Єдиний унікальний номер справи 235/6477/21
Номер провадження 2/235/97/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2022 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Клікунової А.С.

за участю секретаря судового засідання Нагорної К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Фактор», Центру надання адміністративних послуг м. Покровськ про припинення трудових відносин та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій ОСОБА_1 просить визнати розірваним на підставі ст.38 КЗпП України трудовий договір між ним та Приватним підприємством «Фактор» та припинити трудові відносини з дати набрання рішенням законної сили, зобов`язати Центр надання адміністративних послуг м.Покровськ внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис у рядок «Відомості про керівника юридичної особи, про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи» наступну інформацію: після слів « ОСОБА_1 , 23.01.2012 керівник» - «Трудові відносини припинено на підставі рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області».

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 20 січня 2012 року рішенням власника ПП «Фактор» позивача призначено директором підприємства. Наказом відповідача від 23.01.2012 року №2 його призначено на посаду директора з правом першого підпису з 23.01.2012 року, при цьому окремий письмовий контракт не укладався. Відповідні відомості було внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Засновником підприємства відповідача є ОСОБА_2 , його місцезнаходженням, як і місцезнаходженням самого підприємства, є місто Донецьк. В 2014 році у зв`язку із початком проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей позивач виїхав з міста Донецька і дотепер звернутися до власника-засновника підприємства відповідача з приводу свого звільнення не має можливості, адже останній не виїжджав на підконтрольну територію України, а доставка поштових відправлень на територію, що не контролюється українською владою, не здійснюється. Відповідач не перебуває у стані припинення, його місцезнаходження не перереєстровано на території України, позивач продовжує значитись його керівником.

Позивач зазначає, що з незалежних від сторін трудового договору обставин порушуються його трудові права, зокрема, право на припинення трудового договору, право на вільний вибір праці, він не може працевлаштуватись на державну службу, набути статус безробітного, оформити субсидію тощо. Посилаючись на норми Конституції України, КЗпП України, Конвенцію про захист прав людини, Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» та неможливість припинити трудовий договір в інший спосіб, окрім як звернення до суду з позовом, а також зазначаючи, що факт припинення повноважень директора як посадової особи пов`язаний з моментом внесення відповідного запису до ЄДРПОУ, у зв`язку з чим ним пред`явлено вимоги до ЦНАП м.Покровська, де зберігається реєстраційна справа ПП «Фактор», позивач просить задовольнити позов.

Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження, що узгоджується з ч.4 ст.19, ст.274 ЦПК України (а.с.30).

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Лисенков В.М., який діє на підставі ордеру, в судове засідання не з`явились, через систему «Електронний суд» подали заяву про розгляд справи без їхньої участі, на задоволенні позову наполягають (а.с.54-55).

Відповідач ПП «Фактор» про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України відповідно до приписів п.19 Перехідних положень ЦПК України та Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції», в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав (а.с.33, 42, 56).

Відповідач - Центр надання адміністративних послуг м.Покровськ правом участі в судовому засіданні не скористався, подав заяву, якою просив розглянути справу без участі його представника (а.с.52), свою позицію щодо заявлених позовних вимог не висловив.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, доходить наступних висновків.

Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце його проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12).

Рішенням №8 від 20.01.2012 року власника Приватного підприємства «Фактор» ОСОБА_2 позивач призначений директором Приватного підприємства «Фактор» з правом першого підпису з 23.01.2012 року, про що видано наказ по підприємству від 23.01.2012 року №2 (а.с.14,15).

Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань серії ААБ №874056 від 26.01.2012 року місцезнаходженням юридичної особи - Приватного підприємства «Фактор» з 09.07.2007 року є АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код 30209404; державна реєстрація юридичної особи проведена 18.11.1998 року за №0006512; особою, яка має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, в тому числі підписувати договори, значиться ОСОБА_1 керівник (а.с.25-27).

Відповідно до статуту ПП «Фактор», затвердженого 18.06.2007 року засновником ОСОБА_2 , вищим органом управління підприємством є засновник або його представник (п.6.1), до виключної компетенції засновника, серед іншого, відноситься призначення та звільнення директора підприємства (п.6.2) (а.с.16-24).

Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується; використання примусової праці забороняється.

Відповідно до ст.21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи (ст.23 КЗпП України).

Відповідно до ст.24 КЗпП України з позивачем укладено трудовий договір в письмовій формі; укладений договір є безстроковим, тобто укладеним на невизначений строк.

Розірвання трудового договору з ініціативи працівника є однією з підстав припинення трудового договору (ч.1 ст.36 КЗпП України).

За ст.38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Як зазначає позивач, в 2014 році у зв`язку із початком проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей він виїхав з міста Донецька, яке відповідно до Розпорядження КМУ від 07.11.2014 року №1085-р входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, на нове місце проживання на підконтрольній Україні території і наразі виявив бажання розірвати трудовий договір, укладений з власником підприємства відповідача ПП «Фактор».

В силу ст.65 ГК України позивач як керівник підприємства відповідно до статуту є посадовою особою цього підприємства.

Законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами (ст.3 КЗпП України).

Відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання не допускається (ст.22 КЗпП України).

Частиною 1 ст.25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» визначено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі: документів, що подаються заявником для державної реєстрації; судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

За ч.3 ст.29 наведеного Закону реєстраційна справа в паперовій формі зберігається у суб`єкта державної реєстрації за місцезнаходженням юридичної особи, громадського формування, фізичної особи-підприємця.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст.16 ЦК України).

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Отже, судом встановлено, що позивач, який фактично змінив місце свого проживання та продовжує всупереч своїм інтересам обіймати посаду керівника підприємства відповідача, наразі втратив будь-яку заінтересованість перебування на такій посаді, він бажає змінити місце своєї роботи та сферу своєї діяльності, проте знаходження підприємства відповідача на непідконтрольній Україні території та відсутність зв`язку із засновником такого підприємства, до компетенції якого відноситься питання прийняття/звільнення з посади директора підприємства, позбавляє позивача можливості припинити трудові відносини з відповідачем та звільнитись з посади директора за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України.

Тож, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, зважаючи, що позивач має складнощі у реалізації свого права щодо розірвання трудового договору, приймаючи до уваги, що факт припинення повноважень позивача як посадової особи пов`язаний з моментом внесення державним реєстратором відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в якому він продовжує значитись керівником підприємства відповідача, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України у резолютивній частині рішення має бути зазначено про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України, враховуючи вимоги якої з відповідача ПП «Фактор» на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді сплаченого ним судового збору в розмірі 908 грн (а.с.1).

На підставі ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.ст.3, 22, 38 КЗпП України, керуючись ст.ст.13, 81, 141, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Фактор», Центру надання адміністративних послуг м.Покровськ про припинення трудових відносин та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати розірваним на підставі ст.38 КЗпП України трудовий договір, укладений 20.01.2012 року між ОСОБА_1 та Приватним підприємством «Фактор», припинити трудові відносини з дати набрання даним рішенням законної сили.

Зобов`язати Центр надання адміністративних послуг м.Покровськ внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис у рядок «Відомості про керівника юридичної особи, про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи» наступну інформацію: після слів « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 керівник» - «Трудові відносини припинено на підставі рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області».

Стягнути з Приватного підприємства «Фактор» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім грн 00 коп).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.273 ЦПК України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку за правилами, встановленими ст.ст.354, 355 ЦПК України, безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно з п.3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-ІХ від 30.03.2020 року процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, продовжуються на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 18.02.2022 року.

Відомості про учасників справи відповідно до п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач ОСОБА_1 , місцезнаходження - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

- відповідач Приватне підприємство «Фактор», місцезнаходження Донецька область, м.Донецьк, вул.Комунарів, 54а, ;

- відповідач - Центр надання адміністративних послуг м.Покровськ, місцезнаходження: Донецька область, м.Покровськ, вул.Європейська, 53а, .

Суддя А.С.Клікунова