Ухвала

18 липня 2022 року

м. Київ

справа № 642/4426/20

провадження № 61-6278ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

розглянувшикасаційну скаргу адвоката Тарасенко Віри Юріївни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 04 серпня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 09 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - АТ «Українська залізниця») в особі Регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» (далі - РФ «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця») про відшкодування шкоди.

Позов мотивував тим, що 15 листопада 2017 року близько 10.50 год в районі роз`їзду 6-го км. пілону № 3 між платформами Диканівська та Новосьолівська напроти будинку № 12 на вул. Лелюківській у м. Харкові стався наїзд електропоїздом «ЕР2Р», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який є джерелом підвищеної небезпеки, під керуванням ОСОБА_2 , на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого останній загинув на місці.

Вважала, що відповідач не забезпечив всіх можливих заходів щодо безпеки громадян, зокрема, встановлення огорож, парканів тощо, та недопущення тяжких наслідків у виді загибелі ОСОБА_3 на залізничному перегоні внаслідок збиття рухомим складом залізничного транспорту, що рухався. У зв`язку з загибеллю батька позивач понесла витрати на поховання у розмірі 1 408,87 грн.

Крім того, позивачу заподіяна моральна шкода, яку вона оцінює у 523 000,00 грн.

У подальшому позивач, збільшивши позовні вимоги, просила суд стягнути з відповідача у відшкодування витрат на поховання 1 408,87 грн, у відшкодування моральної шкоди - 612 045, 00 грн та судові витрати у розмірі 2 472,80 грн.

Рішенням від 04 серпня 2021 року Ленінський районний суд м. Харкова позов задовольнив частково.

Стягнув з АТ «Українська залізниця» в особі РФ «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 витрати на поховання у розмірі 1 408,87 грн.

Стягнув з АТ «Українська залізниця» в особі РФ «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 80 000,00 грн.

Стягнув з АТ «Українська залізниця» в особі РФ «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат зі сплати послуг органу реєстрації актів цивільного стану та проведення дослідження психолога 292,45 грн.

У решті позову відмовив.

Стягнув АТ «Українська залізниця» в особі РФ «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця» в дохід держави судовий збір у розмірі 814,05 грн.

Решту витрат зі сплати судового збору відніс на рахунок держави.

Постановою від 09 червня 2022 року Полтавський апеляційний суд апеляційні скарги адвоката Тарасенко В. Ю. в інтересах ОСОБА_1 та АТ «Українська залізниця» в особі РФ «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця» залишив без задоволення, рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 04 серпня 2021 року - без змін

У липні 2022 рокуадвокат Тарасенко В. Ю. звернуласядо Верховного Суду в інтересах ОСОБА_1 з касаційною скаргою на рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 04 серпня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 09 червня 2022 року.

Посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, особа, яка подала касаційну скаргу, просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачає, що однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

Проте право на касаційне оскарження не є абсолютним та безумовним. Скаржник зобов`язаний обґрунтувати причини такого звернення, що дозволяють ініціювати проведення судового розгляду справи в третій раз.

Право заявника на апеляційний перегляд справи було забезпечено.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Ціну позову у цій справі становить 613 453,87 грн, що є меншим, ніж двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2022 року.

Стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» передбачає, що у 2022 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2022 року (на час подання касаційної скарги) - 2 481,00 грн.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), визначає, що умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Європейський суд з прав людини зазначає, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і унеможливить виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі ZUBAC v. CROATIA (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) зазначила, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності Так, у положенні частини «с» статті 7 Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, акцентується увага на тому, що скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що ціна позову у цій справі не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відсутні, тому у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою адвоката Тарасенко Віри Юріївни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 04 серпня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 09 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» про відшкодування шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська