Постанова

Іменем України

18 липня 2022 року

м. Київ

справа № 756/17928/21

провадження № 61-2943св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області,

треті особи: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Авдієнко Валерій Вікторович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Василенко Олег Анатолійович,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану адвокатом Тасун Галиною Андріївною, на ухвалу Житомирського апеляційного суду

від 28 січня 2022 року у складі колегії суддів: Трояновської Г. С., Павицької Т. М., Шевчук А. М.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом

до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Головне управління Держгеокадастру

у Полтавській області, в якому просив визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати рішення про державну реєстрацію прав

та їх обтяжень; витребувати вказане нерухоме майно з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 у спільну часткову власність; скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер: 800000000:85:078:0002, що знаходиться

за цією ж адресою.

Одночасно з поданням позову представник позивача подав заяву про забезпечення позову, в якій просив суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом:

1) накладення арешту на нерухоме майно, а саме на житловий будинок літ. «Г», господарські будівлі: сарай під літ. «В» та альтанку літ. «Д», які розташовані

за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер: :85:078:0002, яка знаходиться за тією ж адресою;

2) заборони будь-яким суб'єктам державної реєстрації прав вчиняти дії

в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо нерухомого майна (будинок літ. «Г», господарські будівлі: сарай літ. «В» та альтанка літ. «Д»), яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та/або земельної ділянки, загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер: :85:078:0002, яка знаходиться за тією ж адресою;

3) заборони Київській міській раді та її виконавчим органам вчиняти дії, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на земельну ділянку загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер: :85:078:0002,

яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі будь-які реєстраційні дії в Державному земельному кадастрі.

Вимоги заяви вмотивовано тим, що позивач ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 03 червня 2020 року є власником 9/20 часток житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

До складу цілісного об`єкта нерухомого майна входить житловий будинок

літ. «А», сараї літ. «В», «Г», «Д», «Е», «Ж», вбиральні літ. «З», «М», гаражі літ. «К», «Л». Цей будинок розташований на земельній ділянці, яка знаходиться

за адресою: АДРЕСА_1 , наданій для користування та обслуговування будинком з господарськими спорудами.

Крім ОСОБА_1 співвласниками вказаного будинку з господарськими спорудами були також ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Вказує, що у 2020 році ОСОБА_3 вчинив незаконний виділ частки майна

у праві власності і 12 травня 2020 року за ним протиправно зареєстровано право власності на частку одного житлового будинку, розташованого за адресою:

АДРЕСА_1 , а саме право власності

на житловий будинок літ. «Г», сарай літ. «В» та альтанку літ. «Д». Дізнавшись про допущені ОСОБА_3 порушення, 16 грудня 2021 року він звернувся

до Міністерства юстиції України зі скаргою, Скаргу розглянуто та задоволено, наказом Міністерства юстиції України від 22 червня 2021 року № 2242/5 скасовано рішення від 20 травня 2020 року № 52303886, на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 .

Проте під час розгляду цієї скарги ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу від 04 черв6ня 2021 року відчужив належний йому об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 ,

за якою зареєстровано право власності на цей об`єкт. Тобто, ОСОБА_2 володіє майном, яке фактично є його власністю (на праві спільної часткової власності).

Позивач стверджує, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення його порушених прав

та інтересів та виконання рішення суду.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 30 листопада 2021 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування державної реєстрації.

На ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 30 листопада 2021 року подано апеляційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2

та ОСОБА_3 - адвокатом Тасун Г .А.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 28 січня 2022 року апеляційну скаргу адвоката Тасун Г. А., подану в інтересах ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ,

на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 30 листопада 2021 року, повернено.

Апеляційний суд вказав, що представник (адвокат) Тасун Г. А. не надала доказів наявності у неї повноважень представляти інтереси довірителів саме

у Житомирському апеляційному суді, оскільки в ордерах на надання правової допомоги від 16 грудня 2021 року, що містяться у матеріалах справи, вказано,

що адвоката Тасун Г. А. уповноважено представляти інтереси ОСОБА_2

та ОСОБА_3 в Оболонському районному суді м. Києва.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У лютого 2022 року ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат Тасун Г. А., подала

до Верховного Суду касаційну скаргу, в кій просить скасувати ухвалу Житомирського апеляційного суду від 28 січня 2022 року і направити справу

на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Вважає, що адвокат Тасун Г. А. додала до апеляційної скарги оформлені належним чином ордери на ведення справи в суді апеляційної інстанції, однак апеляційний суд цього безпідставно не врахував.

