Єдиний унікальний номер: 378/876/21
Провадження № 2/378/11/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2022 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Скороход Т. Н.

за участю секретаря: Соколової О.А.,

представника позивача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище в режимі відеоконференції справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До суду з названим позовом звернувся ОСОБА_2 з посиланням на те, що 30 жовтня 2021 року блогер, адміністратор групи «Ставище для людей» у ОСОБА_4 виклав неправдиву інформацію про нього, а саме: вказав у пості в групі «Ставище для людей» у Facebook від 30 жовтня 2021 року наступні слова «по інших групах є ярі прихильники п`яного дебошири», посилання на дану інформацію https://m.facebook.com/groups/826757/permalink/686126/. Дана інформація була поширена в загальній групі « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в якій перебувають багато родичів, друзів, знайомих, мешканців смт. Ставище, які знають його як порядну, чесну, відповідальну особу. Зазначена інформація є недостовірною, оскільки він ніколи в житті не зловживав алкогольними напоями, ніхто з його родичів, знайомих, сусідів, колег жодного разу не бачив його в стані сильного алкогольного сп`яніння, його поведінка в громадських місцях завжди відповідала та відповідає загальноприйнятним нормам моралі та права. Поширення даної інформації порушує його немайнові права на честь, гідність та ділову репутацію, свідчить про принизливе ставлення відповідача до нього, що в свою чергу впливає на зниження його цінності в соціумі. Також поширенням вказаної інформації відповідач створив негативну соціальну його (позивача) оцінку в очах оточуючих, порушивши його честь, гідність та ділову репутацію, що завдало шкоди його немайновим інтересам. Тому він має право на відшкодування моральної шкоди, яку оцінює в 10000 грн.

Позивач просить суд визнати недостовірною та такою, що порушує його права на повагу до його гідності, честі та недоторканності ділової репутації, наступну інформацію, розповсюджену ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 у групі «Ставище для людей» у Facebook : «по інших групах є ярі прихильники п`яного дибошири», посилання на дану інформацію - https://m.facebook.com/groups/826757/permalink/686126/; зобов`язати ОСОБА_3 протягом десяти днів з дня набрання законної сили рішення суду у вказаній справі спростувати наступну інформацію, поширену відносно нього шляхом публічного озвучення у групі «Ставище для людей» у Facebook, наступного тексту спростування: « ІНФОРМАЦІЯ_2 у групі «Ставище для людей» у Facebook мною, ОСОБА_3 , озвучувались недостовірні та неправдиві відомості відносно ОСОБА_2 , а саме те, що він є п`яним дибоширом». Спростування повинно мати посилання на рішення суду, дату його винесення, не повинно містити зауважень, заперечень, коментарів, тлумачень, думок будь - кого. Зобов`язати ОСОБА_3 протягом десяти днів з дня набрання законної сили рішення суду у вказаній справі вилучити допис з групи «Ставище для людей» у Facebook. Стягнути з ОСОБА_3 на його користь моральну шкоду за розповсюдження недостовірної інформації в розмірі 10000 грн. та судовий збір.

Суддя Ставищенського районного суду ухвалою від 14 грудня 2021 року відкрила провадження по даній справі та призначила справу до підготовчого судового засідання (а.с. 34).

Ухвалою Ставищенського районного суду від 28 січня 2022 року справу призначено до судового розгляду (а.с. 109).

