ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/5198/21 Номер провадження 22-ц/814/338/22Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т. В. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Бутенко С. Б.

суддів: Обідіної О. І., Прядкіної О. В.

за участю секретаря: Владімірова Р. В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 29 листопада 2021 року у складі судді Турченко Т. В.у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про зобов`язати вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 подала до суду з позов до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго», у якому просила суд зобов`язати відповідача: здійснити роботи з демонтажу системи централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 , припинити нарахування оплати за особовим рахунком у зв`язку з неможливістю споживання послуги з централізованого опалення через відмову від такої послуги у зв`язку з аварійністю квартири згідно висновку експертного дослідження науково-дослідного експертного-криміналістичного центру МВС України від 13.04.2021 № ЕД-19/117-21/3470-БТ та перебуванням ОСОБА_1 , як власника квартири АДРЕСА_1 , за межами України та фактичним не споживанням послуги з постачання теплової енергії.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 14.07.2021 вона через Урядовий контактний центр подала офіційно відповідне звернення реєстраційний номер № ФИ 12802163, яке розглянуто ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго». У вказаному зверненні було зазначено, що керуючи статтею 40 Конституції України направляє листа та повідомляє, що листом ПОКВПТГ «Полтаватеплоерго» від 12.07.2021 за вих. № Ф-721 повідомлено її про примусове надання послуг з центрального опалення на адресу: АДРЕСА_2 всупереч її волі та зловживанням антимонопольним становищем. Згідно висновку експертного дослідження Полтавського науково-дослідного експертного-криміналістичного центру МВС України від 13.04.2021 № ЕД-19/117-21/3470-БТ технічний стан квартири за адресою: АДРЕСА_2 станом на 22.03.2021 згідно ДСТУ-НБВ.1 2-18:2016 «Настанова щодо обстеження будівель і споруд для визначення та оцінки їх технічного стану», визначається як аварійний.

Вона є інвалідом та власником даної квартири, послугами з центрального опалення не користується, оскільки перебуває за межами України. У зв`язку з аварійністю даної квартири, просила вжити негайно заходи реагування, направлені на тимчасове припинення надання послуг з центрального опалення на адресу: АДРЕСА_2 , проте відповідачем було відмовлено їй у вчиненні таких дій.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 29 листопада 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено за безпідставністю.

Не погодившись з даним рішенням, через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Зазначає, що відповідач порушує права апелянта на вільний вибір постачальника тепла, нав`язуючи свої послуги та нараховуючи плату за послуги теплопостачання, якими апелянт не користується, адже перебуває за межами України понад 2 роки, а сам технічний стан належної їй квартири за адресою: АДРЕСА_2 станом на 22 березня 2021 року за висновком експертного дослідження Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 13.04.2021 № ЕД-19/117-21/3470-БТ згідно ДСТУ-Н Б В.1 2-18:2016 «Настанова щодо обстеження будівель в споруд для визначення та оцінки їх технічного стану» визначається як аварійний, тобто не придатний для проживання взагалі.

Оскільки в аварійній квартирі ніхто не проживає, послуги з постачання теплової енергії жодною особою, у тому числі позивачем не споживаються, вважає необхідним зобов`язати ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» здійснити роботи з демонтажу системи централізованого опалення та припинити нарахування оплати за комунальні послуги, які не споживаються, у зв`язку з відмовою відповідача добровільно вчинити такі дії, що порушує її права, як споживача та особи з інвалідністю.

Вказує, що під час винесення рішення по справі судом першої інстанції вказаних обставин взято до уваги не було, що суперечить сталій практиці Європейського суду з прав людини та є прямим порушенням статей 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у контексті відсутності будь-якого ефективного захисту в національному праві.

На апеляційну скаргу позивача представник ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» подав відзив, у якому спростовуючи доводи апеляційної скарги, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374, статті 375 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

По справі встановлено та підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 та набута нею на підставі договору купівлі-продажу від 20.08.2007.

Вказана квартира розташована на першому поверсі 5-ти поверхового багатоквартирного житлового будинку, який підключено до системи централізованого опалення з верхнім розподілом теплоносія. Система централізованого опалення квартири АДРЕСА_3 є складовою загально будинкової системи опалення, квартири АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 , які межують з квартирою позивача, також отримують послугу з централізованого опалення, що встановлено актом перевірки системи теплопостачання від 12.10.2021, проведеної комісією в складі представника ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та у присутності майстра КП «ЖЕО № 2». Послуга з централізованого опалення будинку, у тому числі й квартири позивача, надається ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», як виконавцем комунальних послуг згідно пункту 3 частини другої статті 6, статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Згідно частин першої, другої статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право, зокрема, на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, споживачам надано право розірвати договір про надання комунальної послуги, попередивши про це виконавця відповідної комунальної послуги не менш як за два місяці до дати розірвання договору, за умови допуску виконавця для здійснення технічного припинення надання відповідної послуги. Це право не поширюється на договір про постачання теплової енергії, укладений зі споживачами у багатоквартирному будинку, крім випадку розірвання такого договору колективним споживачем (пункт 13 частини першої статті 7 Закону).

