Справа № 202/3692/22
Провадження № 2-о/202/123/2022
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі судді Кухтіна Г.О.,

секретаря Калантаєнка Д.В.

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Акціонерне товариство «Акцент-Банк» про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю. В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що помилково перерахувала на картковий рахунок невідомої особи, власниці емітованої АТ «Акцент-Банк», суму в розмірі 10 626,08 грн., будь-які відносини між заявником та вказаною невідомою особою відсутні. Заявник звернулася до АТ «Акцент-Банк» з проханням про повернення їй помилково перерахованих на картковий рахунок невідомої особи коштів та надання інформації щодо цього отримувача коштів. Однак банком було повідомило про неможливість повернення помилково сплачених заявником коштів та надання інформації про отримувача коштів через те, що вказана інформація не може бути розкрита, так як становить банківську таємницю. Заявник вказує, що для захисту її прав а саме для стягнення безпідставно набутих грошових коштів, їй необхідно відомості про особу на розрахунковий рахунок якої були помилково перераховані кошти, відповідно до ст.1212 ЦК України.

В судове засідання заявниця не з`явилася, подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутності.

Представник АТ «Акцент-Банк» в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду заяви повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 349 ЦПК України, неявка в судове засідання без поважних причин заявника та (або) особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, чи їх представників або представника банку не перешкоджає розгляду справи, якщо суд не визнав їхню участь обов`язковою.

За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви за відсутності учасників справи.

Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, дійшов наступного висновку.

Положеннями статті 11 ЦПК України встановлено позицію диспозитивності цивільного судочинства, а саме передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частини першої ст. 12, частини першої ст. 20 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у тому числі, реалізовує своє право на захист.

За частиною першою ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з приписами частини шостої статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

За пунктом 10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб» 30 вересня 2011 року № 10, у тому разі, коли буде встановлено, що заява про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи ґрунтується на спорі, зокрема про виконання цивільно-правового договору, який виник з інших зобов`язальних правовідносин тощо, суд відмовляє у відкритті провадження у справі, а якщо спір про право буде встановлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Варто врахувати положення п.2 ч.1 ст. 348 ЦПК України, де вказані вимоги до змісту заяви про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи має бути зазначено - ім`я (найменування) заявника та особи, щодо якої вимагається розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, їх місце проживання або місцезнаходження, а також ім`я представника заявника, коли заява подається представником.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У ст. 84 ЦПК України визначено порядок витребування доказів учасниками справи, та вказано, що у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.

Враховуючи ч.2 ст. 116 ЦПК України, де визначені способами забезпечення судом доказів такі як допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Тобто, в даному випадку, якщо у заявника виникли складнощі щодо отримання вказаних документів, то заявник може звернутися із заявою про забезпечення вказаних доказів до подання позовної заяви, обґрунтувавши належним чином необхідність вжиття судом обраного ним способу забезпечення позову, враховуючи предмет та підстави позову, з яким позивач має намір звернутися до суду, наприклад: «зобов`язати банк надати інформацію відносно власника картки за номером … , а саме: прізвище, ім`я, по батькові власника картки, місце реєстрації, реєстраційний номер облікової картки платника податків, паспортні дані та номер телефону власника картки.».

Отже, враховуючи викладене вище, положення частини третьої ст. 349 ЦПК України, той факт, що заявник просить суд по суті розкрити банківську таємницю про фізичну особу, яка може отримати статус відповідача у позові майнового характеру, та можливий намір подати позов, суд приходить до висновку, що вказану заяву необхідно залишити без розгляду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 , подана у порядку частини першої статті 347 ЦПК України, не може розглядатися у порядку окремого провадження, оскільки з вимог заяви та обставин, якими вона обґрунтовується, вбачається спір про право.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 293, 294, 347, 349, 350, 354 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Акціонерне товариство «Акцент-Банк» про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Г.О. Кухтін