Справа № 405/3386/21
Номер провадження 2/404/1474/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Мохонько В.В.,

за участі секретаря Добровольської Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, в порядку загального провадження, цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з додатковою відповідальністю Страхову компанію «Альфа-Гарант» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

Представник Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Провідна звернулась до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 21.07.2017 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» та ТОВ «НОВОМИРГОРОДСЬКИЙ ЦУКОР» було укладено Договір добровільного комплексного авто страхування.

13.06.2018 року о 09.30 год. по вулиці Кропивницького, біля будинку 153 в м. Кропивницький, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом MERCEDES - BENZ, д.н.з. НОМЕР_1 , перед початком руху не переконався в безпеці, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом RANGE ROVER EVOGUE, д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження

Винним у вчиненні адміністративного правопорушення, визнано відповідача.

Відповідно до страхового акту № від 13.07.2018 року позивач визнав дорожньо - транспортну пригоду страховим випадком та прийняв рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 25 210,00 грн.

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант».

25.09.2018 року ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» звернулась до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з заявою про виплату сплаченого страхового відшкодування.

30.05.2019 ТДВ СК «Альфа-Гарант» здійснило виплату страхового відшкодування урахуванням зносу автомобіля - 70 % , в розмірі 7 513,33 грн.

Звертаючись до суду із позовом, позивач, посилаючись ст. 1194 ЦК України, зазначав, що відповідач повинен відшкодувати позивачу різницю між виплаченим відшкодуванням і страховою виплатою.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04.06.2021 року вказані матеріали позовної заяви передано на розгляд до Кіровського районного суду м. Кіровограда в порядку статті 31 ЦПК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Мохонько В.В. для розгляду справи.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02.08.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

09.09.2021 року відповідач через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.09.2021 року залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з додатковою відповідальністю Страхову компанію «Альфа-Гарант», витребувано належним чином засвідчену копію страхової справи. та витребувано від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» відповідним чином засвідчену належної якості (читаєму) копію договору до комплексного автострахування №06/6757208/1202/17 від 20.07.2017 року.

31.01.2022 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» надали витребувані документи.

Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанію «Альфа-Гарант» 21.02.2022 року надало витребувану належним чином засвідчену копію страхової справи.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримання позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутності, просила відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

В судове засідання представник третьої особи, не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

Судом встановлено, що 21.07.2017 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» та ТОВ «НОВОМИРГОРОДСЬКИЙ ЦУКОР» було укладено Договір добровільного комплексного автострахування: добровільного страхування наземного транспорту, водіїв і пасажирів від нещасних випадків на транспорті та відповідальності власників наземних транспортних засобів №06/6757208/1202/17 , згідно якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу RANGE ROVER EVOGUE, д.н.з. НОМЕР_2 .

13.06.2018 року о 09.30 год. по вулиці Кропивницького, біля будинку 153 в м. Кропивницький, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом MERCEDES - BENZ, д.н.з. НОМЕР_1 , перед початком руху не переконався в безпеці, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом RANGE ROVER EVOGUE, д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Відповідно до частини третьої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.07.2018 року справі № 405/3893/18 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина відповідача у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.

Цивільна відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ТДВ «СК «Альфа-Гарант» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ № 1629641 з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в сумі 100 000 грн.

Згідно розрахунку суми страхового відшкодування вартість страхового відшкодування власнику «RANGE ROVER EVOGUE, д.н.з. НОМЕР_2 визначено розмір страхового відшкодування 25 210,00грн.

Відповідно до платіжного доручення від 20.07.2018 року суму у розмірі 25 210,00 грн., ПАТ «Страховою компанією «Провідна»» було перераховано на ремонт автомобіля «RANGE ROVER EVOGUE, д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 .

Позивач звернувся до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» з регресною вимогою про відшкодування шкоди в розмірі 25 210,00 грн. .

ТДВ «СК «Альфа-Гарант» виконало свої зобов`язання перед позивачем шляхом сплати коштів у розмірі 7 513,33 грн.

Звертаючись до суду позивач просив відшкодувати різницю між виплаченим відшкодуванням і страховою виплатою, а саме: (25 210,00 грн -7 513,33 грн) = 17 696,67 грн

Згідно зі ст. 993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої страхового відшкодування, є засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. У разі якщо загальний розмір шкоди за одним страховим випадком перевищує п`ятикратну страхову суму, відшкодування кожному потерпілому пропорційно зменшується. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Страховик, керуючись нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування, про що зазначено у пункті 36.1 статті 36 цього Закону.

Статтею 1194 ЦК України урегульовано питання відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 цього Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), пункт 62 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 752/16797/14-ц (провадження № 14-80цс19); Постанова ВС від 24 березня 2021р. у справі № 523/3212/19).

Окремо суд звертає увагу на те, що згідно правових позицій, висловлених Великою Палатою Верховного Суду у справі №755/18006/15-ц від 4 липня 2018 року на особу, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність обов`язок відшкодування спричиненої нею шкоди може бути покладений виключно у розмірі перевищення такої шкоди над лімітом страхової відповідальності.

Відповідач застрахував свою цивільно-правову відповідальність у ТДВ «СК «Альфа-Гарант» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ № 1629641 з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в сумі 100 000 грн.

Судом встановлено, що розмір шкоди, спричиненої ДТП при зверненні до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» з регресною вимогою (25 210,00 грн.), був меншим від страхового ліміту (100 000 грн).

Зважаючи на викладене, правових підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача 17 696,67 грн. матеріальної шкоди суд не вбачає.

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст. 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі ст.ст. 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене ст. 993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати, при відмові у задоволенні позовних вимог, покладаються на позивача .

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з додатковою відповідальністю Страхову компанію «Альфа-Гарант» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Відомості про учасників справи:

позивач: Приватне акціонерне товариства Страхова компанія Провідна місцезнаходження: пр. Повітрофлотський, 25, м. Київ,

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з додатковою відповідальністю Страхову компанію «Альфа-Гарант», місце знаходження бульвар Лесі Українки, 26, м. Київ, 01133,

Повний текст судового рішення складено 18.07.2022 року

Суддя Кіровського районного

суду м. Кіровограда В.В.Мохонько