У багатоквартирних будинках, у яких на день набрання чинності цим Законом не менш як половина квартир та нежитлових приміщень відокремлена (відключена) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, власники квартир та нежитлових приміщень, приєднаних до таких мереж (систем), не зобов`язані, але мають право виключно за власним рішенням у встановленому порядку відокремити (відключити) від них свою квартиру чи нежитлове приміщення та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні (абзац перший пункту 7 розділу VI Закону).

Питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 № 630 (далі - Правила), та Порядком відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 26 липня 2019 року № 169, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 серпня 2019 р. за № 982/33953 (далі - Порядок).

Відповідно до пунктів 24, 25 Правил споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення (пункт 26 Правил).

У пунктах 1-10 розділу ІІІ Порядку встановлено, що власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаного до ЦО та ГВП, мають право відокремити (відключити) свою квартиру чи нежитлове приміщення від ЦО та ГВП у разі, якщо на день набрання чинності Законом України «Про житлово-комунальні послуги» не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП, та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні.

Інформація про перелік багатоквартирних будинків, у яких не менше ніж половина квартир та нежитлових приміщень відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП, розміщується на офіційних веб-сайтах органів місцевого самоврядування, виконавців відповідних комунальних послуг.

Для відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП власник квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку звертається до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою в довільній формі із зазначенням причини відокремлення (відключення) та подає інформацію про намір влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) такої квартири чи нежитлового приміщення.

Заява про відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку від ЦО та ГВП передається на розгляд Постійно діючої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води органу місцевого самоврядування, яка розглядає заяву на найближчому засіданні за участю заявника або його уповноваженого представника та надає заявникові рекомендації щодо можливих варіантів влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні та щодо збору вихідних даних і технічних умов для виготовлення відповідної проектної документації.

Для відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення власник забезпечує розроблення проекту відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП, який виготовляється відповідно до державних будівельних норм і правил та має забезпечити ізоляцію транзитних стояків, а також, у разі потреби, перенесення транзитних стояків.

За потреби, власник забезпечує виготовлення проекту встановлення системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні, виготовленого відповідно до державних будівельних норм і правил.

Усі витрати, пов`язані з відокремленням (відключенням) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП, здійснюються за рахунок власника.

Для виконання робіт із відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП власник квартири чи нежитлового приміщення повідомляє виконавця відповідної комунальної послуги та виконавців робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води про своє рішення щодо відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП шляхом подання письмової заяви в довільній формі, у якій зазначається наявність підстави для такого рішення згідно із Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

До заяви додається копія витягу з протоколу засідання Комісії про розгляд питання щодо відокремлення (відключення) такої квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП, а також копія проекту такого відокремлення (відключення).

У справі встановлено, що до органу місцевого самоврядування із заявою про свій намір відключити квартиру від централізованого опалення позивач не зверталась та відповідних рекомендацій для такого відключення не отримувала, питання щодо розроблення проекту відокремлення квартири від загальної внутрішньо будинкової мережі теплопостачання не вирішувала і таких документів відповідачу не подавала, тобто в установленому порядку своє право не реалізувала, а отже, й підстав для захисту такого права судом не виникло.

Висновок експертного дослідження Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 13.04.2021 № ЕД-19/117-21/3470-БТ, на який посилається в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , не є доказом порушення прав позивача з боку ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та невиконання відповідачем своїх обов`язків по наданню комунальної послуги теплопостачання. Тягар утримання майна, його збереження та підтримання у належному стані відповідно до норм статті 322 ЦК України покладається на власника такого майна.

Непридатність квартири для проживання через неналежне здійснення власником своїх обов`язків, а також самовільне відключення споживача від внутрішньо будинкових систем опалення або здійснення такого відключення з порушенням встановленої законодавством процедури не припиняє статусу такого суб`єкта, як споживача відповідних комунальних послуг, не звільняє його від необхідності укладення договору на постачання таких послуг та їх оплати.

Послуга з централізованого опалення виконується (надається) незалежно від присутності/відсутності мешканців, оплата нараховується пропорційно опалювальній площі квартири (у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії), тому підстав для припинення нарахування оплати за таку послугу у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 за межами України, не має.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції вірно встановив усі обставини, дав їм належну правову оцінку та вірно застосував норми права, які регулюють спірні правовідносини, та за відсутності порушеного права позивача обґрунтовано відмовив ОСОБА_1 у позові до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про зобов`язання вчинити певні дії.

Доводами апеляційної скарги рішення суду першої інстанції не спростовується, при дотриманні вищевказаної процедури позивач не позбавлена можливості провести відокремлення (відключення) квартири від централізованого опалення у передбачений законом спосіб.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції, оскаржуване рішення відповідає вимогам закону і підстав для його скасування колегією суддів не встановлено.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 29 листопада 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: С. Б. Бутенко

Судді: О. І. Обідіна

О. В. Прядкіна