Справа №487/3888/21
Провадження №2/487/425/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2022 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Кузьменко В.В., при секретарі Рафальській Т.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про виділення частки домоволодінняв натурі та припинення права спільної часткової власності на домоволодіння,

ВСТАНОВИВ:

09.06.2021 року представник позивача звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в якій просив виділии частку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з частина літ «А-1» - 1-ноповерховий житловий будинок: квартира АДРЕСА_2 (3-1 коридор пл. 3,9 кв.м., 3-2 кухня п. 5,1 кв.м., 3-3 житлова пл. 11,2 кв.м.). Разом по квартирі №3 пл. 20,2 кв.м., 1/6 частина надвірної споруди №6 хвіртка.

Представник позивача у судове засідання не прибув, до початку судового засідання подав до канцелярії суду заяву, згідно якої просив розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не прибули, подали до суду заяви, згідно яких просили розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги визнали.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Крім того, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом (ч. 1 ст. 357 ЦК України).

За змістом ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 ЦК України), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (ч. 3 ст. 364 ЦК України).

Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна у порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України.

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 № 55 (далі - Інструкція).

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються.

Відповідно до ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є співвласницею домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування від. 30.03.2006 року та договором дарування від 08.08.2016 року.

2/100 часток домоволодіння належить на праві власності ОСОБА_7 , 4/100 ОСОБА_3 , 3/100 ОСОБА_4 , 3/100 ОСОБА_5 , 56/100 ОСОБА_6 .

Згідно експертного висновку будівельно-технічної експертизи №125-029 від 01.06.2021 року встановлено що провести виділ можливо по приближеному до ідеальних часток співвласника, згідно порядку користування, що склався. У користування ОСОБА_1 пропонується виділити: частина літ «А-1» - 1-ноповерховий житловий будинок: квартира АДРЕСА_2 (3-1 коридор пл. 3,9 кв.м., 3-2 кухня п. 5,1 кв.м., 3-3 житлова пл. 11,2 кв.м.). Разом по квартирі №3 пл. 20,2 кв.м. інв. варт. 3604 грн. Надвірні узаконені господарські будови: Ѕ частини №6 хвіртка 22 грн. Реальна частка складає 16/100 (3604:22360 буд), що на 5/100 більше від ідеальної частки, ідеальна частка становить 11/100. Розрахунок грошової компенсації не розраховувся, так як у співвласника ОСОБА_1 ідеальна частка збільшилась за рахунок добудови сіней «а», яка була узаконена рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.06.2005 року.

Заперечень щодо поділу спірного об`єкту нерухомості згідно висновку експерта не надійшло.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що аналіз наведених доказів вказує на те, що наявні усі умови, передбачені ст. ст.358, 364, 367, 377 ЦК України, що визнано відповідачами, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 18, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про виділення частки домоволодінняв натурі та припинення права спільної часткової власності на домоволодіння - задовольнити.

Виділити в натурі ОСОБА_1 частку домоволодіння, що становить 16/100 частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з частина літ «А-1» - 1-ноповерховий житловий будинок: квартира АДРЕСА_2 (3-1 коридор пл. 3,9 кв.м., 3-2 кухня п. 5,1 кв.м., 3-3 житлова пл. 11,2 кв.м.). Разом по квартирі №3 пл. 20,2 кв.м. Надвірні узаконені господарські будови: Ѕ частина №6 хвіртка.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 16/100 частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з частина літ «А-1» - 1-ноповерховий житловий будинок: квартира АДРЕСА_2 (3-1 коридор пл. 3,9 кв.м., 3-2 кухня п. 5,1 кв.м., 3-3 житлова пл. 11,2 кв.м.). Разом по квартирі №3 пл. 20,2 кв.м. Надвірні узаконені господарські будови: Ѕ частина №6 хвіртка.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Кузьменко