РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2022 року

м. Рівне

Справа № 569/9118/21

Провадження № 22-ц/4815/150/22

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Хилевича С. В., Шимківа С. С.

секретар судового засідання Крижов В. С.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю

«Фінансова компанія «Кредит-Капітал»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус

Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Рівненський міський

відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління

Міністерства юстиції (м.Львів)

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Воронюк Катерини Юріївни на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 серпня 2021 року у складі судді Харечка С. П., ухвалене в м. Рівне, повний текст рішення складено 30 серпня 2021 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, Рівненський міський відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог вказував, що 20.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І. В. видано виконавчий напис № 4589, яким пропонується стягнути з нього на користь ТзОВ «Мілоан» правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором № 1504840 від 11.09.2019 року у розмірі 16717, 00 гривень. Вказує, що 01.03.2021 року державним виконавцем Рівненського МВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Лавриком М. І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64673107, відповідно до якого стягується заборгованість у розмірі 16 717,00 грн. з нього на користь відповідача на підставі виконавчого напису нотаріуса. Зазначає, що 16.03.2021 року державний виконавцем Рівненського МВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Лаврик М. І. виніс постанову про арешт майна боржника. Вказані вище постанови були надіслані на його адресу, внаслідок чого він дізнався про наявність даного провадження. Зазначає, що з 23 лютого 2017 року діє редакція Переліку, в якій відсутні кредитні договори, а видача виконавчого напису нотаріуса можлива лише за нотаріально посвідченими договорами. Оспорюваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 20.01.2021 року на підставі кредитного договору № 1504840 від 11.09.2019р., який не був нотаріально посвідченим, а тому вважає, що видача виконавчого напису нотаріуса на його підставі є незаконною.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 26 серпня 2021 року відмовлено у задоволенні позову.

Вважаючи рішення суду незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального права, за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, представник ОСОБА_1 адвокат Воронюк К. Ю. оскаржила його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а Постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 26.11.2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена сгягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Зазначає, що Розділ 2 Переліку, на який посилається суд в рішенні, був включений до Переліку на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 622 від 26.11.2014 року, проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано та визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Таким чином, з 23 лютого 2017 року Перелік в частині Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» втратив чинність і не підлягає застосуванню. Оспорюваний виконавчий напис вчинений нотаріусом на підставі кредитного договору № 1504840 від 11.09.2019р., який не був нотаріально посвідченим, а тому його видача відбулась із порушенням процедури, що є прямою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. З наведених міркувань просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, 20 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І. В. видано виконавчий напис № 4589, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», заборгованості за кредитним договором № 1504840 від 11.09.2019 року у розмірі 16 717, 00 гривень.

01 березня 2021 року державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Лавриком М. І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64673107.

16 березня 2021 року державний виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Лавриком М. І. винесено постанову про арешт майна боржника.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що виконавчий напис нотаріуса не підлягає виконанню, оскільки виданий він з порушенням процедури вчинення виконавчого напису.

Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», вчинення нотаріусом виконавчого напису є нотаріальною дією.

Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»)

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. В редакції цієї норми права, що діяла на час вчинення спірного виконавчого напису, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі ж правила та умови вчинення виконавчого напису (п.п. 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (пп. 2.2 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (пп. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Як встановлено судом, оскаржуваний виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І. В. 20 січня 2021 року.

Вимога про усунення порушення кредитних зобов`язань станом на 27.11.2020 року, згідно якої заборгованість у позивача перед відповідачем за кредитним договором №1504840 від 11.09.2019 складає 15 787,00 грн., що включає у себе: заборгованість по кредиту у розмірі 5000,00 грн., заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом у розмірі 9837,00 грн., заборгованість за несплачену комісію за користування кредитом у розмірі 550,00 грн., заборгованість за пенею у розмірі 400,00 грн., направлена на адресу позивача за зареєстрованим місцем проживання 27 листопада 2020 року, згідно Списку № В2 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів. У вимозі зазначено, що у випадку невиконання вимог повідомлення, це буде підставою для передачі справи до нотаріуса для вчинення виконавчого напису та початку дій щодо примусового стягнення заборгованості.

Таким чином, ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» дотримано передбачений пп. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій обов`язок з надіслання письмової вимоги про усунення порушень боржнику, а відтак у нотаріуса відсутні правові підстави для відмови у вчиненні виконавчого напису.

В частині встановлення безспірності заборгованості, стягнення якої відбувається за виконавчим написом нотаріуса суд приходить до наступних висновків.

Так, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису відповідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, шляхом надіслання повідомлень письмової вимоги про усунення порушень боржнику.

Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням положень статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

В свою чергу, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

При цьому самі лише покликання позивача на невизнання вимог стягувача не можуть спонукати до задоволення позову.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного вкидання зобов`язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Матеріали справи вказують на те, що позивач як боржник, отримавши повідомлення відповідача про усунення порушень зобов`язання не звернувся у встановленому законом порядку із запереченням такого свого обов`язку перед відповідачем як кредитором. Жодних доказів на підтвердження своїх заперечень проти вимог стягувача, в тому числі і щодо відсутності своєї вини, позивач не надав, і судом таких обставин не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування положень Розділу 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, то вони апеляційним судом відхиляються.

Відповідно до п.2 Переліку документів для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин надаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

При вчинені спірного виконавчого напису нотаріус керувався чинною редакцією Постанови КМУ, яка діяла з 01 листопада 2017 року та визначала перелік документів не лише для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, а й стягнення, зокрема, заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин на підставі кредитного договору, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями та засвідченої стягувачем виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів (принцип диспозитивності). Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Встановлені обставини справи в сукупності із нормами закону, якими вони регулюються, дають суду підстави для висновку про те, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом у відповідності з вимогами закону щодо процедури його вчинення, а відтак відмова суду першої інстанції у визнанні його таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованою і законною.

За наведених обставин, апеляційного суду приходить до переконання про те, що оскаржуване рішення постановлене місцевим судом з дотриманням норм процесуального права, судом першої інстанції в повній мірі з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Воронюк Катерини Юріївни залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 лютого 2022 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Хилевич С. В.

Шимків С. С.