ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/496/21
провадження № 2/753/712/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Григораш Н.М.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , (далі - позивач 1) ОСОБА_4 (далі - позивач 2), ОСОБА_5 (далі - позивач 2) звернулись до суду з позовом до комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири, в якому просять:

стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 вартість матеріальної шкоди в розмірі 61 912 грн., витрати на оренду квартири в розмірі 27 500 грн., витрати на складання висновку з визначення суми збитків у розмірі 2 500 грн., витрати на виготовлення висновку по мікробіологічному дослідженню в розмірі 1 791 грн. 54 коп., та моральну шкоду в розмірі 15 000 грн.;

стягнути з відповідача на користь ОСОБА_4 вартість матеріальної шкоди в розмірі 16 615 грн., та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.; витрати на складання висновку з визначення суми збитків у розмірі 750 грн.;

стягнути з відповідача на користь ОСОБА_5 вартість матеріальної шкоди в розмірі 16 615 грн., та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.; витрати на складання висновку з визначення суми збитків у розмірі 750 грн.

Позовні вимоги щодо позивача 1 мотивано наступним.

ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 .

08.12.2017 р., 15.01.2018 р., 19.01.2018 р., 07.02.2018 р., 12.02.2018 р., відбулося залиття квартири АДРЕСА_2 , у зв`язку із чим було складено акти про залиття згідно з якими причини залиття не встановленні, так як мешканці квартири АДРЕСА_3 не надали доступ до сантехнічного обладнання в квартирі. 16.02.2018 р., 19.02.2018 р., також сталось залиття квартири АДРЕСА_2 , у зв`язку із чим було складено акти про залиття від 02.03.2018 згідно з якими причина залиття просідання та розчеканювання каналізаційного лежака в квартирі АДРЕСА_3 .

Відповідно до висновку складеного 28.03.2018 р. ТОВ «МАЛЕАС» вартість відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_2 , внаслідок її залиття 08.12.2017, 15.01.2018, 19.01.2018, 19.02.2018 складає 61 912 грн. Вказує, що за проведення оцінки та виготовлення даного висновку було сплачено 2 500 грн.

Згідно з протоколом результатів санітарно-мікробіологічних випробувань №9 від 31.01.2018 р., складеного Державною установою «Інститут громадського здоров`я імені О.М. Марзєєва НАМН України» в квартирі АДРЕСА_2 в змиві поверхонь та в пробі повітря виділено плісеневі гриби. Вказує, що за проведення даного дослідження було сплачено 1 791 грн. 54 коп. грн.

Зазначає, що побоюючись за здоров`я своєї доньки був вимушений орендувати на три місяці квартиру, за що було сплачено 27 500 грн.

Позивачі 2, 3 обґрунтовують свої позовні вимоги такими обставинами.

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 є власниками квартири АДРЕСА_4 .

16.02.2018 р., та 19.02.2018 р., відбулося залиття квартири АДРЕСА_5 , у зв`язку із чим було складено акти про залиття згідно з якими причина залиття просідання та розчеканювання каналізаційного лежака в квартирі АДРЕСА_3 .

Відповідно до висновку складеного 07.03.2018 р. ТОВ «МАЛЕАС» вартість відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_5 , внаслідок її залиття 16.02.2018 р., та 19.02.2018 р. складає 33 230 грн. Вказує, що за проведення оцінки та виготовлення даного висновку було сплачено 1 500 грн.

Позивачі, посилаючись на висновок №2815 складений 21.05.2019 р., Київською незалежною судово-експертною установою, та на обставини встановленні в рішенні Дарницького районного суду м. Києва від 14.08.2020 р., зазначають, що залиття квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_5 трапились з вини відповідача.

Враховуючи вищевикладене, позивачі вважають, що саме винними діями відповідача їм було спричинено матеріальної шкоди, що підтверджується висновками експертних досліджень.

Вказують, що в добровільному порядку відповідач відмовляється відшкодувати причинену їм матеріальну шкоду, та понесенні, у зв`язку із цим витрати, а тому позивачі вимушені звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29.01.2021 р. відкрито провадження у даній справі та постановлено провести розгляд даної справи в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 01.11.2021 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивачів підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову.

В судове засідання треті особи не прибули, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, причини неявки не повідомили.

Суд, вислухавши пояснення представника позивачів та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі продажу від 30.03.2000 р., (а.с.12-13) та копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.11.2019 р. (а.с14)

Встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 21.04.2003 р. (а.с.15-16)

Як вбачається із матеріалів справи обслуговування будинку АДРЕСА_6 здійснюється комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва».

