ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2004/22
Провадження № 2-з/210/81/22
У Х В А Л А

іменем України

"19" липня 2022 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Скотар Р.Є., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

В обґрунтування заяви зазначено, що предметом спору є постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Також зазначено, що позивачу неправомірно відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Згідно з рішенням Дніпровського районного суду м. Києва № 755/10817/16-ц від 20 березня 2019 року останній заповіт ОСОБА_2 від 03.09.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Кульбідою Н.М. за реєстровим номером № 1639 визнано недійсним, таким чином попередній заповіт № 1633, за яким ОСОБА_2 залишила свій спадок ОСОБА_1 є чинним. Також зазначив, що квартира бабусі за заповітом № 1633 вже виставлена на продаж і може бути продана без відома заявника ОСОБА_1 в той час, коли суд прийматиме рішення щодо оскарження постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Чинність заповіту № 1633 наразі ніхто не оскаржує. У зв`язку з викладеним, заявник просить суд накласти арешт на спадкове майно, яким є квартира за адресою: АДРЕСА_1 , що належить заявнику за чинним заповітом № 1633 після смерті заповідачки ОСОБА_2 .

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 150ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, та згідно з п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Положеннями ч. 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Як зазначено в п.п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Так, в своїй заяві, позивач зазначає, що нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 1633 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що має бути предметом спору, та зазначену квартиру виставлено на продаж. При цьому, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження викладених обставин заявником не надано та до заяви не долучено.

Таким чином, всупереч вимогам п.3 ч.1 ст. 151 ЦПК України в заяві про забезпечення позову не наведено достатньо доводів стосовно того, як невжиття в даному випадку, визначеного позивачем заходу забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду за його вимогами.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову, подана без додержання вимог, викладених у ст. 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 149-154, 353, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви - повернути без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при усуненні вказаних в ухвалі недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Р. Є. Скотар