Справа № 946/4444/21
Провадження № 2-д/946/1/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Баннікової Н.В.

за участю секретаря судового засідання Зубенко Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Ізмаїл клопотання інспекції Міністерства податків та зборів Республіки Білорусь по Кобринському району про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Кобринського району Брестської області (Республіка Білорусь) від 19 лютого 2021 року в частині стягнення з ОСОБА_1 державного мита, що надійшло з Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), -

ВСТАНОВИВ:

08.06.2021 року до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області через Південне міжрегіональне управління юстиції (м. Одеса) надійшло клопотання інспекції Міністерства податків та зборів Республіки Білорусь по Кобринському району про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Кобринського району Брестської області (Республіка Білорусь) від 19 лютого 2021 року в частині стягнення з ОСОБА_1 державного мита.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.11.2021 року клопотання було призначено до розгляду.

ОСОБА_1 подав до суду заяву, що не заперечує проти примусового виконання на території України рішення суду Кобринського району Брестської області (Республіка Білорусь) від 19.02.2021 року в частині стягнення з нього державного мита, просить клопотання розглянути у його вітсутність.

За вимогами частини 1 статті 464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходження боржника.

Судом встановлено, що рішенням Кобринського району Брестської області (Республіка Білорусь) від 19.02.2021 року вирішено стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Торез Донецької області України, громадянина України, на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 25 % всіх видів заробітку та іншого доходу щомісячно, починаючи стягнення з 07.08.2020 року, та до повноліття дитини, але не менше 50 % бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення. Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави державне мито в розмірі 78 рублів 86 копійок Національного банку Республіки Білорусь.

Згідно довідки судді Кобринського району Брестської області Республіки Білорусь ОСОБА_4 зазначене вище рішення суду вступило в законну силу 10.03.2021 року та підлягає виконанню.

Також, згідно довідці судді Кобринського району Брестської області Республіки Білорусь ОСОБА_4 вказане рішення суду в частині стягнення державного мита не виконувалось на території Республіки Білорусь.

Відповідно до довідки судді Кобринського району Брестської області Республіки Білорусь Богнат А.І. громадянин ОСОБА_1 був своєчасно та належним чином сповіщений про час та місце судового розгляду, підтвердження про його сповіщення є в матеріалах справи.

Суд, розглянувши подані документи, вважає за необхідне клопотання інспекції Міністерства податків та зборів Республіки Білорусь по Кобринському району про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Кобринського району Брестської області (Республіка Білорусь) від 19 лютого 2021 року в частині стягнення з ОСОБА_1 державного мита, задовольнити з наступних підстав.

Правове регулювання порядку розгляду зазначеного клопотання здійснюється нормами Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах», ратифікованої 10 листопада 1994 року та підписаної Україною 22 січня 1995 року, а також нормативно-правовими актами України.

Відповідно до ст.53 Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах», клопотання про вирішення примусового виконання рішення подається в компетентний суд сторони, що домовляється, де рішення підлягає виконанню. Воно може бути подано до суду, який виніс рішення по справі у першій інстанції. Цей суд направляє клопотання суду, компетентному винести рішення по клопотанню.

Також, згідно з п.5.1 Розділу «Питання визнання і виконання іноземних судових рішень в Україні» Наказу Міністерства юстиції України від 27 червня 2008 року №1092/5/54 «Про затвердження Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень» (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 липня 2008 року за №573/15264), рішення іноземного суду визнається та виконується в Україні, якщо його визнання та виконання передбачено міжнародним договором України або за принципом взаємності у відносинах з іноземною державною, рішення суду якої має виконуватися в Україні.

Відповідно до п. 5.3. Інструкції, іноземне клопотання розглядається судом України за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника. Якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України або його місце проживання (перебування) чи місцезнаходження не відоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом України за місцезнаходженням в Україні майна боржника.

Відповідно до п.5.5. Інструкції, розгляд іноземного клопотання здійснюється згідно з Цивільним процесуальним кодексом України. У разі, якщо міжнародний договір містить інші норми, застосовуються положення міжнародного договору.

Відповідно до ст.462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Відповідно до ч.1 ст.463 ЦПК України, рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Згідно ст..464 ЦПК України, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника. Якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України або його місце проживання (перебування) або місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцезнаходженням в Україні майна боржника.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вирок іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду у відповідності до ст. 468 ЦПК України не встановлено.

Відповідно до ч. 7 ст. 467 ЦПК України, якщо рішення іноземного суду вже виконувалося раніше, суд визначає, в якій частині чи з якого часу воно підлягає виконанню.

Відомості щодо виконання рішення Кобринського району Брестської області (Республіка Білорусь) від 19.02.2021 року в частині стягнення державного мита відсутні.

Задоволення клопотання інспекції Міністерства податків та зборів Республіки Білорусь по Кобринському району про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Кобринського району Брестської області (Республіка Білорусь) від 19.02.2021 року в частині стягнення з ОСОБА_1 державного мита не порушує права та інтереси, які охороняються державою, відповідають вимогам Конвенції «Про правову допомогу та правові відносини по цивільним, сімейним та кримінальним справам» 1993 року.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що клопотання інспекції Міністерства податків та зборів Республіки Білорусь по Кобринському району про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Кобринського району Брестської області (Республіка Білорусь) від 19.02.2021 року в частині стягнення ОСОБА_1 державного мита, є законним та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.8 ст.467 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах», ратифікованої 10 листопада 1994 року та підписаної Україною 22 січня 1993 року, ст.ст. 462, 463, 467, 468 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання інспекції Міністерства податків та зборів Республіки Білорусь по Кобринському району про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Кобринського району Брестської області (Республіка Білорусь) від 19 лютого 2021 року в частині стягнення з ОСОБА_1 державного мита - задовольнити.

Визнати на території України та надати дозвіл на примусове виконання рішення Кобринського району Брестської області (Республіка Білорусь) від 19 лютого 2021 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в частині стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Торез Донецької області України, громадянина України, на користь держави державного мита в розмірі 78 рублів 86 копійок Національного банку Республіки Білорусь, що в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали дорівнює 1 048,20 грн.

Адреса боржника ОСОБА_1 АДРЕСА_1 .

Вказані кошти мають бути переведені за наступними реквізитами:

Отримувач: Главное управление Министерства финансов Республики Беларусь по г. Минску (ГУ МФ РБ по г. Минску) / Glavnoe upravlenie Ministerstva fmansov Respubliki Belarus po g. Minsku (GU MF RB po g. Minsku), УНП 100061550/UNP 100061550.

Банк отримувача: Belarusbank, SWIFT/BIC: AKBBBY2X. Payer's Identification Number: UNP 100325912, Minsk, Belarus. Валюта: доллар США (USD), код 840. Номер счета ГУ МФ РБ по г. Минску в ОАО «Сберегательный банк «Беларусбанк»: BY23AKBB.

Банк-корреспондент ОАО «Сберегательный банк «Беларусбанк»: Citibank N.A., Нью-Йорк, CITIBANK N.A., NEW YORK, ACCOUNT NUMBER: 36316365, SWIFT CODE: CITIUS33.

Призначення платежу: в пользу Главного управления Министерства финансов Республики Беларусь по Брестской области, УНП 200045574, на счет № BY02AKBB, госпошлина ОСОБА_5 , код НОМЕР_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: Н.В.Баннікова