Позивач в судове засідання не прибув, представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, підтвердив обставини, викладені в позові позивачем, додатково у судовому засіданні пояснив, що відповідач після надходження до суду даної позовної заяви видалив вищезазначену інформацію, проте позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник позивача подав до суду відповідь на відзив (а.с. 56-59), де зазначив, що позивач не погоджується з доводами та з обставинами викладеними у відзиві, а також з правовою оцінкою обставин викладених в ньому. При поданні позовної заяви (29.11.2021 р.), вказана неправдива інформація стосовно позивача була у вільному доступі в групі «Ставище для людей» у Facebook за ссилкою https://m.facebook.com/groups/826757/permalink/686126/ з чітким зазначенням автора даної публікації ІНФОРМАЦІЯ_3 (відповідач - ОСОБА_3 ), фотографією автора публікації та зазначенням його функції в даній групі, а саме: адміністратор. Також варто зазначити те, що після отримання позовної заяви та боячись настання негативних наслідків розгляду даного спору, відповідачем був видалений допис у групі «Ставище для людей» у Facebook від 30.10.2021 року, в якому він виклав неправдиву інформацію про позивача. Відповідач у відзиві посилається на п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» в якому, у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет належним відповідачем є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Автором оспорюваної позивачем інформації виступає відповідач - ОСОБА_3 (ім`я користувача у Facebook - SachaOptikSV). Дане підтверджується належним чином завіреним скріншотом допису ОСОБА_3 у пості в групі «Ставище для людей» у Facebook від 30.10.2021 року, належним чином завіреним скріншотом сторінки у Facebook ОСОБА_3 , належним чином завіреним скріншотом сторінки групи «Ставище для людей» із зазначенням адміністратора спільноти, належним чином завіреним скріншотом адміністраторів та модераторів групи «Ставище для людей». Дана інформація в дописі від 30.10.2021 року стосується позивача, оскільки на фото та відео, які були докладені до даного допису фігурує саме позивач, його транспортний засіб тощо; зазначена інформація є недостовірною, оскільки не відповідає дійсності. Поширенням недостовірної інформації щодо позивача, відповідачем завдано шкоди його немайновим інтересам, порушивши його гідність, честь та ділову репутацію.

Відповідач в судове засідання не прибув, направив до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі (а.с. 103) та відзив на позовну заяву (а.с. 50-51), в якому позовні вимоги не визнав, просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки будь-яких публікацій, які б стосувались позивача, в інтернет-мережі він не робив. Доводи позивача про те, що інформація, поширена ним (відповідачем), яка стосується позивача, ґрунтуються виключно на припущеннях останнього. Крім того, ОСОБА_2 не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що інформаційна діяльність на вказаній ним веб-сторінці ведеться від його (відповідача) імені та що саме він є автором оспорюваної публікації. За вказаною у позовній заяві позивачем веб-сторінкою в соціальній мережі Facebook йому взагалі перейти не представилося можливим. Проаналізувавши зміст оспорюваної позивачем інформації, в контексті наявних доказів по справі, вважає, що офіційний інтернет-сайт Facebook з соціальною мережею, де кожен користувач без ідентифікації може створити будь-яку сторінку та публікувати тексти, коментарі, тощо під вигаданим ім`ям. Таким чином, вважає, позивачем не доведено, що оспорювана інформація про нього розміщена саме ним (відповідачем). Крім того, категорично заперечує факт, що на вказаному ресурсі ним розміщувалась будь-яка інформація, яка б тією чи іншою мірою торкалась честі гідності або ділової репутації позивача чи носила недостовірний характер.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

У відповідності зі ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

В свою чергу ст. 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або іншій спосіб - на свій вибір.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Згідно з частиною 2 ст. 5 Закону України "Про інформацію" реалізація права на інформацію громадянами, юридичними особами і державою не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

У відповідності з ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Відповідно до ст. 20 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та Протоколів № 2, 4, 7, 11до Конвенції, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошення конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві.

Як роз`яснив пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови Верховного суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" від 27 лютого 2009 року за № 1, при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах. В електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про дії та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказував, що в соціальній мережі «Фейсбук» у групі «Ставище для людей» відповідачем викладено публікацію наступного змісту: «по інших групах є ярі прихильники п`яного дибошири».

При цьому, на підтвердження поширення відповідачем в мережі «Фейсбук» указаної інформації, позивачем надано суду аркуші паперів (а.с. 66-69), які у відзиві представник позивача назвав скріншотами, та які, як пояснив у судовому засіданні останній, зробила дружина позивача, а він завірив їх. На одному з наявних у матеріалах справи аркуші (а. с. 66) зазначена вищеуказана інформація, над якою міститься надпис адміністратор та дата 10.01.2022 (в той час, як позивач у позовній заяві та представник у судовому засіданні зазначають, що викладення вищезазначеної інформації відбулося 30.10.2021), а під нею фото особи та автомобіля.

