ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 грудня 2022 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Ковалевської Л.М.,
секретаря судових засідань Омельчук С.А.,
розглянувши в спрощеного позовного провадження в м. Фастові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою,
ВСТАНОВИВ:
Адвокат Каращук Ю.І., що діє в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою у розмірі 182 843 грн., яка виникла на підставі Договору позики від 18.02.2021. Свої вимоги мотивує тим, що 18 лютого 2021 року між позивачкою та відповідачкою було укладено Договір позики, відповідно до умов якої позивачка передала відповідачці кошти в сумі 5 000 доларів США строком до 01 березня 2022 року. В зв`язку з не повним поверненням відповідачкою коштів, позивачка змушена звернутися до суду з позовом про захист своїх прав.
Ухвалою суду від 26 вересня 2022 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
21 грудня 2022 року електронною поштою від представника позивача адвоката Каращук Ю.І. надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності позивача. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачка, яка належним чином повідомлена про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження про що свідчить доставка смс-повідомлення та оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, не скористалася своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Судом встановлено, що 18 лютого 2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено Договір позики, відповідно до якого, відповідач отримала від позивача грошові кошти у розмірі 5 000 доларів США в термін до 01 березня 2022 року (а.с.18).
Відповідно до ст. ст. 1046, 1047 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.
Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). А відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором.
Відповідно правового висновку, який міститься в постанові від 18 вересня 2013 р. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах по справі № 6-63 цс 13, предметом якої був спір про стягнення боргу за договором позики. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок про те, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.І ст.612 ЦК України).
Також зазначаємо, що у ч. З ст. 533 ЦК України, закріплено, що використання іноземної валюти на території України, пов`язується із певними обмеженнями в її використанні як платіжного засобу, однак не виключає здійснення платежів в іноземній валюті.
Також, згідно із п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року у разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.
Небажання відповідача надавати докази, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням частини першої статті 280 ЦПК України.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з ч. 1, п. 1 ч. З ст. 133 Цивільно-процесуальний кодекс України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Так, згідно ст. 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, у зв`язку з чим з відповідача належить стягнути судові витрати в сумі 1828 грн. 43 коп. по сплаті судового збору на користь позивача.
Керуючись ст. 4,12,81,89,141,265,268,280 ЦПК України, ст.ст. 610, 625, 1046, 1047 ЦК України, суд
У Х В А Л И В :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстров. за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , прож. за адресою: АДРЕСА_2 основну суму боргу 5 000 дол. США (п`ять тисяч доларів США), що еквівалентно 182 843 (сто вісімдесят дві тисячі вісімсот сорок три) гривні за офіційно встановленим НБУ курсом гривні до іноземних валют (один долар США 36,5686 грн.) станом на 23.07.2022.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстров. за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , прож. за адресою: АДРЕСА_2 судові витрати 12 628 грн. 43 коп. з яких: 1 828 грн. 43 коп. судовий збір, 10 800 грн. послуги за професійну правничу допомогу.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі через суд першої інстанції апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 26.12.2022.

Суддя Л.М.Ковалевська