Ухвала

18 липня 2022 року

м. Київ

справа № 569/1826/19

провадження № 61-6066ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 як її законний представник, на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 червня 2021 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 24 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Управління комунальною власністю Виконавчого комітету Рівненської міської ради про усунення перешкод у користуванні майном,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому просила суд усунути їй перешкоди у користуванні спільним майном багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 , що належить їй на праві спільної сумісної власності як співвласнику багатоквартирного будинку та нежитловими приміщеннями підвалу загальною площею 22,7 кв. м, що розташовані по АДРЕСА_1 , що належить їй на праві приватної власності, шляхом зобов`язання відповідачів надати їй безперешкодний доступ до спільного майна багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 та нежитлових приміщень підвалу загальною площею 22,7 кв. м, що розташовані по АДРЕСА_1 , що належить їй на праві приватної власності.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 15 червня 2021 року вказаний задоволено.

Усунуто ОСОБА_3 перешкоди у користуванні спільним майном багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 , що належить їй на праві спільної сумісної власності як співвласнику багатоквартирного будинку та нежитловими приміщеннями підвалу загальною площею 22,7 кв. м, розташованими по АДРЕСА_1 , що належать їй на праві приватної власності. Зобов`язано ОСОБА_1 , ОСОБА_4 ОСОБА_4 надати ОСОБА_3 безперешкодний доступ до спільного майна багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 та нежитлових приміщень підвалу, загальною площею 22,7 кв. м, розташованих по АДРЕСА_1 , які перебувають у її приватній власності. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 768,40 грн.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 24 травня 2022 року рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 червня 2021 року залишено без змін. Повний текст постанови складено 27 травня 2022 року.

28 червня 2022 року ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 як її законний представник, засобами поштового зв`язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 червня 2021 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 24 травня 2022 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновків, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, як суду права, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Справа № 569/1826/19 є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе, користуючись власними повноваженнями, визнати цю справу малозначною.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Верховний Суд таких випадків також не встановив.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Разом із тим, не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 як її законний представник, на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 червня 2021 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 24 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Управління комунальною власністю Виконавчого комітету Рівненської міської ради про усунення перешкод у користуванні майном.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:Є. В. Коротенко
А. Ю. Зайцев
М. Ю. Тітов