ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

15 липня 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/1532/21

Головуючий у першій інстанції Коротка А. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/137/22

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Скрипки А.А.

суддів: Євстафііва О.К., Онищенко О.І.

сторони:

позивач: Приватне акціонерне товариство Страхова компанія Перша

відповідач: ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області у складі судді Короткої А.О. від 26 липня 2021 року, місце ухвалення рішення м.Прилуки, дата складання повного тексту рішення 30 липня 2021 року, у справі за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Перша до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року Приватне акціонерне товариство Страхова компанія Перша звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути на свою користь з відповідача грошові кошти у розмірі 34 077 грн. 92 коп., в якості відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування вимог заявленого позову позивач вказував, що 28.09.2019 року в м.Прилуки по вул.Котляревського мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю скутера марки Viper та транспортного засобу марки ЗАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Позивач зазначав, що вина відповідача була встановлена вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04.05.2020 року у справі №742/857/20. Позивач стверджував, що на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ЗАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 - ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ СК Перша за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АМ №6187162 від 26.03.2019 року. За фактом настання ДТП, з метою отримання страхового відшкодування, до позивача із відповідною заявою звернувся уповноважений представник потерпілого в ДТП пасажира скутера марки Viper ОСОБА_2 - ОСОБА_3 . На підставі проведеного аналізу отриманих документів позивач прийняв рішення про виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи - ОСОБА_2 . Позивач вказує, що оскільки ОСОБА_2 було проведено виплату страхового відшкодування в розмірах 2 628 грн. 99 коп. та 31 448 грн. 93 коп., то за даних обставин, позивач росив стягнути з відповідача на свою користь в якості відшкодування шкоди в порядку регресу грошові кошти у загальному розмірі 34 077 грн. 92 коп., а також сплачений судовий збір у розмірі 2 270 грн.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26.07.2021 року позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Перша до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача в якості відшкодування шкоди в порядку регресу грошові кошти у розмірі 34 077 грн. 92 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача судовий збір у сумі 2 270 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції від 26.07.2021 року, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог у повному обсязі. Доводи апеляційної скарги вказують, що оскаржуване рішення суду першої інстанції від 26.07.2021 року ухвалено судом із неповним з`ясуванням та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, має місце невідповідність висновків суду обставинам справи. Доводи апеляційної скарги зазначають, що в порушення статей: 175,177 ЦПК України, позовна заява ПрАТ СК Перша не була судом залишена без руху з тих підстав, що копії позовної заяви із додатками, які підлягали врученню відповідачу, є такими, що неякісно та неналежно виготовлені та засвідчені. В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 стверджує про недоведеність обставин стосовно відповідності розміру та належності витрат виплаченому страховому відшкодуванню. Апелянт вказує, що в деяких копіях фіскальних чеків зазначені витрати, які не є витратами потерпілого, пов`язаними із його лікуванням, при цьому, необхідність придбаних медпрепаратів та медвиробів не підтверджена призначеннями лікарів. Апелянт також вважає необґрунтованим твердження суду першої інстанції щодо ненадання ним власного розрахунку понесених потерпілим витрат, оскільки ОСОБА_1 не заявляв майнових вимог та не посилався на відповідні розрахунки. Доводи апеляційної скарги зазначають, що судом першої інстанції не було прийнято до уваги добровільне відшкодування відповідачем потерпілому спричинених збитків у розмірі 40 000 грн., що є підтвердженим в ході досудового розслідування та вході судового розгляду за фактом вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 статті 286 КК України. Апелянт вказує, що до апеляційної скарги він додає копії розписок представника потерпілого про отримання відшкодування шкоди, оригінали яких знаходяться в матеріалах справи №742/857/20, у зв`язку з чим ОСОБА_1 вважає за необхідне витребування матеріалів даної справи. У зв`язку із добровільним відшкодуванням шкоди потерпілому, ОСОБА_1 вважає безпідставним задоволення вимог заявленого позову, оскільки має місце повторне стягнення з нього спричинених потерпілому збитків, і повторне притягнення до відповідальності за одне й те саме правопорушення, у тому числі, і до відповідальності цивільно-правового характеру, є неможливим.

Згідно приписів ч.1 статті 369 ЦПК України, справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26.07.2021 року у справі за позовом ПрАТ СК Перша до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони даного спору обізнані про наявність ухвал апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження у справі та про призначення справи до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення (виклику) учасників справи (а.с.101-103).

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 28.09.2019 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки ЗАЗ-110307, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та скутера марки Viper-50, під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди було травмовано ОСОБА_2 (а.с.50-51).

Відповідно до копії виписки із медичної карти амбулаторного хворого, виданої 25.03.2020 року КНП Прилуцька міська дитяча лікарня, ОСОБА_2 28.09.2019 року отримав травму під час ДТП. Першу допомогу надано в Прилуцькій ЦМЛ з 28.09.2019 року по 08.10.2019 року, в подальшому він був направлений в Чернігівську ОДЛ. З 08.10.2019 року по 15.10.2019 року лікувався в КНП ЧОДЛ, що підтверджується копіями виписок із медичної карти стаціонарного хворого (а.с.28,29,30,31,32). 15.10.2019 року ОСОБА_2 був направлений для подальшого лікування в ДУ Інститут травматології та ортопедії НАМН України.