Доводи інших учасників справи

У відзиві на касаційну скаргу, поданому в інтересах позивача адвокатом Губським Р. В., зазначено, що ухвала апеляційного суду є законною

і обґрунтованою. Повноваження адвоката Тасун Г. А. на ведення справи

в апеляційному суді від імені відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_5

не підтверджено, у додатках до апеляційної скарги не зазначено про долучення ордера на ведення справи в апеляційному суді, не містять відповідного ордера

і матеріли справи.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 10 травня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі № 756/17928/21, витребувано справу з Оболонського районного суду м. Києва.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд встановив, що ухвалою Оболонського районного суду м. Києва

від 30 листопада 2021 року задоволено заяву, подану представником позивача адвокатом Арсірієм А. Р., про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, треті особи: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Авдієнко В. В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Василенко О. А., про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування державної реєстрації.

31 грудня 2021 року від імені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу на вказану ухвалу Оболонського районного суду м. Києва

від 30 листопада 2021 року, а 04 січня 2022 року - заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження та доповнення до апеляційної скарги.

Вказані документи від імені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підписано адвокатом Г. А. Тасун, про що у документах міститься допис адвоката, зроблений від руки.

В ордерах від 16 грудня 2021 року, серії СВ № 149420 про надання правової допомоги ОСОБА_3 та серії СВ № 149239 про надання правової допомоги ОСОБА_6 , долучених до матеріалів справи, вказано, що правова допомога адвокатом Тасун Г. А. надається в Оболонському районному суді м. Києва.

Інших ордерів адвоката Тасун Г. А. або договорів про надання правової допомоги ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у суді апеляційної інстанції матеріали справи не містять.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частинами першою, другою статті 2 Цивільного процесуального кодексу України в редакції, чинній на дату подання касаційної скарги (далі -

ЦПК України), завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод

чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи

у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції

в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Перевіривши доводи касаційної скарги, а також матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частиною четвертою статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI). Відповідно до пункту 2 частини першої статті 20 Закону № 5076-VI під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Згідно з частинами першою - третьою статті 26 Закону № 5076-VI адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги;

2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордером є письмовий документ, що у випадках, установлених цим Законом

та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням і повинен містити підпис адвоката.

Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Згідно з пунктами 5, 11, 12.4 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 листопада 2020 року № 118 (далі - Положення), ордер, встановленої форми, є обов`язковим для прийняття усіма органами, установами, організаціями на підтвердження правомочності адвоката на вчинення дій, передбачених статтею 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним

та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій

в інтересах клієнта. Ордер, зокрема, містить наступні реквізити: назву органу,

у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу так і назва групи органів визначених пунктом 2 частини першої статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (наприклад, судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи тощо).

В ордері на надання правової допомоги має бути зазначено конкретна назва суду, в якому адвокату від імені клієнта надано право представляти інтереси

та здійснювати інші дії.

Згідно з пунктом першим частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Оскільки адвокат Тасун Г. А. при поданні апеляційної скарги не надала належно оформленого ордера для представництва інтересів ОСОБА_2 і ОСОБА_5 саме в апеляційному суді, також вона не надала договір про надання правової допомоги, то касаційний суд погоджується з висновком апеляційного суду про наявність підстав для повернення апеляційної скарги особі, що її подала.

Схожі за змістом правові позиції викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 9901/847/18 (провадження № 11-44заі19) та у постанові Верховного Суду від 12 травня 2022 року у справі

№ 196/143/21 (провадження № 61-3366св22).

Доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують,

на законність судового рішення не впливають, фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК Українисуд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки такі судові рішення

є законними та обґрунтованими, прийняті з дотриманням вимог процесуального та матеріального закону, а доводи касаційної скарги висновків судів

не спростовують.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної

чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції. З огляду на те що суд касаційної інстанції рішення не змінює та не ухвалює нове, підстав для перерозподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених

у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану адвокатом Тасун Галиною Андріївною, залишити без задоволення.

Ухвалу Житомирського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту

її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:С. Ю. Бурлаков
В. М. Коротун
М. Є. Червинська