САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/240/22
Провадження №2/726/125/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2022 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді Асташева С. А.,

за участю секретаря судових засідань Сківернічук А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду м. Чернівці, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -

У С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

В позові посилається на те, що рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 30.04.2014 року розірвано між нею та відповідачем шлюб та вирішено стягувати аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття, однак отриманих коштів вкрай недостатньо для повноцінного існування дітей. Посилаючись на погіршення свого фінансового становища, необхідність задоволення повсякденних потреб дітей, за відсутності можливості мирного вирішення із відповідачем питань щодо збільшення розміру аліментів просить суд задовольнити позов та збільшити розмір аліментів на дітей, встановивши його у розмірі ј частки його доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно до досягнення ними повноліття. Судові витрати покласти на відповідача.

Відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 22.02.2022, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача у справі, відкрито провадження у справі за вищезазначеним позовом ОСОБА_1 та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 01.03.2022 та відкладено на 11.03.2022, у зв`язку із неявкою відповідача (а.с.7-10)

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, проте у своєму позові просила розгляд справи провести за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання двічі не з`явився, 01.03.2022 та 11.03.2022. Жодних клопотань на адресу суду не надіслав, про поважні причини неявки суд не повідомив.

У відповідності до п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи факт належного повідомлення відповідача про розгляд справи судом, відсутність клопотання та поважних причин його неявки, оскільки про їх наявність суд не повідомлено, з врахуванням того, що судовий розгляд відкладався для надання можливості відповідачу взяти участь у розгляді справи та подати докази, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі письмових матеріалів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст. ст. 76, 81 ЦПК України, які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Так, судом встановлено, що рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 30.04.2014 року у справі № 726/685/14-ц, яке набрало законної сили 12.05.2014, розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 також вирішено стягнути із ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 в твердій грошовій сумі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 18.04.2014 року і до повноліття дітей (а.с. 5).

Крім того, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 20 липня 2009 року (а.с.3) та неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 25 жовтня 2004 року (а.с.4)

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 51 Конституції України гарантовано, а статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3 ст. 181 СК України).

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Також слід зазначити, що зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки) (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13).

Аналогічні положення містяться у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», де зазначено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось з них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч.ч.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (частина друга статті 182 СК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Згідно приписів ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд при розгляді вимог позивачки про зміну способу стягнення аліментів враховує те, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, діти підросли, а отже потребують більших затрат на утримання та виховання, а тому попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає.

При цьому, обов`язок батьків утримувати дитини є рівним та покладається як на матір дитини, так і на батька дитини.

З огляду на викладене, а також враховуючи погіршення фінансового стану позивачки, ріст споживчих цін, беручи до уваги вік та стан здоров`я дітей, необхідність затрат з метою забезпечення виховання, навчання, розвитку дітей, приймаючи до уваги існуючі життєві витрати, що обумовлюють збільшення коштів, потрібних на їх утримання, керуючись принципом виваженості та справедливості, з метою захисту та виходячи із необхідності забезпечення прав та кращих інтересів дітей, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги.

Визначаючи час з якого слід змінити спосіб стягнення аліментів на дитину, суд приймає до уваги, що згідно пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства, та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Оскільки позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», враховуючи задоволення позовних вимог, судовий збір у розмірі 992, 40 грн. підлягає стягненню із відповідача ОСОБА_2 .

На підставі ст.ст. 180, 182, 187, 192, 194, 196 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 142, 211, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів - задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, змінивши спосіб їх стягнення, на підставі рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 30.04.2014 року у справі № 726/685/14-ц, яким вирішено стягнути із ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 в твердій грошовій сумі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 18.04.2014 року і до повноліття дітей.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: с. Чорнівка Чернівецький район Чернівецька область, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Садгірським РВ УМВС України в Чернівецькій області 25 серпня 2004 року, місце проживання: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь держави судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Судове рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя С. А. Асташев