Як вбачається із копії довідки про тимчасову втрату працездатності (лікування) потерпілого у дорожньо-транспортній пригоді, виданої 26.06.2020 року Державною установою Інститут травматології та ортопедії Національної академії медичних наук України (а.с.18), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на лікуванні у відділі травматології та ортопедії дитячого віку ДУ Інститут травматології та ортопедії НАМН України з приводу: відкритий перелом обох кісток лівої гомілки в н/3 зі зміщенням відламків. Стан у процесі консервативного лікування. Післятравматична невропатія лівого малогомілкового нерва. Повний курс стаціонарного лікування ОСОБА_2 - з 15.10.2019 року по 31.10.2020 року; амбулаторного лікування - з 01.11.2019 року по час видачі довідки (а.с.18), що також підтверджується копією виписки з історії хвороби стаціонарного хворого ОСОБА_2 (а.с.19) та копіями листків призначень ОСОБА_2 (а.с.15,16-17).

Витрати на лікування ОСОБА_2 підтверджуються копіями товарних чеків, квитанцій, рахунком-фактурою (а.с.33-49).

Як вбачається із висновку судово-медичного експерта №78 від 20.03.2020 року (а.с.21-27), під час ДТП, як5а відбулась 28.09.2019 року, ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04.05.2020 року у справі № 742/857/20 (а.с.53-54) ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 статті 286 КК України. Даним вироком також встановлено факт вчинення ОСОБА_1 28.09.2019 року дорожньо-транспортної пригоди в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/6187162 (а.с.12), цивільно-правова відповідальність страхувальника ОСОБА_1 на момент вчинення ДТП - 28.09.2019 року, була забезпечена ПрАТ CK Перша. Строк дії полісу: з 04.04.2019 року по 03.04.2020 року, забезпечений транспортний засіб: ЗАЗ 110307, державний номерний знак НОМЕР_1 . Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, становить 200 000 грн.

Як вбачається із повідомлення (страхувальника) про настання страхового випадку за договором страхування цивільної відповідальності, 01.10.2019 року ОСОБА_1 повідомив ПрАТ СКПерша про настання страхового випадку (а.с.55).

23.04.2020 року представник потерпілого в ДТП ОСОБА_2 - ОСОБА_3 (за довіреністю (а.с.80)) звернувся до ПрАТ СК Перша із заявою про виплату страхового відшкодування, в якій, із врахуванням наданих до даної заяви документів, просив виплатити страхове відшкодування, пов`язане із витратами на лікування, розмір яких становить 48 352 грн. (а.с.13).

16.06.2020 року ПрАТ СКПерша було складено страховий акт №ЦВ2519276, із додатком до даного страхового акту (а.с.8,9), та 12.08.2020 року на банківські реквізити представника потерпілого в ДТП ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відповідним платіжним дорученням було проведено виплату страхового відшкодування в розмірі 2 628 грн. 99 коп. (а.с.6).

27.08.2020 року ПрАТ СКПерша було складено страховий акт №ЦВ2519276-1, із додатком до даного страхового акту (а.с.10,11), та 09.11.2020 року на банківські реквізити представника потерпілого в ДТП ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відповідним платіжним дорученням було проведено виплату страхового відшкодування в розмірі 31 448 грн. 93 коп. (а.c.7).

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що доводи апеляційної скарги відносно того, що висновок оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 26.07.2021 року про задоволення вимог заявленого позову не узгоджується із фактичними обставинами справи та нормами права, які регулюють спірні правовідносини, а також відносно того, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, не можуть бути підставами для скасування рішення суду першої інстанції від 26.07.2021 року, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

Доводи апеляційної скарги зазначають, що в порушення статей: 175, 177 ЦПК України, позовна заява ПрАТ СК Перша не була судом залишена без руху з тих підстав, що копії позовної заяви із додатками, які підлягали врученню відповідачу, є такими, що неякісно та неналежно виготовлені та засвідчені. В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 стверджує про недоведеність обставин стосовно відповідності розміру та належності витрат виплаченому страховому відшкодуванню. Апелянт вказує, що в деяких копіях фіскальних чеків зазначені витрати, які не є витратами потерпілого, пов`язаними із його лікуванням, при цьому, необхідність придбаних медпрепаратів та медвиробів не підтверджена призначеннями лікарів. Апелянт також вважає необґрунтованим твердження суду першої інстанції щодо ненадання ним власного розрахунку понесених потерпілим витрат, оскільки ОСОБА_1 не заявляв майнових вимог та не посилався на відповідні розрахунки. Доводи апеляційної скарги зазначають, що судом першої інстанції не було прийнято до уваги добровільне відшкодування відповідачем потерпілому спричинених збитків у розмірі 40 000 грн., що є підтвердженим в ході досудового розслідування та вході судового розгляду за фактом вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 статті 286 КК України. Апелянт вказує, що до апеляційної скарги він додає копії розписок представника потерпілого про отримання відшкодування шкоди, оригінали яких знаходяться в матеріалах справи №742/857/20, у зв`язку з чим ОСОБА_1 вважає за необхідне витребування матеріалів даної справи. У зв`язку із добровільним відшкодуванням шкоди потерпілому, ОСОБА_1 вважає безпідставним задоволення вимог заявленого позову, оскільки має місце повторне стягнення з нього спричинених потерпілому збитків, і повторне притягнення до відповідальності за одне й те саме правопорушення, у тому числі, і до відповідальності цивільно-правового характеру, є неможливим.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Закон України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - Закон №1961-IV) регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до статті 6 Закону №1961-ІV, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно із п.24.1. статті 24 Закону №1961-IV, у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

