Дата документу 21.07.2022 Справа № 554/3988/21
Провадження № 2/554/705/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2022 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Материнко М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Бормотова А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення грошових коштів, -

УСТАНОВИВ:

28.04.2021 позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому прохав суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 11 000 грн. та судовий збір - 908,00 грн.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 02.06.2020 року між Позивачем та Відповідачем було узгоджено, що заборговані позивачу грошові кошти в розмірі 13000,00 грн. будуть повернуті відповідачем в строк до 31.10.2020 року на підтвердження чому відповідач 02.06.2020 року написала розписку. Таким чином, можна вважати, що укладено договір позики. 02.06.2020 року позивачу було повернуто лише 1000,00 грн. Грощі передавалися готівкою. На сьогоднішній день решту грошових коштів відповідчачка не повернула та повертати не має наміру, таку інформацію позивачу було донесено по телефону.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 13.05.2021 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення грошових коштів залишено без руху.

01.10.2021 року до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (на виконання ухвали судді про залишення позовної заяви без руху).

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 11.10.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом всіх учасників справи.

Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомляла.

За таких обставин, суд, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення по справі, про що постановлено ухвалу.

Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, надавши оцінку доказам в їх сукупності, установив наступне.

З розписки датованої 02.06.2020 вбачається, що ОСОБА_2 зобов`язується виплатити борг в сумі 13000,00 тисяч гривень ОСОБА_1 на протязі 1-4 місяців до 31 жовтня.

З позовної заяви вбачається, що 02.06.2020 року позивачу було відповідачем було повернуто 1000,00 грн.

Таким чином, вбачається, що фактично між сторонами виникли договірні правовідносини з приводу повернення відповідачем грошових коштів позивачу.

Факт отримання-передачі грошових коштів на виконання домовленості підтверджується розпискою, що є за своєю сутністю борговим документом.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Відповідно до ст. 526 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання в порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), відповідно до ст. 610 ЦК України.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

У статті 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до статті 615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Установлено, що позивач надав грошові кошти відповідачу. Відповідач зобов`язання, щодо повернення грошових коштів не виконав. А тому, вимога позивача про повернення грошових коштів у розмірі 11 000 грн. є законною та обґрунтованою.

Згідно з частиною першою статті 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв`язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Враховуючи задоволення позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 908,00 грн.

Керуючись ст. 16, 23, 202, 526, 545, 530, 610, 611, 614, 615 ЦК України, ст. 1-5, 12, 13, 76-81, 83, 89, 141, 258-259, 263-265, 280-289 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення грошових коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму грошових коштів у розмірі 11 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 908,00 грн.

Сторони у справі:

Позивач ОСОБА_1 (паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий 401 відділенням ГУ МВС України Київської обл. 03.06.1997 р. місця проживання: АДРЕСА_1 )

Відповідач - ОСОБА_2 (паспорт громадянина України серія НОМЕР_2 , виданий 16.09.2014 року Октябрським РВ ПУ ДМС, адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ).

Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду як суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а учасником справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, зазначених вище, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складено та проголошено 25.07.2022 року.

Суддя М.О. Материнко