Справа №752/5929/22
Провадження №2/752/6139/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2022 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Кордюкової Ж.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-правова група лекс», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Шарков Олександр Олександрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Сабадин Алла Василівна в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-правова група лекс» (далі - ТОВ «Фінансово-правова група лекс»), третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Шарков Олександр Олександрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 22.11.2014 між ним та Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» укладено договір №200152251 шляхом підписання заяви (оферти). У лютому 2022 року він дізнався, що приватним виконавцем 04.02.2022 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса від 13.01.2022 №616 про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором на користь відповідача у розмірі 30243,60 грн. Він не отримував грошових коштів за вказаним кредитним договором та відсутні докази наявності його заборгованості перед відповідачем за вказаним договором. Він вважає, що спірний виконавчий напис вчинено з порушеннями порядку їх вчинення із порушенням вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки на підставі документів, наданих нотаріусу, не можна встановити безспірність вимог відповідача, а укладений кредитний договір не був нотаріально посвідченим.

Просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 13.01.2022 №616, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансово-правова група лекс» заборгованості у розмірі 30243,60 грн., а також стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн. та судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Представник відповідача ТОВ «Фінансово-правова група лекс» своїм правом на подачу відзиву не скористався.

07.06.2022 судом постановлено ухвалу про прийняття до розгляду позовної заяви, відкрито провадження у цивільній справі і призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

22.11.2014 між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір у вигляді заяви (оферти) №200152251, згідно з яким він отримав платіжну картку із встановленим кредитним лімітом у розмірі 1000 грн. із максимальною ставкою по ліміту 68,8% річних та реальною процентною ставкою по кредиту 89,75%.

13.01.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. було вчинено виконавчий напис за №616, відповідно до якого у безспірному порядку із ОСОБА_1 стягнуто на користь ТОВ «Фінансово-правова група лекс» (якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» відступлено право вимоги на підставі договору про відступлення права вимоги, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» відступлено право вимоги на підставі договору про відступлення права вимоги, якому в свою чергу Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» відступлено право вимоги на підставі договору про відступлення права вимоги за кредитним договором від 22.11.2014 №200152251) заборгованість за період з 22.11.2014 по 16.11.2021 у загальній сумі 30243,60 грн., яка складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту у сумі 9860,52 грн., простроченої заборгованості за нарахованими доходами у сумі 20383,08 грн., та плату за вчинення виконавчого напису у сумі 850 грн.

Також у вказаному виконавчому написі вказано, що строк платежу за договором від 22.11.2014 №200152251 настав та боржником допущено прострочення платежів.

Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.02.2022 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Шарковим О.О. відкрито виконавче провадження №68506949 щодо примусового виконання виконавчого напису від 13.01.2022 №616.

Водночас в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ТОВ «Фінансово-правова група лекс» є правонаступником усіх прав і обов`язків за кредитним договором від 22.11.2014 №200152251, укладеним між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський».

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (ст. 640 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідач ТОВ «Фінансово-правова група лекс» звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. для позасудового стягнення заборгованості з позивача ОСОБА_1 .

Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, що діяла станом на день вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріуса) встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Процедуру вчинення виконавчого напису врегульовано у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок №296/5). Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява (підпункт 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку №296/5), а нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, передбачені Переліком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (стаття 88 Закону України «Про нотаріат», підпункти 3.1, 3.2 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку №296/5).

Підпунктом 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку №296/5 передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку №1172, а якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус має право витребувати їх у стягувача, а якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в цьому Переліку, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи (підпункт 2.2 пункту 2 та підпункт 3.6 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку №296/5).

Пунктом 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 №1172 (в редакції, що діяв станом на день вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріуса), визначено, що кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, є підставою для стягнення заборгованості у безспірному порядку шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Аналізуючи документи, наявні в матеріалах справи, на підставі яких приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис від 13.01.2022 №616 судом встановлено, що надані документи не підтверджують безспірності заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Фінансово-правова група лекс».

Серед вказаних документів відсутні документи, передбачені п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172, оскільки з наданих документів неможливо встановити правильність розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 22.11.2014 №200152251 за період з 22.11.2014 по 16.11.2021 у сумі 30243,60 грн.

При цьому відповідність розрахунків заборгованості за вказаним кредитним договором нотаріусом не перевірялася, оскільки відповідний розрахунок не був наданий стягувачем. Виконавчий напис видано саме на суму, яка була вказана стягувачем у розрахунку заборгованості.

Спірний виконавчий напис було вчинено 13.01.2022, тобто в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі.

Також в матеріалах справи відсутній кредитний договір від 22.11.2014 №200152251, який був наданий відповідачем нотаріусу для вчинення нотаріальної дії, у зв`язку з чим суд не має можливості пересвідчитися чи був посвідчений нотаріально вказаний кредитний договір, укладений між банком та позивачем.

Отже, оскаржуваний виконавчий напис було вчинено у порушення ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

Наведене свідчить про те, що у розпорядженні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. на день вчинення виконавчого напису не було всіх необхідних документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, а тому нотаріус не мав передбачених законом підстав для вчинення виконавчого напису про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором від 22.11.2014 №200152251 за період з 22.11.2014 по 16.11.2021 у розмірі 30243,60 грн.

Водночас суду не надано первинні фінансові документи, які б підтвердили, що на момент вчинення виконавчого напису заборгованість за вказаним кредитним договором становила 30243,60 грн.

Також відсутні докази правонаступництва усіх прав та обов`язків за вказаним кредитним договором від ПАТ «Банк Михайлівський» до ТОВ «Фінансово-правова група лекс».

Отже, на думку суду, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню, та вчинив виконавчий напис, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження №61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису.

Згідно з правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 21.09.2021 у справі №910/10374/17, укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

За таких обставин суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса слід визнати таким, що не підлягає виконанню, та вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 992,40 грн. за подання позову до суду, у зв`язку з документальним підтвердженням їх понесення.

Щодо стягнення суми судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн. суд відзначає наступне.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат.

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У резолютивній частині позову представник позивача адвокат Сабадин А.В. зазначила, що витрати позивача ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу складають 4000 грн., а у описовій та мотивувальній частинах позову вказала їх розмір у сумі 3900 грн., докази на їх підтвердження будуть надані під час розгляду справи.

На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, до позовної заяви долучено ордер на надання правничої (правової) допомоги від 24.05.2022 та копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 08.12.2017 серії КС №633/10.

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу позивачем ОСОБА_1 та його представником адвокатом Сабадин А.В. суду не були надані відповідний договір або додаткова угода, у яких би визначався вказаний розмір витрат на правничу допомогу.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач не підтвердив належними доказами понесення витрат на професійну правничу допомогу, надану адвокатом Сабадин А.В., що має наслідком відмову в стягненні цих витрат з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №616, вчинений 13.01.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-правова група лекс» заборгованості за кредитним договором від 22.11.2014 №200152251 у розмірі 30243 (тридцять тисяч двісті сорок три) грн. 60 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-правова група лекс» на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача: адвокат Сабадин Алла Василівна, місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансово-правова група лекс», місцезнаходження: м. Київ, вул. Льва Толстого, б. 33, оф. 75; ідентифікаційний код юридичної особи в .

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Шарков Олександр Олександрович, місцезнаходження: м. Київ, пров. Бехтерівський, б. 4-б, оф. 2.

Суддя Ж. І. Кордюкова