Справа №443/55/22
Провадження №2/443/341/22
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

22 липня 2022 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Стасів С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Київського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Онишкевич Роман Іванович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Бутко А.С. подала до суду позов до ТзОВ «Українські фінансові операції», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Київського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Онишкевич Р.І., в якому, з урахуванням уточнених (збільшених) позовних вимог, просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 28.04.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., зареєстрований в реєстрі за №24261, та стягнути з ТзОВ «Українські фінансові операції» на користь ОСОБА_1 8 290,95 грн безпідставно набутих коштів.

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що виконавчий напис вчинено без належного підтвердження безспірності суми боргу та наявності попереднього рішення суду. ТзОВ «Українські фінансові операції» не надав нотаріусу бухгалтерські первинні документи на підтвердження безспірної суми заборгованості, а розрахунок заборгованості є незрозумілим. До нотаріуса був поданий неповний перелік документів для підтвердження безспірності вчинення виконавчого напису, оскільки не були подані виписки по рахунках. Крім цього, ОСОБА_1 не надсилалась вимога про погашення заборгованості. Також, Київським апеляційним адміністративним судом постанову КМ України №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» було скасовано. Отже, ТзОВ «Українські фінансові операції» не мала права звертатися до нотаріуса про вчинення виконавчого напису, а приватний нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений. Згідно даних додатку «Дія» з ОСОБА_1 було стягнуто в рахунок погашення заборгованості за виконавчим провадженням 5 101,44 грн. Крім цього, стягнуто з позивачки ще 3 189,51 грн. Таким чином, ТзОВ «Українські фінансові операції» безпідставно набула кошти у сумі 8 290,95 грн, які повинно повернути.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивачки подав до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, підтримання позову та незаперечення проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, хоч про дату, час і місце його проведення повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи не подав.

Третя особа приватний нотаріус Київського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович у судове засідання повторно не з`явився, хоч про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи не подав.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Онишкевич Р.І. у судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності за наявними у справі матеріалами.

Заяви, клопотання, подані учасниками справи.

Представником позивачки подано клопотання про розгляд справи за відсутності його та позивачки, підтримання позову та незаперечення проти заочного розгляду справи (а.с.52), заяву про збільшення позовних вимог (а.с.66-70),

Третьою особою приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Онишкевичем Р.І. подано клопотання про розгляд справи за його відсутності за наявними у справі матеріалами (а.с.34).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 14.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження, залучено третьою особо, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, приватного виконавця Онишкевича Р.І. (а.с.23-24).

Ухвалою підготовчого засідання від 14.03.2022 відкладено підготовче засідання (а.с.53-54).

Ухвалою підготовчого засідання від 10.05.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.58-59).

Ухвалою судового засідання від 16.06.2022 відкладено розгляд справи (а.с.87-88).

Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №443/55/22 відповідача ТзОВ «Українські фінансові операції» та третьої особи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. (а.с.63, 64, 92, 93).

Ухвалою судового засідання від 22.07.2022 постановлено проводити заочний розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.95).

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивачки посилається як на підставу позовних вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Згідно із заявою-приєднання №1343265 до примірного договору про надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту від 02.03.2019, ОСОБА_1 погодилась отримати кредит у сумі 2 000,00 грн, з нарахованими процентами у сумі 1 102,00 грн, та виконувати умови Договору і підтвердила, що всі умови Договору їй зрозумілі та не потребують додаткового роз`яснення (пункти 1, 4.1., 4.6.) (а.с.39-41).

Виконавчим написом, вчиненим 28.04.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. та зареєстрованого в реєстрі за №24261, на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, запропоновано стягнути з ОСОБА_1 невиплачені у строк грошові кошти на користь ТзОВ «Українські фінансові операції», якому ТзОВ ФК «Верона» відступило право вимоги на підставі Договору факторингу №2-31/08-В від 31.08.2020, якому в свою чергу ТзОВ «Дженесіс Фінанс» на підставі Договору відступлення прав вимоги №07-23/05 від 23.05.2019, відступлено право вимоги за Кредитним договором №1343265 від 02.03.2019, укладеного між ТзОВ «Дженесіс Фінанс» та ОСОБА_1 , за період з 22.05.2019 по 28.04.2021 загальну заборгованість у сумі 17 163,50 грн (а.с.42).

Постановами приватного виконавця від 15.06.2021 та 04.10.2021 відкрито виконавче провадження №65806662 за заявою стягувача ТзОВ «Українські фінансові операції» про примусове виконання Виконавчого напису №24261, виданого 28.04.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Українські фінансові операції» заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами, пенею, плати за вчинення виконавчого напису; накладено арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_1 ; звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 (а.с.7-8, 9-10, 11-12).

Викопіювання (скріншот) з мобільного телефону містить наступну інформацію: сума до сплати 17 025,93 грн, сплачена сума 5 101,44 грн, номер АСВП: 65806662, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» (а.с.13).

Відповідно до довідки від 21.04.2022, на підставі постанови приватного виконавця Онишкевича Р.І. №65806662 від 04.10.2021 проведено стягнення у розмірі 20% від заробітної плати ОСОБА_1 за березень 2022 у сумі 3 189,51 грн (а.с.71).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з вчиненням приватним нотаріусом виконавчого напису про стягнення з позивачки заборгованості за кредитним договором та незгоди позивачки з такими діями.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України), Закону України «Про нотаріат» (далі Закон №3425-XII), Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок) та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 (далі Перелік).

Так, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Відповідно до приписів статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно з частиною 1 статті 39 Закону №3425-XII, порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Нормою статті 87 Закону №3425-XII передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону №3425-XII визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до пункту 1 розділу «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно» Переліку, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Згідно з положеннями частини 1, 2 статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

За змістом пункту 3 частини 3 статті 1212 ЦК України, положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Крім цього, суд враховує, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06.03.2017 та 04.04.2017 виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 зупинено до закінчення касаційного розгляду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 залишено без змін.

