ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/5182/21
Провадження № 2/362/950/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2022 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участю секретаря Берковської Д.С.,

розглянувши у відкритому у судовому засіданні без фіксування технічними засобами в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Васильківської міської територіальної громади Обухівського району Київської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку цивільного судочинства до Васильківської міської територіальної громади Обухівського району Київської області, в якій просила визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними спорудами загальною площею 65,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги обґрунтувала тим, що Постановою державного нотаріуса Васильківської районної державної нотаріальної контори Київської області від 21.01.2020 року позивачці відмовлено у вчиненні нотаріальної дії.

Свою відмову державний нотаріус обґрунтував, що позивачка не подала заяву у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори за місце відкриття спадщини та не надала документів, які підтверджують право власності спадкодавця на нерухоме майно.

Її батьки: батько ОСОБА_3 та мати ОСОБА_2 проживали в селі Шевченківка Васильківського району Київської області. Житловий будинок АДРЕСА_1 батьки побудували в 1968 році. Вона уроджена ОСОБА_4 в 1980 році вступила в зареєстрований шлюб з ОСОБА_5 .

Їхня сім`я складалася з п`яти осіб: батька ОСОБА_3 , матері ОСОБА_2 та двох її сестер ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Сестри померли ОСОБА_7 в 2009 році, ОСОБА_6 в 2019 році, сестри на майно батьків не претендували.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки ОСОБА_3

24.11.2000 року рішенням виконавчого комітету Шевченківської сільської ради Васильківського району Київської області за №26 прийняте рішення «визнати право власності на житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_3 .

На момент смерті батька, позивачка та її мати проживали в будинку АДРЕСА_1 , факт її проживання з матір`ю після смерті батька з 16.02.1998 року підтверджується актом від 10 вересня 2021 року старостою села Тростинка та села Шевченківка і громадянами ОСОБА_8 та ОСОБА_9

11 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_2 . За своє життя мати не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, відповідно до довідки виконкому Шевченківської сільської ради Васильківського району Київської області мати фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, батька позивачки, ОСОБА_3 .

Після смерті матері, позивачка, всі ці роки доглядала за будинком, частково обробляла земельну ділянку, дозволяла сусідам користуватися земельною ділянкою. Користувалася всім майном батьків, фактично вступила в управління або володіння спадковим майном, як передбачено ст.. 549 ЦК Української РСР 1964 року.

Відповідно до архівною довідки Комунального підприємства Київської обласної ради «Західне бюро технічної інвентаризації» від 25.10.2019 року №1874 вбачається, що станом на 31.12.2912 року право власності натне рухоме майно АДРЕСА_2 на ім`я ОСОБА_3 не зареєстроване. На ім`я ОСОБА_3 за інвентаризовано нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , інвентаризаційна справа №167.

Технічний паспорт на житловий будинок на ім`я ОСОБА_3 виданий 15.12.2000 року.

Права власності на житловий будинок батьки позивачки не отримували.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 жовтня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження (а.с. 70-71).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду (а.с.130).

У судове засідання представник позивача не з`явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала та просила про їх задоволення (а.с. 150).

Представник Васильківської міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву у якій просить розгляд справи проводити у їх відсутності, вимоги позову визнають в повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення (а.с.78).

Інших заяв та клопотань до суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, враховуючи визнання позову відповідачем, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 09 липня 2019 року (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 09 липня 2019 року (а.с. 9).

Відповідно до свідоцтва про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_10 , батьками якої є батько ОСОБА_3 та мати ОСОБА_2 (а.с.10).

02.08.1980 року ОСОБА_5 уклав шлюб із ОСОБА_4 , після реєстрації шлюбу було змінено прізвище на « ОСОБА_11 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб НОМЕР_3 (а.с.11).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Шевченківської сільської ради Васильківського району Київської області від 24.11.2000 року, №26 прийняте рішення «визнати право власності на житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_3 (а.с. 15).

На момент смерті батька ОСОБА_3 , позивачка та її мати проживали в будинку АДРЕСА_2 , факт її проживання з матір`ю після смерті батька з 16.02.1998 року підтверджується актом від 10 вересня 2021 року старостою села Тростинка та села Шевченківка і громадянами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с. 21).

Згідно технічного паспорту виданий на ім`я ОСОБА_3 , житловий будинок загальною площею64,0 м.кв., житлова площа 39,3 м.кв. заінвентаризований на ім`я ОСОБА_3 (а.с.16-18).

