СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/270/22
Провадження №2-з/547/11/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2022 року смт Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді В.Ф.Харченка,

за участі секретаря судового засідання Ю.Г.Телешун,

розглянувши без повідомлення учасників справи заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у спосіб зупинення стягнення на підставі виконавчого листа Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07.08.2012 у справі № 2/0544/2276/2012, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання дитини, про відкликання виконавчого листа про стягнення аліментів на утримання дитини, про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

21.07.2022 позивач одночасно із поданням заяви у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання дитини, про відкликання виконавчого листа про стягнення аліментів на утримання дитини, про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, подав заву про забезпечення позову у спосіб зупинення стягнення на підставі виконавчого листа Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07.08.2012 у справі № 2/0544/2276/2012.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову і позовної заяви зазначає, що згідно рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07.08.2012 у справі № 2/0544/2276/2012 з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання сина сторін ОСОБА_3 . 11.04.2022 позивач разом із сином переїхав із м. Слов`янськ до смт Семенівка Полтавської області, де обоє отримали статус внутрішньо переміщеної особи. Із цієї дати син повністю перебуває на утримання позивача. Відповідачка залишилася проживати у м. Слов`янськ Донецької області, відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дитини. Кошти, які отримує як аліменти, витрачає на себе, а не на сина. Позивач вважає, що цих обставин є достатньо для припинення стягнення аліментів. Також посилається на неможливість повернення безпідставно отриманих аліментів у порядку повороту виконання рішення суду, а також можливість зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Вирішуючи питання щодо заяви про забезпечення позову суд зазначає, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частинами 1, 2 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 11) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково (ч. 6 ст. 153 ЦПК України).

Однак відповідно до ч. 2. Ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Заява про забезпечення позову фактично має за мету зупинення виконання рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07.08.2012 у справі № 2/0544/2276/2012, що вже суперечить вказаним приписам Закону.

Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року N 9 (далі Постанова № 9) судам роз`яснено, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Позивач не оскаржує виконавчий лист Слов`янського міськрайонного суду Донецької у справі № 2/0544/2276/2012. Позивач вказує на зміну місця проживання дитини та особу, яка фактично її утримує із квітня 2022 року як на підставу припинення своїх аліментних зобов`язань перед відповідачкою. Відтак застосування судом заходів забезпечення позову з цієї підстави суперечить закону.

Посилання позивача на неможливість повороту виконання рішення про стягнення аліментів є помилковим, оскільки приписи ст.ст. 444 і 445 ЦПК України вказують на неможливість повороту виконання відповідних рішень за наслідками ухвалення судових рішень судом апеляційної чи касаційної інстанції, повернення справи на новий розгляд, перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Відтак суд відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову у зв`язку із безпідставністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 95, 149-153, 258-261, 353-355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у спосіб зупинення стягнення на підставі виконавчого листа Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07.08.2012 у справі № 2/0544/2276/2012, відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її постановлення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 15-ти днів з дня вручення йому відповідної копії ухвали.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом 15-ти днів з дня вручення йому копії відповідної ухвали суду.

Повна ухвала складена і підписана суддею 25.07.2022.

Суддя В.Ф.Харченко