В ході розгляду даної справи судом встановлено, що вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04.05.2020 року у справі №742/857/20 (а.с.53-54) ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 статті 286 КК України. Даним вироком також встановлено факт вчинення ОСОБА_1 28.09.2019 року дорожньо-транспортної пригоди в стані алкогольного сп`яніння.

Витрати на лікування потерпілого ОСОБА_2 в ДТП, яка відбулась 28.09.2019 року, та необхідність їх здійснення підтверджуються вищезазначеними матеріалами справи (а.с.15,16-17,18,19,28,29,30,31,32, 33-49). На підставі вищевказаних документів позивачем було складено відповідні страхові акти та додатки до них, із розрахунками розміру відшкодування (а.с.8-11).

12.08.2020 року на банківські реквізити представника потерпілого в ДТП ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відповідним платіжним дорученням було проведено виплату страхового відшкодування в розмірі 2 628 грн. 99 коп. (а.с.6).

09.11.2020 року на банківські реквізити представника потерпілого в ДТП ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відповідним платіжним дорученням було проведено виплату страхового відшкодування в розмірі 31 448 грн. 93 коп. (а.c.7).

Відповідно до п.п.а, п.п.38.1.1., п.38.1. статті 38 Закону №1961-IV, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Приймаючи до уваги фактичні обставини справи та норми права, які регламентують спірні правовідносини, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновку оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 26.07.2021 року про задоволення вимог заявленого позову.

Апелянт ОСОБА_1 вказує, що до апеляційної скарги він додає копії розписок законного представника потерпілого про отримання відшкодування шкоди (а.с.91), оригінали яких знаходяться в матеріалах справи №742/857/20.

У вказаних копіях розписок від 30.09. та від 03.10. зазначено про отримання коштів від ОСОБА_1 на лікування ОСОБА_2 в сумі 30 000грн. та в сумі 10 000грн.

Апеляційний суд вважає, що факт сплати відповідачем коштів у добровільному порядку на лікування ОСОБА_2 не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог заявленого позову. Оскільки позивач, згідно приписів п.п.а, п.п.38.1.1., п.38.1. статті 38 Закону №1961-IV, як страховик, після документально підтвердженої виплати страхового відшкодування, проведеної на підставі наданих представником потерпілого в ДТП відповідних доказів, подав регресний позов до відповідача ОСОБА_1 , який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 вважає безпідставним задоволення вимог заявленого позову, оскільки має місце повторне стягнення з нього спричинених потерпілому збитків, і повторне притягнення до відповідальності за одне й те саме правопорушення.

На думку апеляційного суду, вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 26.07.2021 року, виходячи із наступного.

Відповідно до приписів статті 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Як вбачається із вироку Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04.05.2020 року у справі №742/857/20 (а.с.53-54), відповідно до якого ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 статті 286 КК України, цивільний позов потерпілим в ході розгляду даного кримінального провадження не заявлявся. Таким чином, виплата грошових коштів відповідачем на лікування потерпілого, на факт якої посилається ОСОБА_1 в доводах апеляційної скарги, була проведена відповідачем у добровільному порядку. За даних обставин, задоволення судом вимог заявленого Приватним акціонерним товариством Страхова компанія Перша до ОСОБА_1 позову про відшкодування шкоди в порядку регресу, не може бути розцінено, як повторне притягнення ОСОБА_1 до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, у розумінні положень статті 61 Конституції України.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що позовна заява ПрАТ СК Перша необгрунтовано не була судом першої інстанції залишена без руху з тих підстав, що копії позовної заяви із додатками, які підлягали врученню відповідачу, є такими, що неякісно та неналежно виготовлені та засвідчені, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції від 26.07.2021 року, оскільки в ході апеляційного розгляду даної справи не встановлено обставин неправильного вирішення справи судом першої інстанції.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не містять в собі підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 26.07.2021 року, ухваленого на підставі норм права, які регламентують спірні правовідносини та на основі з`ясованих обставин, підтверджених відповідними доказами, які були досліджені судом в ході розгляду даної справи.

За даних обставин, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26.07.2021 року, залишити без змін.

Керуючись статтями: 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених п.2 ч.3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 15.07.2022 року.

Головуючий: Судді: