ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/6323/20
Провадження 2/362/382/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" липня 2022 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участю секретаря Берковської Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області заяву представника Національного наукового центру «Інститут механізації та електрифікації сільського господарства» адвоката Олександрова О.П. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Національного наукового центру «Інститут механізації та електрифікації сільського господарства» до Глевахівської селищної ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , третя особа: Національна академія аграрних наук України, ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , державний реєстратор Глевахівської селищної ради Кияниця Наталія Миколаївна, Приватний нотаріус Фастівського районного нотаріального округу Київської області Перепелиця Жанна Пилипівна про скасування державної реєстрації,

в с т а н о в и в:

Національний науковий центр «Інститут механізації та електрифікації сільського господарства» адвокат Олександрова О.П. звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчого комітету Глевахівської селищної ради від 28 лютого 2018 року № 12 «Про передачу житлових кімнат в гуртожитку в приватну власність громадянам». Визнати недійсним та скасувати Свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 , виданого 06.02.2018 року Глевахівською селищною радою, на кімнату АДРЕСА_1 . Визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права власності на кімнату АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , проведену за рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 40085850 від 13.03.2018 р. Визнати недійсним та скасувати Свідоцтво про право власності серії НОМЕР_2 , виданого 06.02.2018 року Глевахівською селищною радою, на кімнату АДРЕСА_2 . Визнати незаконною та скасувати державну реєстрація права власності на кімнату АДРЕСА_2 за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , проведену за рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 40191671 від 19.03.2018 р. Визнати недійсним та скасувати Свідоцтво про право власності серії НОМЕР_3 , виданого 14.03.2018 року Глевахівською селищною радою, на кімнату АДРЕСА_3 . Визнати незаконною та скасувати державну реєстрація права власності на кімнату АДРЕСА_3 за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , проведену за рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 40191870 від 19.03.2018 р. Визнати недійсним та скасувати Свідоцтво про право власності серії НОМЕР_4 , виданого 13.03.2018 року Глевахівською селищною радою, на кімнату АДРЕСА_4 . Визнати незаконною та скасувати державну реєстрація права власності на кімнату АДРЕСА_4 за ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , проведену за рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 40185278 від 19.03.2018 р. Визнати недійсним та скасувати Свідоцтво про право власності серії НОМЕР_5 , виданого 02.03.2018 року Глевахівською селищною радою, на кімнату АДРЕСА_5 . Визнати незаконною та скасувати державну реєстрація права власності на кімнату АДРЕСА_5 за ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , проведену за рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 40059581 від 12.03.2018 р. Визнати недійсним та скасувати Свідоцтво про право власності серії НОМЕР_6 , виданого 06.03.2018 року Глевахівською селищною радою, на кімнату АДРЕСА_6 . Визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права власності на кімнату АДРЕСА_6 за ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , проведену за рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 40155519 від 16.03.2018 р. Визнати недійсним та скасувати Свідоцтво про право власності серії НОМЕР_7 , виданого 12.04.2018 року Глевахівською селищною радою, на кімнату АДРЕСА_7 . Визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права власності на кімнату АДРЕСА_7 за ОСОБА_15 , проведену за рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 46580567 від 22.04.2019 р. Визнати недійсним та скасувати Свідоцтво про право власності серії НОМЕР_8 , виданого 02.11.2018 року Глевахівською селищною радою, на кімнату АДРЕСА_8 . Визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права власності на кімнату АДРЕСА_8 за ОСОБА_16 , проведену за рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 43915292 від 07.11.2018 р. Визнати недійсним Договір дарування, посвідчений 20.11.2018 року приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області Перепелицею Ж.П., укладений між ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . Визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права власності на кімнату АДРЕСА_8 за ОСОБА_17 , проведену за рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 44148347 від 20.11.2018 р. Витребувати у ОСОБА_17 на користь Національного наукового центру «Інститут механізації та електрифікації сільського господарства» кімнату АДРЕСА_8 . Стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 липня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження та розпочато підготовче судове засідання (а.с. 32-33 т. 2).

Разом із позовною заявою представником Національного наукового центру «Інститут механізації та електрифікації сільського господарства» адвокатом Олександровим О.П. подана заява про забезпечення позову, в якій він просить накласти арешт на кімнату АДРЕСА_1 ; кімнату АДРЕСА_9 в будівлі по АДРЕСА_10 ; кімнату АДРЕСА_11 в будівлі по АДРЕСА_10 ; кімнату АДРЕСА_4 ; кімнату АДРЕСА_5 ; кімнату АДРЕСА_6 ; кімнату АДРЕСА_7 ; кімнату АДРЕСА_8 . Заборонити Глевахівській селищній раді та її виконавчим органам видавати свідоцтва про право власності на кімнату АДРЕСА_12 на підставі рішення її виконавчого комітету від 28 лютого 2018 року № 12 «Про передачу житлових кімнат в гуртожитку в приватну власність громадян». Заборонити ОСОБА_18 і ОСОБА_19 вчиняти будь-які дії щодо проведення державної реєстрації права власності чи інших речових прав на кімнату АДРЕСА_12 .

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що позивач вважає, що Національний науковий центр «Інститут механізації та електрифікації сільського господарства», не погодившись з рішенням виконавчого органу Глевахівської селищної ради та із здійсненням державної реєстрації права власності на спірні кімнати, які належали Інституту, звернувся до Васильківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою про скасування зазначених рішень виконавчого комітету і державної реєстрації права власності та визнання недійсними свідоцтв про право власності та визнання недійсним договору дарування.

