Номер провадження: 22-ц/813/4636/22
Справа № 2-905/1991
Головуючий у першій інстанції Карнієнко А.М.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

19.07.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Поворозко І.Ю.,

переглянувши справу №2-905/1991 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 квітня 1991 року у складі судді Корнієнко А.М., -

в с т а н о в и в :

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12 квітня 1991 року позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволено; укладений у 1986 році шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано.

З рішенням суду про розірвання шлюбу ОСОБА_3 звернувся до відділу реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Київської районної ради народних депутатів в м. Одесі, де 18 червня 1991 року отримав свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 ; в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено запис про розірвання шлюбу за №668 від 18 червня 1991 року.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкову справу до майна померлого ОСОБА_2 заведено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Груєвою О.В.

Після смерті ОСОБА_2 ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 квітня 1991 року.

Постановою Одеського апеляційного суду від 5 травня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 квітня 1991 року залишено без змін (т.2 а.с.155-159).

22 вересня 2021 року ОСОБА_3 подав (надіслав поштою) апеляційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Одеси (т.2 а.с.163-166).

ОСОБА_3 , 1987 року народження, є сином ОСОБА_2 , 1958 року народження, та ОСОБА_1 , 1960 року народження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просив поновити йому строк на подання апеляційної скарги, за результатами апеляційного перегляду справи задовольнити подану ним апеляційну скаргу, рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 квітня 1991 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відмовити.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29 жовтня 2021 року поновлено ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження рішення суду, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 квітня 1991 року в справі №2-905/1991 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу (апеляційну скаргу подано ОСОБА_3 як особою, яка не брала участі в справі, але посилається на те, що суд вирішим питання про його права).

15 листопада 2021 року ОСОБА_4 подала заяву про залучення її до участі в справі №2-905/1991 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 квітня 1991 року про розірвання шлюбу (т.2 а.с.201-203).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

1 липня 2022 року законний представник малолітньої ОСОБА_5 ОСОБА_6 в особі представника ОСОБА_7 подала до суду апеляційної інстанції заяву про залучення в порядку статті 55 ЦПК України малолітньої ОСОБА_5 , законним представником якої є ОСОБА_8 , до участі в справі в якості правонаступника померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 по поданій ним апеляційній скарзі на рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 квітня 1991 року (т.3 а.с.1).

7 липня 2022 року ОСОБА_1 подала до суду апеляційної інстанції заяву в порядку статті 206 ЦПК України про прийняття відмови від позову до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визнання нечинним рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 квітня 1991 року в справі №2-905/1991 за її ОСОБА_1 позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу; закрити провадження у справі (т.3 а.с.13).

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 квітня 1991 року в справі №2-905/1991 підлягає закриттю з огляду на наступне.

Право апеляційного оскарження передбачено статтею 352 ЦПК України, відповідно до положень частини 1 даної норми процесуального права особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Справа №2-905/1991 це спір ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який вони уклали у 1986 році.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12 квітня 1991 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Розірвання шлюбу зареєстровано органом реєстрації актів цивільного стану, в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено запис про розірвання шлюбу за №668 від 18 червня 1991 року.

Учасниками справи (сторонами) у справі №2-905/1991 є позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 .

ОСОБА_3 не є учасником справи (стороною), відповідно подана ним апеляційна скарга є скаргою, що подана особою, яка не брала участі у справі, але право на апеляційне оскарження мотивує тим, що суд вирішив питання про його права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Згідно частини 1 статті 21 СК України шлюбом є сімейних союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Укладення шлюбу, рівно як і його розірвання породжує права та обов`язки для подружжя.

Право розірвати шлюб належить подружжю.

Діти подружжя не мають права звертатися до органу реєстрації актів цивільного стану чи до суду з заявою про розірвання шлюбу своїх батьків.

ОСОБА_3 є сином подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які судовим рішенням у справі №2-905/1991 розірвали власний шлюб.

Рішенням суду в справі №2-905/1991 про розірвання шлюбу вирішено питання про права та обов`язки виключно подружжя, чий шлюб розірвано, відповідно, цим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_3 не вирішувалося.

Передбачені пунктом 3 частини 1 статті 362 ЦПК України процесуальні підстави для закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 наявні.

Смерть ОСОБА_3 , яка настала після відкриття апеляційного провадження за поданою ним апеляційною скаргою, не є перешкодою для застосування положень пункту 3 частини 1 статті 362 ЦПК України, оскільки правонаступництво у правовідносинах розірвання шлюбу не допускається.

Спадкоємці померлого ОСОБА_3 спадкують права та обов`язки, що належали спадкодавцеві ОСОБА_3 на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Померлий ОСОБА_3 не мав прав та обов`язків у шлюбі своїх батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який батьки розірвали у судовому порядку у 1991 році.

Право на укладення шлюбу, право на розірвання шлюбу є особистим немайновим правом.

Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема особисті немайнові права (п.1 ч.1 ст.1219 ЦК України).

Право на шлюб, на розірвання шлюбу, яке було особистим немайновим правом ОСОБА_2 , померлого у 2019 році, не входить до складу спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 .

Оскільки судовим рішенням у справі №2-905/1991 не вирішувались питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_3 , то відсутні процесуальні підстави для залучення до участі в справі малолітньої дочки померлого у 2021 році апелянта ОСОБА_3 в якості його правонаступника.

З матеріалів справи вбачається, що питання оскарження ухваленого 12 квітня 1991 року в справі №2-905/1991 судового рішення виникло після смерті у 2019 році відповідача ОСОБА_2 та, відповідно, відкриття спадщини після його смерті, на яку заявила права дочка померлого від іншого шлюбу ОСОБА_4 .

Сторона спору про розірвання шлюбу, що вирішений 12 квітня 1991 року в справі №2-905/1991, ОСОБА_1 скористалась своїм правом на апеляційне оскарження рішення суду; за її апеляційною скаргою, що була подана вже після смерті ОСОБА_2 , Одеський апеляційний суд прийняв постанову від 5 травня 2021 року про залишення рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 квітня 1991 року без змін.

Подана ОСОБА_1 заява про відмову від позову, подана ОСОБА_4 заява про залучення до участі в справі в якості третьої особи з огляду на наявність підстав для закриття апеляційного провадження вирішенню по суті не підлягають.

Датою ухвалення призначеного у судове засідання на 7 липня 2022 року рішення судом апеляційної інстанції відповідно до положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.55, 352, 362, 381, 390 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

В задоволенні заяви про процесуальне правонаступництво, поданої представником ОСОБА_9 в інтересах малолітньої ОСОБА_5 в особі законного представника ОСОБА_10 відмовити.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 квітня 1991 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 19 липня 2022 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков

Є.С.Сєвєрова