Таким чином, постанова №662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10.12.2014, втратила чинність (у частині) 22.02.2017 з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі №826/20084/14.Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що 28.04.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №24261, у якому запропоновано на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, стягнути з ОСОБА_1 невиплачені у строк грошові кошти на користь ТзОВ «Українські фінансові операції», за Кредитним договором №1343265 від 02.03.2019, за період з 22.05.2019 по 28.04.2021 загальну заборгованість у сумі 17 163,50 грн.

15.06.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області відкрито виконавче провадження №65806662 про примусове виконання зазначеного виконавчого напису та накладено арешт на кошти боржниці ОСОБА_1

04.10.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області звернуто стягнення на доходи боржниці ОСОБА_1 у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу.

Сторона позивача, аргументуючи обґрунтованість поданого позову, покликається на: вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису на підставі пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що є порушенням діючого законодавства; відсутність безспірності заборгованості та не вжиття нотаріусом всіх заходів для перевірки цих обставин; безпідставне набуття відповідачем коштів позивачки.

Стороною відповідача не наведено жодного аргументу та не надано жодного доказу в обґрунтування визнання чи невизнання позову.

Надаючи оцінку аргументам позивачки суд зазначає таке.

Оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом 28.04.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14. У оскаржуваному виконавчому написі приватний нотаріус як на одну з підстав його вчинення покликається на пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Суд звертає увагу на те, що оскільки у судовому порядку постанову №662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Крім цього, суд зауважує, що відповідачем не надано жодного доказу на спростування аргументів позивачки та підтвердження своїх аргументів. Матеріали справи не містять доказів укладення між сторонами саме нотаріально посвідченого кредитного договору, який у подальшому був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису.

З огляду на викладене, суд доходить переконання, що нотаріусом не дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, таким чином порушено порядок вчинення виконавчого напису.

Такий висновок суду повністю узгоджується з правовими висновками, висловленими Верховним Судом у постановах від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження №61-12629св19), 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17 (провадження №61-14105св18), 21 жовтня 2020 року у справі №172/1652/18 (провадження №61-16749св19) та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17 (провадження № 12-5гс21).

Водночас, суд вважає за необхідне надати оцінку і іншим аргументам, наведеним сторонами.

Так, на підтвердження аргументів щодо небезспірності суми заборгованості позивачкою не надано жодного належного і допустимого доказу, а також не надано мотивованого розрахунку суми заборгованості, відмінної від тієї, яка пропонується до стягнення за виконавчим написом, відтак, на переконання суду, такі аргументи є необґрунтованими.

Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що навіть за відсутності доказів небезпірності заборгованості, яка пропонується до стягнення з позивачки на користь відповідача за виконавчим написом, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Такий висновок суду повністю узгоджується з правовим висновком, висловленим Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17 (провадження № 12-5гс21).

Щодо аргументів сторони позивачки про безпідставність набуття відповідачем коштів позивачки, суд звертає увагу на те, що положення Глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.

На підтвердження обставин стягнення з позивачки ОСОБА_1 за виконавчим написом від 28.04.2021, зареєстрованого в реєстр за №24261, суду надано викопіювання з мобільного телефону, з якому міститься інформація про сплату суми (5 101,44 грн), номер виконавчого провадження (65806662) та стягувач (ТзОВ «Українські фінансові операції»), а також довідку від 21.04.2022 про стягнення 20% із заробітної плати ОСОБА_1 згідно з постановою приватного виконавця Онишкевича Р.І. від 04.10.2021 у виконавчому провадженні №65806662 за березень 2022 року в сумі 3 189,51 грн.

Суд зазначає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Надаючи оцінку наданим позивачкою доказам на підтвердження обставини безпідставного набуття відповідачем належних їй коштів, суд доходить переконання, що довідка від 21.04.2022 про стягнення з ОСОБА_1 суми коштів 3 189,51 грн є належним та допустимим доказом, оскільки містить інформацію щодо предмета доказування та підтверджує заявлені вимоги в частині стягнених з позивачки коштів у сумі 3 189,51 грн. Водночас, викопіювання з мобільного телефону критеріям належності та допустимості не відповідає, оскільки не дозволяє встановити джерело походження інформації та пересвідчитися у достовірності наведених у ньому даних.

З огляду на викладене, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно набутих коштів підлягає задоволенню частково, у сумі 3 189,51 грн.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

Розподіл між сторонами судових витрат.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України несплачений судовий збір у сумі 992,40 (за позовну вимогу немайнового характеру) підлягає стягненню з відповідача на користь держави у повному обсязі; за позовну вимогу майнового характеру судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави пропорційно розміру задоволеної позовної вимоги у сумі 381,78 грн (3 189,51 х 100% : 8 290,95 = 38,47%; 992,40 : 100% х 38,47% = 381,78).

На підставі статті 18, 1212 Цивільного кодексу України, статей 39, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та керуючись статтями 12, 13, 76, 81, 242, 259, 263-268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальності «Українські фінансові операції» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Загородня,15, офіс 313, ідентифікаційний номер юридичної особи 40966896), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Київського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Онишкевич Роман Іванович задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 28.04.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем та зареєстрований в реєстрі за №24261.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальності «Українські фінансові операції» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти у сумі 3 189 (три тисячі сто вісімдесят дев`ять) грн 51 коп.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальності «Українські фінансові операції» на користь держави судовий збір у сумі 1 374 (одна тисяча триста сімдесят чотири) грн 18 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Дата складення повного судового рішення 22 липня 2022 року.

Головуючий суддя А.І. Павлів