Справа № 128/935/22

РІШЕННЯ

Іменем України

27 липня 2022 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

судді Карпінської Ю.Ф.,

за участю секретаря Сінельник В.І.,

у відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, який обґрунтовує тим, що 05.07.2005 вона уклала шлюб з відповідачем по справі ОСОБА_2 . Від даного шлюбу вони мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з нею та знаходиться на її утриманні. Подружнє життя з відповідачем не склалось, тому рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 28.12.2021 їхній шлюб було розірвано. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей в добровільному порядку надає, проте в розмірах, які вважає за потрібне сам відповідач. Старша дочка ОСОБА_3 з 01.09.2021 навчається у Комунальному закладі вищої освіти «Вінницькому гуманітарно-педагогічному коледжі», не працює та не має самостійних доходів. Оскільки угода про сплату аліментів з відповідачем не укладалася, з метою захисту права дітей на належне утримання з боку батька позивач була вимушена звернутись до суду з даною позовною заявою та просить стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 50% від його заробітку (доходу) до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з травня 2022 року, а після досягнення старшою дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття продовжити стягувати аліменти до досягнення дочкою 23 років, при підтвердженні навчання на денному стаціонарі після 30.06.2023.

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 27.06.2022 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд.

14.07.2022 на адресу Вінницького районного суду Вінницької області від представника відповідача ОСОБА_2 згідно з ордером ОСОБА_6 надійшов відзив на позовну заяву. З відзиву вбачається, що відповідач ОСОБА_2 визнає позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї третини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 31.05.2022 і до досягнення дітьми повноліття. Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після досягнення нею повноліття заперечує, оскільки позивачем на підтвердження навчання дочки ОСОБА_5 надано довідку КЗВО «Вінницький гуманітарно-педагогічний коледж», з якої вбачається, що термін навчання дочки складає з 01.09.2021 до 30.06.2023. При цьому, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягне повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто, вона закінчить навчання ще до повноліття, тому відсутні підстави для задоволення вимоги в цій частині.

В судове засідання 26.07.2022 учасники справи не з`явились, хоч про день, час та місце судового розгляду повідомлялись судом в установленому законом порядку.

Представник позивача ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_7 попередньо через канцелярію суду подав письмову заяву про розгляд справи за відсутності сторін по справі.

Представник відповідача ОСОБА_2 згідно з ордером ОСОБА_6 також попередньо через канцелярію суду подала письмову заяву про розгляд справи за відсутності сторони відповідача, при ухваленні рішення просить врахувати позицію, викладену у відзиві на позовну заяву.

Частиною третьою статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважав можливим провести судове засідання 26.07.2022 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Врахувавши думки учасників справи, викладені у поданих до суду письмових заявах, вивчивши письмові докази по справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом установлено, що сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_8 05 липня 2005 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Липовецького районного управління юстиції Вінницької області, про що був складений актовий запис за № 42, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 05.07.2005 (а.с. 6).

Від даного шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 23.11.2005, та серії НОМЕР_3 від 21.05.2009 (а.с. 4, 5).

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 28.12.2021 шлюб сторін по справі було розірвано, що підтверджується копією даного рішення. Рішення набуло законної сили 28.01.2022 (а.с. 7-9).

З копії довідки № 10/22, виданої Комунальним закладом вищої освіти «Вінницький гуманітарно-педагогічний коледж» 24.05.2022, убачається, що ОСОБА_9 навчається в 10-му класі Обласного наукового ліцею-інтернату Комунального закладу вищої освіти «Вінницький гуманітарно-педагогічний коледж» (а.с. 12).

Також судом установлено, що добровільної згоди щодо розміру аліментів на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сторонами по справі не досягнуто.

Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною першою статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

В частині другій статті 182 СК України зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 і набула чинності для України 27.09.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина друга статті 6 цієї Конвенції).

Також частинами першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Так, при визначенні розміру аліментів, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, суд врахував стан здоров`я та матеріальне становище дітей, які здорові; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який працездатного віку, відсутність будь-яких доказів, що за станом здоров`я відповідач на даний час не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також судом враховано часткове визнання відповідачем позовних вимог, а саме: в розмірі однієї третини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 31.05.2022, і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Матеріали даної справи не містять доказів про розмір щомісячного доходу відповідача, позивачем не надано доказів, що відповідач має достатню фінансову спроможність сплачувати аліменти в заявленому позивачем розмірі, а саме: 50% заробітку (доходів) відповідача.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягувати щомісячно аліменти на користь позивача на утримання дітей в розмірі однієї третини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей 31.05.2022.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після досягнення нею повноліття, суд зазначає таке.

Статтею 198 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчатися після досягнення повнолітня (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Станом на момент розгляду даної справи (26.07.2022) дочка сторін ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має повних 16 років, тобто, є неповнолітньою.

Таким чином, на даний час відсутня сукупність таких юридичних фактів, як досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років; продовження навчання дитиною після досягнення повноліття; потреба у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням; можливість батька надавати матеріальну допомогу після досягнення дочкою повноліття.

За таких обставин суд вважає, що позовна вимога щодо стягнення з відповідача аліментів після досягнення дочкою повноліття є передчасною, отже, задоволенню не підлягає.

Аналізуючи вищезазначені обставини та факти, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне з метою забезпечення інтересів дітей допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, тому з відповідача ОСОБА_2 підлягає до стягнення на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн, від сплати якого позивач звільнена.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 24, 141, 180-182, 191 СК України, ст.ст. 4, 12, 18, 19, 76-82, 89, 95, 141, 206, 211, 245, 247, 259, 263-265, 267, 268, 354, 430 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї третини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 31 травня 2022 року, і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , на користь держави судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Дата складення повного судового рішення 27.07.2022.

СУДДЯ Юлія КАРПІНСЬКА