Відповідно до Архівної довідки №1874 від 25.10.2019 року КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» повідомляє, що станом на 31.12.2012 року право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 , не зареєстровано на ім`я ОСОБА_3 (а.с. 13).

Згідно Довідки виданої Виконкомом Шевченківської сільської ради Васильківського району Київської області про те, що ОСОБА_2 (померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ), дружина померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 Петренка ОСОБА_12 дійсно фактично прийняла спадщину оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном, а саме: обробляла земельну ділянку, робила поточний ремонт житлового будинку та сплачувала за газо і електро постачання (а.с. 14).

Як вбачається із інвентаризаційної справи №167, яка надійшла на запит суду на будинок АДРЕСА_1 заінвентаризовано на ОСОБА_3 (а.с.133-149).

Як вбачається із спадкової справи №15/2020 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 Петренко ОСОБА_13 із заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 Петренко ОСОБА_13 звернулася ОСОБА_1 (а.с.80-96).

Відповідно до наданої відповіді на запит суду Київський обласний державний нотаріальний архів повідомляє, що згідно архівного фонду №29, 30 після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 спадкова справа не заводилась та не видавалась (а.с.116).

Постановою державного нотаріуса Шевченко Ю.В. позивачки було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, з якої вбачається, що нотаріус відмовляє їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в АДРЕСА_2 : земельної ділянки розміром 3,34 га на території Шевченківської сільської ради, Васильківського р-ну Київської обл.; земельної ділянки розміром 3,34 га на території Шевченківської сільської ради, Васильківського р-ну Київської обл., встановити неможливо, оскільки спадкоємцем не пред`явлені документи, які підтверджують право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно (а.с. 12).

Як вбачається із свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_14 , яка є рідною сестрою позивачки (а.с.22).

Відповідно свідоцтва про смерть НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_15 (а.с.23).

На виконання ухвали суду від 09.08.2022 року, Друга Васильківська державна нотаріального контора від 26.08.2022 року повідомляє, що спадкова справа після смерті ОСОБА_15 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.126).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

За нормою частини першої статті 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Зазначені дії, що свідчать про намір спадкоємця прийняти спадщину, повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Фактичний вступив управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадкової маси.

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно положень статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Статтею 392 ЦК України регламентовано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання , у разі якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Факт наявності даного будинку померлої підтверджуються копією технічного паспорту складеного станом на 15.12.2000 року, однак, згідно Архівної довідки КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації», право власності на житловий будинок АДРЕСА_3 не зареєстровано.

ОСОБА_2 , як дружина померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 Петренко ОСОБА_12 фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка, але не встигла зареєструвати право власності на нерухоме майно.

У зв`язку з відсутністю документа, що, посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно, постановою нотаріуса відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та запропоновано звернутися до суду, для встановлення за позивачем, як спадкоємцем померлої ОСОБА_2 права власності на вказаний будинок.

Тобто у встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, фактично спадщину прийняла, однак свідоцтво про спадщину на будинок не видавалось, оскільки відсутній документ, що, посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно, а іншого способу захисту свої прав аніж звернення з позовом до суду у позивача немає, тому вона вимушена була звернутися до суду з цим позовом.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року, державна реєстрація речових прав (на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів (виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5.

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Ц[К та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ст.ст.25, 30, 346 ЦК України, листа Міністерства юстиції України №19- 32/319, від 21.02.2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилась і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав.

Згідно п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову І практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна.

Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

У п. 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 зазначається, що у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Також, у даному листі, зазначено, що «найпоширенішою причиною звернення особи в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем».

Згідно п.п. 4.15, п. 4, глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Відповідно до п. 3, глави 7 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, керуючись вищенаведеними положеннями діючого цивільного законодавства України та враховуючи той факт, що померла ОСОБА_2 дійсно набула право на житловий будинок АДРЕСА_3 , після смерті свого чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_2 Петренко ОСОБА_12 , але за життя не отримала свідоцтво на право власності на житловий будинок, ОСОБА_1 в силу вимог ст. 1268 ЦК України та спадкоємцем за законом прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_2 , але реалізувати своє право на оформлення спадщини вона не може в зв`язку з відмовою нотаріальної контори видати свідоцтво про право власності на спадщину, тому суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 328, 329, 1216, 1217, 1226, 1258, 1268, 1269, 1270, 1272, 1296, 1297 ЦК України, статтями 12, 19, 77-81, 258-260, 263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Васильківської міської територіальної громади Обухівського району Київської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності нажитловий будинок з надвірними спорудами загальною площею 65,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко