Справа № 541/353/21
Провадження № 2-во/541/6/22
У Х В А Л А

02 березня 2022 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Городівського О. А.,

за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргороді заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в рішенні Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23 квітня 2021 року, ухваленого у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на особисте утримання до досягнення сином трьох років, а також про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню частково -

установив:

14 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із відповідною заявою.

Зокрема зазначив, що у рішенні Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23 квітня 2021 року, при визначенні періоду за який проводиться стягнення, помилково вказано дату початку періоду, а саме «23.02.2020» замість вірного «23.02.2021». Зважаючи на відповідну помилку, яка в подальшому знайшла своє відображення і в виконавчому документі, в ході примусового виконання рішення були стягнуті кошти, які зараховані в той період, коли вони обов`язок у відповідача бува відсутнім, а тому виникла необхідність визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню частково, за період з 23.02.2020 до 23.02.2021 року. Помилково зараховані у вказаний період кошти, прохає зарахувати у період з 23.02.2021 року.

В судове засідання заявник не з`явився, до суду подав заяву в якій прохав розгляд заяви провести у його відсутність, вимоги заяви підтримав та прохав задовольнити.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомляла.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 23.02.2021 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_2

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23 квітня 2021 року, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, зокрема стягнуто на особисте утримання ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку відповідача.

Однак, резолютивна частина рішення, містить описку в періоді за який здійснюється стягнення, а саме початкової дати, де помилково вказано «23.02.2020» замість вірного «23.02.2021».

Описка є очевидною та має редакційний характер.

Мотивувальна частина містить коректне посилання на ч.1 ст. 191 СК України, та зазначено, що аліменти мають стягуватися за період починаючи з 23.02.2021 року.

Таким чином, допущена описка безпосередньо впливає на можливість подальшого виконання рішення, що не відповідає загальним засадам цивільного судочинства в частині ефективності судового захисту, а тому підлягає виправленню.

На підставі рішення суду, видано виконавчий лист, із помилково зазначеним періодом стягнення. Рішення суду звернуте до примусового виконання. Вказане призвело до зарахування стягнутих коштів, у період, який виходить за межі визначеного судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки.

Відповідно до ч. 2 ст. 269 ЦПК України, питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.

За змістом ч.ч.1-2,4 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Оскільки описка зумовила безпідставне збільшення обов`язку боржника, тому суд вважає за можливе визнати виконавчий лист № 2/541/393/2021, виданий Миргородським міськрайонним судом Полтавської області 28.05.2021 року таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення за період з 23.02.2020 по 22.02.2021 року. Стягнуті кошти з відповідача зараховані у вказаний період, підлягають зарахуванню у період з 23.02.2021 року.

Керуючись ст. 269, 432 ЦПК України,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

У другому абзаці резолютивної частини рішенні Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23 квітня 2021 року, ухваленого у цивільній справі за позовом за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на особисте утримання до досягнення сином трьох років, виправити описку, допущені в даті початку періоду у який підлягають стягненню аліментні зобов`язання, щляхом зміни помилкового значення «23.02.2020» на вірне «23.02.2021».

Виконавчий лист № 2/541/393/2021, виданий Миргородським міськрайонним судом Полтавської області 28.05.2021 року визнати таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення за період з 23.02.2020 по 22.02.2021 року.

Зарахувати безпідставно одержані позивачем, ОСОБА_2 , кошти на її особисте утримання за період з 23.02.2020 по 22.02.2021 року в рахунок сплати відповідачем, ОСОБА_1 , аліментів на її особисте утримання за період з 23.02.2021 року.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Суддя: О. А. Городівський