Так, відповідачі зареєстрували право власності на спірні кімнати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. З цього часу у відповідачів, зокрема фізичних осіб, виникло право володіння, користування та розпоряджання зазначеним майном, в тому числі право відчужити зазначені кімнати за правочинами, що утруднить виконання рішення суду у разі задоволення цього позову. Зокрема, можуть змінитись власники зазначених кімнат, що потребуватиме як зміни предмета позову, наприклад, на «витребування майна», так і залучення нових відповідачів, що значно затягуватиме судове провадження та порушить принцип розгляду судової справи в розумні строки. Також зміна предмета позову призведе до додаткових витрат на судовий збір позивача, який є державною бюджетною установою.

Крім того, відчуження відповідачами спірних приміщень на стадії розгляду справи по суті (після закриття підготовчого провадження) та на пізніших стадіях призведе до неможливості виконання судового рішення, а також до необхідності подачі нового позову про витребування майна, що вплине на ефективність обраного позивачем способу захисту і утруднить відновлення порушених прав позивача.

Зокрема, обґрунтованість застосування заходів забезпечення шляхом накладення арешту додатково підтверджується фактом відчуження ОСОБА_16 кімнати № 206 на підставі договору дарування, посвідченого 20.11.2018 року приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області Перепелицею Ж.П., на користь свого сина ОСОБА_17 .

Крім того, зважаючи на можливість отримання ОСОБА_18 , і ОСОБА_19 свідоцтва та реєстрації права власності на кімнату № НОМЕР_9 , що призведе до утруднення виконання судового рішення та необхідності ініціювання нового позову, то також слід заборонити Глевахівській селищній раді видавати свідоцтва про право власності на кімнату № НОМЕР_9 , а також заборонити ОСОБА_18 і ОСОБА_19 здійснювати будь-які дії щодо проведення державної реєстрації права власності чи інших речових прав на кімнату АДРЕСА_12 .

В свою чергу, забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірні кімнати в будівлі по АДРЕСА_10 та заборона видавати свідоцтва про право власності на підставі оскаржуваного рішення не може мати фактичних негативних наслідків для відповідачів, оскільки відповідачі продовжуватимуть безперешкодно володіти і користуватись нерухомим майном та їх не буде позбавлено права власності на це майно. Фактично на підставі ухвали про забезпечення позову буде внесено запис у відповідний державний реєстр про накладення арешту на це майно і більше жодних дій відносно цього майна не буде вчинятись, а тому зазначене майно не може бути знищене чи знецінене або зазнати інших негативних наслідків внаслідок накладення арешту.

Крім того, відповідачі матимуть право в будь-який час звернутись до суду з клопотанням про зняття арешту, в якому навести необхідність скасування ухвали про забезпечення позову (ст. 158 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вивчивши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями ст. 150 ЦПК України та до них належать: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як передбачено положеннями ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи відповідне рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до частин третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом до Глевахівської селищної ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , третя особа: Національна академія аграрних наук України, ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , державний реєстратор Глевахівської селищної ради Кияниця Н.М., Приватний нотаріус Фастівського районного нотаріального округу Київської області Перепелиця Ж.П., про скасування державної реєстрації.

Тобто спір виник з приводу набуття права власності відповідачами на кімнати в гуртожитку.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 серпня 2018 року у справі № 922/4587/13 та від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц.

У постанові ВП Верховного Судувід 18.05.2021 року у справі №914/1570/20 вказано, що «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа,

яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

Разом з тим, представником Національного наукового центру «Інститут механізації та електрифікації сільського господарства» адвокатом Олександровим О.П. до заяви про забезпечення позову не надано жодних доказів, які б свідчили про намір відповідачів або підготовчі дії відповідачів щодо відчуження кімнат в гуртожитку, крім того, заявником також не додано оцінку майна, на які просить накласти арешт заявник, що позбавляє суд встановити співмірність заходу забезпечення позову.

Крім того до заяви про забезпечення позову не приєднано жодних доказів щодо наміру відповідачів ухилитися від виконання судового рішення.

Таким чином доводи заявника про те, що існує реальна загроза утруднення виконання чи неможливість виконання рішення суду в подальшому є лише припущеннями.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21.11.2018 (справа № 826/8556/17), від 25.04.2019 (справа № 826/10936/18).

Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Враховуючи викладене те, що заява про вжиття заходів забезпечення позову ґрунтується на припущеннях представника Національного наукового центру «Інститут механізації та електрифікації сільського господарства» адвоката Олександрова О.П. і при цьому ним не надано суду жодного належного, допустимого та достовірного доказу в розумінні ст.ст. 76-78 ЦПК України в підтвердження фактів імовірності утруднення виконання або неможливості виконання рішення суду в майбутньому в разі невжиття таких заходів, не наведено посилань на те, що існують обставини, які свідчать про реальну можливість або підготовчі дії відчуження відповідачами кімнат в гуртожитку в будівлі по АДРЕСА_10 , на користь третіх осіб, не зазначено ціни щодо визначення співмірності заходу забезпечення позову тому, суд дійшов висновку про відхилення заяви про забезпечення позову.

Відхиляючи заяву заявника про вжиття заходів забезпечення позову суд також зауважує, що клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до суду.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 12, 76-78, 149-159, 247, 260, 353, 354 ЦПК України суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви представника Національного наукового центру «Інститут механізації та електрифікації сільського господарства» адвоката Олександрова О.П. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Національного наукового центру «Інститут механізації та електрифікації сільського господарства» до Глевахівської селищної ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , третя особа: Національна академія аграрних наук України, ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , державний реєстратор Глевахівської селищної ради Кияниця Наталія Миколаївна, Приватний нотаріус Фастівського районного нотаріального округу Київської області Перепелиця Жанна Пилипівна, про скасування державної реєстрації - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Текст ухвали виготовлено 26.07.2022 року.

Суддя Г.М.Лебідь-Гавенко