РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2022

м. Одеса

Справа № 522/16514/21

Провадження № 2/522/295/22

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Ярема Х.С.розглянув у спрощеному позовному провадженні (без виклику сторін) справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 , ОСОБА_3

про відшкодування майнової та моральної шкоди.

ВСТАНОВИВ:

31.08.2021 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Позивач просить суд стягнути з відповідачів майнову шкоду, завдану внаслідок пошкодження майна у розмірі 5 500 грн., а також стягнути 20 000 грн. моральної шкоди.

15.11.2021 відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Суд направляв поштову кореспонденцію за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідачів. На адресу суду повернулись поштові відправлення з причин їх не вручення адресатам. Тому в розумінні п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, ухвала про відкриття провадження вважається врученою.

Клопотання про розгляд справи в іншому порядку не надходило.

Відповідачі відзиву на позов не надали.

ОСОБА_1 позов обгрунтовує тим, що є власником частин квартири АДРЕСА_1 . Власники іншої частини квартири є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Відповідачі заселили в свою частину квартири незнайому особу, яка постійно спричиняє сварки, ображає ОСОБА_1 . В липні 2021 року разом з невстановленою особою у процесі сварки з позивачем, спричинили ОСОБА_1 майнову шкоду, зламавши хвіртку на вікні, газову плиту, двері у ванну кімнату та вхідні двері в квартиру. Загальна вартість відновлювального ремонту складає 5 500 грн. Крім того, вказаними діями відповідачів їй спричинено моральну шкоду, яку вона оцінює в 20 000 грн.

Судом встановлено такі фактичні обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником 444/1000 часток квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується записом з в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Право власності зареєстровано 20.11.2020.

З листа Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі від 25.12.2020 № 36/2-23925, адресованому як відповідь ОСОБА_1 на її звернення, зареєстроване в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за № 23925 від 18.12.2020, з ОСОБА_3 проведена бесіда профілактичного характеру про недопущення порушення законодавства України. Заявникові рекомендовано з приводу фактів, викладених у зверненні, звернутися до суду у порядку цивільного судочинства.

Вирішуючи спір суд виходив з наступного.

Предметом спору є матеріальна та моральна шкода, а його підставами пошкодження майна, завдання моральних страждань.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За наведеною нормою відшкодовується майнова шкода, яка завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю винної особи. При цьому неправомірність таких дій, за встановлених судами обставин справи, не може полягати у невиконанні договірного зобов`язання.

Натомість, особі, цивільні права якої порушено у зв`язку із невиконанням договірного зобов`язання, відшкодовуються збитки (ст.2 2 ЦК України).

До істотних обставин, що підлягають з`ясуванню судом та доведенню сторонами у такому спорі, є наявність всіх сукупних елементів складу цивільного правопорушення; позивач зобов`язаний довести протиправність поведінки відповідача, розмір заподіяної шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, а відповідач має спростувати наявність своєї вини.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Відсутність будь-якої з цих умов є підставою для звільнення особи від відповідальності, якщо інше не встановлено законом.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Тобто цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Отже, відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому особа, яка заявляє вимоги щодо відшкодування майнової шкоди доводить лише факти заподіяння такої шкоди.

Згідно із ч.3 ст. 12 та ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що спір у даній справі виник у з зв`язку з пошкодженням майна позивача (зламано хвіртку на вікні, газову плиту, двері у ванну кімнату та вхідні двері в квартиру). Звернувшись з позовом позивач обґрунтовувала його тим, що відповідачі, які є власниками іншої частини квартири, впустили незнайому позивачеві особу проживати в їхній частині квартири. Ця особа постійно спричиняє сварки, ображає ОСОБА_1 . В липні 2021 року разом з невстановленою особою у процесі сварки з позивачем, спричинили ОСОБА_1 майнову шкоду, зламавши хвіртку на вікні, газову плиту, двері у ванну кімнату та вхідні двері в квартиру. Загальна вартість відновлювального ремонту складає 5 500 грн.

Позивачем разом з позовом надано докази, що містяться в матеріалах справи. Клопотання про розгляд справи в іншому порядку, тобто з викликом сторін, не надходило. Тому суд розглядає її за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України на сторони покладається обов`язок на підтвердження обставин, якими вони обгрунтовують свої вимоги чи заперечення, надати суду належні, достовірні, достатні та допустимі докази.

Саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної позиції.

В підтвердження факту завдання майнової шкоди надано лише докази, що позивач та відповідач є власниками квартири та лист Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі від 25.12.2020 № 36/2-23925, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 зверталась із заявою про вчинення кримінального правопорушення щодо неї. У відповідь повідомлено про проведення з ОСОБА_3 бесіди профілактичного характеру.

Проте ці докази не підтверджують, що стверджувана матеріальна шкода завдана, тобто, що зламано хвіртку на вікні, газову плиту, двері у ванну кімнату та вхідні двері в квартиру. Ці обставини є лише словесними. В свою чергу, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Будь-яких інших доказів щодо вказаних фактів завдання матеріальної шкоди ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_1 не надано. Відтак суд робить висновок про безпідставність позову і як наслідок, відмову у задоволені вимог про стягнення матеріальної шкоди.

Оскільки факт завдання моральної шкоди позивач пов`язує із заподіянням їй матеріальної шкоди, в стягненні якої судом відмовлено у зв`язку з недоведеністю, підстав для вирішення питання про стягнення з відповідачів на користь позивача й моральної шкоди немає. Отже, в позовна вимога про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі відмови у задоволенні позову позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 18.07.2022.

Суддя Х.С. Ярема