Справа № 465/6048/19 Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М.
Провадження № 22-ц/811/3206/20 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: О.Я. Мельничук, Н.О. Шеремети

при секретарі: К.О. Ждан

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду міста Львова від 07 жовтня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа: П`ята Львівська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сім`єю, -

в с т а н о в и в:

23.10.2019 року заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просила встановити факт проживання однією сім`єю протягом шістнадцяти років, а саме у період з вересня 2003 року по вересень 2019 року, ОСОБА_3 (РНКОПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заяву мотивувала тим, що, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 познайомились у травні 2003 року. З вересня 2003 року по день смерті ОСОБА_4 вони проживали однією сім`єю: вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, спільно виховували сина ОСОБА_3 від першого шлюбу - ОСОБА_5 , тобто весь цей час проживали як одна сім`я, але без реєстрації шлюбу. Таким чином, фактично на день смерті ОСОБА_4 , такий був її чоловіком. Вона здійснювала за ним постійний догляд, як за членом сім`ї, допомагала йому у побуті, купувала йому ліки, коли він хворів та піклувалась про нього. Сімейне життя утруднювалось наявністю у ОСОБА_4 алкогольної залежності, яка періодично загострювалась, що унеможливлювало його працевлаштування на постійній роботі та, як наслідок, отримання ним стабільного доходу. Проте, ОСОБА_3 продовжувала підтримувати та допомагати чоловікові, в тому числі матеріально, протягом усього строку їх сумісного проживання. У період з лютого 2015 по квітень 2016 року ОСОБА_4 перебував у зоні АТО, проте і у цей час зв`язок між ними не переривався. Після демобілізації ОСОБА_4 повернувся до Львова із наміром продовжити військову службу, однак у зв`язку із погіршенням здоров`я його матері, яка потребувала постійного догляду, та нестабільним станом здоров`я самого ОСОБА_4 , зумовленим алкогольною залежністю, наміри свої не здійснив. З весни 2019 року ОСОБА_4 почав робити ремонт у належній йому та його матері на праві спільної часткової власності квартирі за адресою АДРЕСА_2 . Вона підтримувала чоловіка у цьому та, зважаючи на те, що дохід останнього складався виключно із його пенсії, допомагала йому фінансово із покупкою необхідних для ремонту будівельних матеріалів та сантехніки. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати ОСОБА_4 , у зв`язку із чим він мав намір звернутись для оформлення спадщини. Проте не встиг цього зробити, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Окрім того, за час життя ОСОБА_4 неодноразово висловлював бажання скласти заповіт, яким визначити своїми спадкоємцями її та її сина від першого шлюбу, якого вона та ОСОБА_4 виховували спільно, проте і цього зробити до своєї смерті не встиг. Таким чином, після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина за законом, а інші спадкоємці, окрім неї - ОСОБА_3 , наскільки їй відомо, відсутні.

Таким чином, належна ОСОБА_4 квартира є об`єктом спадкування. Однак, зважаючи на той факт, що шлюб між ОСОБА_4 та нею ( ОСОБА_3 ), не був зареєстрований, а також на те, що ним за життя не було оформлено спадкових прав після смерті його матері, для безперешкодного оформлення нею права на спадщину необхідно встановити факт проживання її та ОСОБА_4 однією сім`єю протягом 16 років.

Крім того, вона здійснила поховання ОСОБА_4 за власний кошт, що підтверджується Свідоцтвом про поховання від 04.10.2019 року, реєстраційний номер 3289.

Встановлення такого факту є необхідним для звернення до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_4 .

Просила заяву задоволити.

Оскаржуваним рішенням суду заяву задоволено.

Встановлено факт проживання однією сім`єю протягом шістнадцяти років, а саме у період з вересня 2003 року по вересень 2019 року, ОСОБА_3 (РНКОПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Вважає дане рішення суду необґрунтованим, безпідставним, незаконним.

