Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2022 року смт. Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Ковальчук Т.А., при секретарі судового засідання Ахтієвій Р.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Магдалинівської селищної ради Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок за набувальною власністю, -

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Магдалинівської селищної ради Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок за набувальною власністю.

Позивач в позові посилається на те, що з 2006 року вона проживає та зареєстрована в будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно свідоцтва про право власності від 29.12.2002 року, житловий будинок належав ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . У померлої ОСОБА_3 є донька ОСОБА_2 , яка підтверджує, що дійсно за життя її мати продала ОСОБА_1 . За період проживання в даному будинку ОСОБА_1 підтримувала його в належному стані, проводила поточні ремонти.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явилася, направила заяву про визнання позову, проти його задоволення не заперечує.

У судове засідання представник Магдалинівської селищної ради не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника, та не заперечує проти задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 безперервно та відкрито володіє нерухомим майном - а саме: житловим будинком, що знаходиться по АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою, виданою старостинським округом № 5 Магдалинівської селищної ради Новомосковського району, Дніпропетровської області № 328 від 14.04.2021 року (а. с. 20). Також технічним паспортом встановлено, що замовник технічної інвентаризації на житловий будинок по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 (а. с. 8-12).

На підставі свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок, власником житлового будинку по АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 (а. с. 15).

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 01 квітня 2008 року, виданого Виконкомом Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а. с. 23).

Згідно спадкової справи № 283/2008 року померлої ОСОБА_3 , її спадкоємця є дочка ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , які отримали свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а. с. 36-60).

До матеріалів справи додано відповідь на запит Півдннно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Царичанського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис про смерть № 26 від 12.10.2018 року, складений виконавчим комітетом Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області (а. с. 116, 121).

Відповідач ОСОБА_2 написала власноручно заяву про визнання позовних вимог та проти винесення рішення про задоволення позовних вимог не заперечує (а. с. 105).

Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови)

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови)

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови)

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови)

Отже, враховуючи, що позивач ОСОБА_1 добросовісно заволоділа чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно користуватися житловим будинком по АДРЕСА_1 , суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на нього за набувальною давністю.

Керуючись ст.ст.76, 81, 200, 206, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, та ст.ст.16, 328, 344 ЦК України,суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Магдалинівської селищної ради Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок за набувальною власністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованою та проживаючою за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , паспорт серія НОМЕР_3 , виданий Магдалинівським РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області 12 червня 2012 року) право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями, загальною площею 43,7 кв. м., житловою площею 19,0 кв. м., будинок А, сіни а, сарай Б, сарай В, прибудова в, колодязь - № 1, паркан - № 2, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Т.А.Ковальчук