Провадження № 22-ц/801/757/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Волошин С. В.
Доповідач :Сопрун В. В.
УХВАЛА

14 березня 2022 рокуСправа № 127/18089/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Сопруна В.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 грудня 2021 року у цивільній справі за позовом Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів житлової субсидії,

в с т а н о в и в :

До Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 грудня 2021 року. Зокрема, скаржник просила поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду та звільнити її від сплати судового збору.

Вивчивши матеріали справи та апеляційну скаргу, апеляційний суд, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Як встановлено судом, 02 грудня 2021 року судом першої інстанції ухвалено рішення. Обґрунтовуючи поважність пропуску строку вказала, що розгляд справи відбувся без її участі, та у період з 23 грудня 2021 року по 11 січня 2022 року перебувала за кордоном, а повний текст отримала 01 березня 2022 року.

Разом з тим, посилаючись на вказані вище обставини, заявник не підтвердила їх належними доказами, не зазначила, що перешкоджало звернутися до суду із апеляційною скаргою в строк визначений законом. Зокрема, відсутні докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, тому наведені в клопотанні причини пропуску строку неможна визнати поважними.

Таким чином апелянту слід надати апеляційному суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, при цьому навести інші поважні причини пропуску строку та надати відповідні докази на підтвердження поважності причин пропуску цього строку.

У статті 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин наведені скаржником в апеляційній скарзі підстави для про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, апеляційний суд вважає неповажними.

Крім того, просила суд звільнити її від сплати судового збору, мотивуючи тим, що за подання апеляційної скарги їй необхідно сплатити 3405 грн, що перевищує її річний дохід, який становить 3000 грн.

Згідно з частиною першою, третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При цьому, суд зазначає, що "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить п. 1 ст. 6 Конвенції (Рішення ЄСПЛ від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі").

З огляду на приписи ст. 352 ЦПК України, реалізація особою права на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції здійснюється шляхом подання апеляційної скарги, вимоги до форми та змісту якої встановлені ст.356 цього Кодексу. Пунктом 3 частиною 4 статті 356 ЦПК України визначено перелік обов`язкових додатків до апеляційної скарги, серед яких зазначено докази сплати судового збору.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26.07.2005, пункт 44; Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26.07.2005, пункти 63-64).

Зі змісту заяви про звільнення від сплати судового збору вбачається, що на підтвердження свого майнового стану ОСОБА_1 надала лише відомості з ДРФОПП ДПС України про суми виплачених доходів, яка не є достатнім та переконливим доказом для звільнення від сплати судового збору. Інших належних та допустимих доказів, які б безспірно свідчили про його скрутне матеріальне становище відповідачем не надано.

Крім того, як зазначала ОСОБА_1 , вона мала можливість з 23 грудня 2021 року по 11 січня 2022 року перебувати за кордоном.

Встановлення державою обов`язку щодо сплати судового збору за звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення суду, у порядку та розмірі, що встановлені Законом України «Про судовий збір», є допустимим обмеженням скаржника у доступі до суду, не становить порушення гарантованого йому п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "права на суд" та не є надмірним формалізмом, наслідком чого порушується право скаржника на судовий захист.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що у даній справі відсутні правові підстави для звільнення заявника від сплати судового збору.

Отже, скаржнику слід сплатити судовий збір та надати апеляційному суду оригінал квитанції про сплату судового збору в сумі 3405 грн (2270 грн х 150%) (за такими реквізитами - отримувач коштів - ГУК у Він.обл./м.Вінниця/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37979858, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), МФО 899998, рахунок отримувача - UA0002856, Код класифікації доходів бюджету 22030101.

Відповідно ч. 2, ч. 6 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Оскільки апеляційна скарга на судове рішення не відповідає вимогам Закону, її необхідно залишити без руху, надавши строк на усунення зазначених недоліків.

Керуючись Законом України «Про судовий збір» та на підставі ст. 185, ст. 354, ст. 357 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 грудня 2021 року відмовити.

Визнати підстави для поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 грудня 2021 року за клопотанням ОСОБА_1 неповажними.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 грудня 2021 року залишити без руху, надавши строк не пізніше десяти днів з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків зазначених в ухвалі суду.

У разі невиконання зазначених вимог, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута особі, яка її подала.

У випадку не подання скаржником обґрунтованої заяви про поновлення строку, суддею доповідачем буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Сопрун