Зазначає, що категорично заперечує факт проживання його сина ОСОБА_4 однією сім`єю з ОСОБА_3 , тим більше такий тривалий проміжок часу - з вересня 2003 року по вересень 2019 року.

Зазначає, що як вбачається із заяви ОСОБА_3 , встановлення факту її спільного проживання однією сім`єю з померлим ОСОБА_4 необхідно для безперешкодного нотаріального оформлення прав на спадкове майно - квартиру, що знаходиться у АДРЕСА_2 .Таким чином, ОСОБА_3 намагається заперечувати право ОСОБА_1 , як батька померлого, та спадкоємця першої черги на спадкування після смерті сина. Зазначає, що ОСОБА_6 не повідомила суду про те, що на час розгляду її заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вже була заведена спадкова справа за заявами інших спадкоємців першої черги, та не залучила спадкоємців до розгляду справи, хоче ухвалене судом рішення безпосередньо стосується їх прав та інтересів. Крім того, заявниця не повідомила суд про те, що з матеріалів спадкової справи вбачається спір між спадкоємцями з приводу спадкового майна (органом досудового розслідування ОСОБА_3 допитувалася як свідок у кримінальному провадженні, яке було відкрите за заявою ОСОБА_7 ).

Крім того, що ОСОБА_3 знала про те, що ОСОБА_4 підтримує нормальні стосунки зі своїм батьком, який проживає за межами України, мала контактні номери телефонів останнього та інших родичів померлого. У той же час, про факт та обставини смерті свого сина батько дізнався лише за спливом певного часу (два-три тижні) від подруги мами ОСОБА_4 та сусідів, які проживають у будинку. Померлого виявили 28 вересня 2019 року співробітники Франківського відділу поліції, які прибули за повідомленням сусідів, а не ОСОБА_3 (хоча у своїй заяві вона стверджує про те, що ОСОБА_4 проживав разом з нею у її квартирі за адресою АДРЕСА_1 ).

Також зазначає, що ОСОБА_4 у своїх особистих документах військовослужбовця, перебуваючи у зонах високого ступеня ризику летальності, не зазначав ОСОБА_3 як особу, з якою спільно проживає у цивільному шлюбі або як контактну особу (інформація військового командування). Відповідно, ОСОБА_4 не зазначав ОСОБА_3 як свою цивільну дружину в особистих документах військового обліку.

Таким чином вважає, що юридичний факт про проживання однією сім`єю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не може бути встановлений у порядку окремого провадження.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким заяву про встановлення юридичного факту залишити без розгляду.

У засіданні суду апеляційної інстанції представник апелянта - ОСОБА_1 - ОСОБА_2 скаргу підтримав. Просив скаргу задоволити.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_8 проти скарги заперечила.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до положень ст.293ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

У разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 22 квітня 2020 року у справі № 200/14136/17.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю, ОСОБА_3 посилалася на те, що інші спадкоємці, окрім неї, за законом після смерті ОСОБА_4 , відсутні.

Разом з тим, з копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого 24 січня 2020 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м.Львів) встановлено, що особа, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 та подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті сина.

Про зазначену обставину заявник не повідомила суд першої інстанції при поданні заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю, що має важливе значення для розгляду такої заяви, з огляду на мету встановлення такого факту, яку заявник зазначила у своїй заяві - належне та безперешкодне оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_4 .

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскільки встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 впливатиме на права та обов`язки інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4 та пов`язується із наступним вирішенням спору про право, такий спір підлягає розгляду в позовному провадженні.

За наведених обставин, рішення суду підлягає скасуванню, а заява ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю- залишенню без розгляду на підставі ч. 6 ст. 294 ЦПК України.

Керуючись ч. 6 ст. 294, ст. 367, ст. 368, п. 4 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Франківського районного суду міста Львова від 07 жовтня 2020 рокускасувати.

Заяву ОСОБА_3 , заінтересована особа: П`ята Львівська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сім`єю залишити без розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 28 лютого 2022 року

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: О. Я. Мельничук

Н.О. Шеремета