Інші аркуші паперів надані позивачем (а. с. 67-69), які не містять жодних даних про те, де саме, ким і коли оспорювана інформація була розміщена,не є достатніми, належними та допустимими доказами, які б підтверджували факт поширення зазначеної у позові інформації саме відповідачем, а отже з огляду на відсутність будь-яких інших доказів, наприклад, експертного висновку, як офіційного письмового доказу змісту веб-сторінки, який містить інформацію про дату та час фіксації, а також інформацію про доменну назву, якою адресується веб-сайт, суд позбавлений можливості достовірно встановити джерело походження спірного матеріалу та факт його поширення саме відповідачем.

Наявність фото особи на вищезазначених аркушах (а. с. 67-69) не дає підстав для висновку, що саме на даному фото - відповідач і саме ним була розміщена та поширена оспорювана інформація.

В матеріалах справи наявні довідка МВС України серії ААА № 1192392 (а.с. 13), відповідно до якої останній станом на 21 листопада 2021 року до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, а також довідки лікаря-психіатра та лікаря-нарколога КНП «Ставищенська лікарня» Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області від 9 листопада 2021 року (а.с. 14, 15), відповідно до яких ОСОБА_2 на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває, які суд оцінює критично та не бере до уваги, оскільки вони не містять відомості того, що саме ОСОБА_3 , у групі «Ставище для людей» у Facebook, будучи адміністратором групи, виклав зазначену у позовній заяві інформацію про ОСОБА_2 ..

Відповідач в своєму відзиві на позовну заяву (а.с. 50-51) заперечував проти того, що саме ним у соціальній мережі була викладена вказана в позовній заяві позивача інформація, та що ця інформація стосується останнього.

З матеріалів справи вбачається, що сторінка групи «Ставище для людей» у соціальній мережі "Facebook", яка, як зазначає в позові позивач та в судовому засіданні представник позивача, належить відповідачу та на якій останній поширив недостовірну інформацію про позивача, експертом, атестованим за спеціальністю "Дослідження телекомунікаційних систем (обладнання) та засобів" не досліджувалася. Висновки фахівця в галузі дослідження телекомунікаційних систем відсутній.

Після роз`яснення судом в підготовчому судовому засіданні представнику позивача право заявити клопотання про призначення відповідної експертизи позивач та його представник з клопотанням про призначення у справі судової експертизи для проведення комп`ютерно-технічного дослідження та дослідження телекомунікаційних систем (обладнання) та засобів для встановлення власників аккаунтів, розміщених на ресурсах - посиланнях із залученням фахівців для дослідження телекомунікаційних систем (обладнання), з відповідним клопотання не зверталися.

Доменне ім`я facebook. соm є приватним доменним іменем другого рівня в домені соm, який є загальним доменом верхнього рівняю. Доменне ім`я ОСОБА_5 . соm не відноситься до українського сегменту Інтернет.

Адреса facebook не належить до адресного простору українського сегмента мережі Інтернет, адміністрування цих доменних імен в Україні не здійснюється.

Дані про власника веб-сайт можуть бути витребувані відповідно до положень ЦПК України адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет.

Проте, з клопотанням про витребування цих доказів позивач та його представник до суду відповідно до ЦПК України не зверталися.

У позовній заяві позивач зазначає посилання на дану інформацію https://m.facebook.com/groups/826757/permalink/686126/, проте, позивачем та його представником клопотання про дослідження електронного доказу не заявляли, та представник позивача у судовому засіданні пояснив, що дана сторінка у фейсбуці за вищезазначеною адресою на даний час відсутня.

За правилами ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, відповідно до ч.1 ст. 76, ч. 1 ст.77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що ствердження позивача та його представника, про те, що ОСОБА_3 у групі «Ставище для людей» у Facebook, будучи адміністратором групи, виклав зазначену у позовній заяві інформацію про ОСОБА_2 не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 201, 277 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 12, 76-81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повне рішення складено 3 березня 2022 року.

Суддя Т. Н. Скороход