Провадження № 2-др/760/38/22
Справа №760/9427/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ додаткове /

19 липня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Усатової І.А.

за участю секретаря - Омелько Г.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на рішення головного державного виконавця Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Хорошко Н.І., боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРПОЛІПЛАСТ-ПЛЮС», суд

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2019 року задоволено скаргу, скасовано постанову про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження від 25.01.2019 у ВП № 55214029, винесену головним державним виконавцем Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Хорошко Наталією Ігорівною. Скасовано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 25.01.2019 у ВП № 55214029, винесену головним державним виконавцем Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Хорошко Наталією Ігорівною.

У січні 2021 року представником скаржника подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, згідно з якою просить стягнути з Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) понесені скаржником витрати на правову (правничу) допомогу.

Посилається на те, що у поданій 03.09.2019, до судових дебатів, заяві просив стягнути з Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) понесені витрати на правову (правничу) допомогу в розмірі 1500 грн.

З огляду на це, просить задовольнити заяву.

Відповідно до ч.ч.1,2,3,4 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Сторони в судове засідання не викликалися.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2019 року задоволено скаргу, скасовано постанову про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження від 25.01.2019 у ВП № 55214029, винесену головним державним виконавцем Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Хорошко Наталією Ігорівною. Скасовано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 25.01.2019 у ВП № 55214029, винесену головним державним виконавцем Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Хорошко Наталією Ігорівною.

У січні 2021 року представником позивача подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, згідно з якою просить стягнути з Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) понесені позивачем витрати на правову (правничу) допомогу.

03.09.2019 до закінчення судових дебатів у справі скаржником до суду подано заяву про стягнення судових витрат та попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які скаржник поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

При ухваленні рішення питання про стягнення судових витрат та витрат на професійну правничу допомогу судом вирішено не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Таким чином, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що 25 серпня 2013 року між ОСОБА_1 та адвокатом Демченко Ігорем Петровичем укладено Договір про надання правової допомоги.

У розділі 3 Договору сторони обумовили форму розрахунків.

Відповідно до п. 3.1 оплата за адвокатську послугу надається готівкою згідно квитанцій про виконану роботу.

У розрахунку адвокатських витрат по справі №363/2135/19 згідно договору про надання правової допомоги №б/н від 25.08.2013 укладеного з ОСОБА_1 від 02.09.2019, визначено вартість наданих послуг.

Окрім цього, на підтвердження понесених судових витрат подано до суду квитанцію про оплату від 02.09.2019.

Статтею 59 Конституції закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до п.п.6, 9 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Згідно зі ст.19 Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Статтею 30 Закону передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову.

З точки зору ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У заяві представник скаржника на підтвердження розміру судових витрат привів загальну вартість витрат, які скаржник поніс у зв`язку з поданням скарги - 1500,00 грн.

До заяви про стягнення витрат на правничу допомогу представником скаржника були надані документально підтверджені витрати.

Як зазначено вище, Договором про надання правової допомоги від 25 серпня 2013 року та розрахунку адвокатських витрат по справі №363/2135/19 згідно договору про надання правової допомоги №б/н від 25.08.2013 укладеного з ОСОБА_1 від 02.09.2019, сторони погодили вартість надання правової допомоги, яка скаржником була сплачена.

Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність постановлення додаткового рішення по справі та стягнення з Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) на користь скаржника витрат на правничу допомогу в сумі 1500,00 грн.

Керуючись ст.ст. 133, 134, 141, 270 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Стягнути з Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) / , адреса: 08400, м. Переяслав-Хмельницький, Київська обл.., вул. Оболонна, 2-В / на користь ОСОБА_1 / РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 / 1500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І.А. Усатова