З матеріалів справи вбачається, що 08.12.2017 р., 15.01.2018 р., 19.01.2018 р., 12.02.2018 р., відбулося залиття квартири АДРЕСА_2 , у зв`язку із чим ЖЕД №206 комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» було складено акти про залиття, згідно з якими причини залиття не встановленні, так як мешканці квартири АДРЕСА_3 не надали доступ до сантехнічного обладнання в квартирі. (а.с.18,19,20, 21)

16.02.2018 р., та 19.02.2018 р., також сталось залиття квартири АДРЕСА_2 , про що було складено відповідні акти від 02.03.2018, згідно з якими причина залиття просідання та розчеканювання каналізаційного лежака в квартирі АДРЕСА_3 . (а.с.22,23)

Відповідно до висновку складеного 28.03.2018 р. ТОВ «МАЛЕАС» вартість відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_2 , внаслідок її залиття 08.12.2017, 15.01.2018, 19.01.2018, 19.02.2018 складає 61 912 грн. (а.с.24-40)

За проведення оцінки з визначення вартості відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_2 , позивач 1 сплатив 2 500 грн., про що свідчать копії акту №1 здачі приймання виконаних робіт (а.с.100) та квитанції від 28.03.2018 р. (а.с.101)

16.02.2018 р., та 19.02.2018 р., відбулося залиття квартири АДРЕСА_5 , у зв`язку із чим було складено акти про залиття, згідно з якими залиття трапилось внаслідок просідання та розчеканювання каналізаційного лежака в квартирі АДРЕСА_3 . (а.с.148,149)

Відповідно до висновку складеного 07.03.2018 р. ТОВ «МАЛЕАС» вартість відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_5 , внаслідок її залиття 16.02.2018 р., та 19.02.2018 р. складає 33 230 грн. (а.с.103-117)

За проведення оцінки з визначення вартості відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_2 , позивачі 2,3 сплатив 1 500 грн., про що свідчать копії акту №1 здачі приймання виконаних робіт від 16.03.2018 (а.с.164) та квитанції від 14.03.2018 р. (а.с.165)

Згідно з висновком №2815 складеного 21.05.2019 р., судовим експертом Київської незалежної судово-експертної установи, встановлено, що будівельні елементи каналізації, а саме стояк, трійник, лежак, що проходять і знаходяться в санітарному вузлі квартири АДРЕСА_7 , а також вузли їх з`єднання належать до внутрішньо будинкової системи каналізації житлового будинку АДРЕСА_6 . (а.с.167-171)

З описової частини даного Висновку №2815 від 21.05.2019 р., вбачається, що експертом при огляді системи каналізації в санітарному вузлі квартири АДРЕСА_7 встановлено, що відведення стоків від унітазу здійснюється (відбувалося) за допомогою магістралі каналізації з чавунних труб і елементів, а саме: унітаз приєднаний до чавунного горизонтального елементу - «лежаку». Зазначений елемент (лежак) за допомогою чавунного «трійника» приєднаний до вертикального чавунного трубопроводу - «стояк». Ділянки з`єднання розтрубів елементів виконані з цементного розчину. В результаті деформацій або можливих переміщень при недостатній міцності закріплення чавунного стояка в залізобетонному перекритті відбувалося порушення міцності і герметичності з`єднань чавунного «лежака» до чавунного «трійника», як частини чавунного «стояка». З огляду на непостійне витікання стоків з пошкоджень герметизації стику (не водопровід під тиском), поширення вологи на розташовані нижче конструктивні елементи відбувалося в значний проміжок часу. Дана обставина стала технічною причиною залиття нижчих приміщень, що відображено в листі АП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» Житлово-експлуатаційна дільниця № 206» про надання інформації по аварійній ситуації, а саме залиття кв. АДРЕСА_8 . (а.с.167-171)

Будь-яких доказів які б викликали сумнів у повності, ясності, правильності вищевказаних висновків експертів, чи доказів пов`язаних з їх недостатністю професійною кваліфікацією, сторонами надано не було, а тому суд вважає їх вірними та обґрунтованими і таким, що не суперечать матеріалам справи, і можуть бути взятими до уваги судом при ухваленні рішення.

З матеріалі справи вбачається, що з приводу вищевказаних фактів залиття, власники квартир АДРЕСА_2 , АДРЕСА_5 звертались з позовом до Дарницького районного суду м. Києва до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , як власників квартири АДРЕСА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої залиттям, справа №753/6787/18. (а.с.173-183)

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14.08.2020 р. у справі №753/6787/18 за позовом власників квартир АДРЕСА_2 , АДРЕСА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , як власників квартири АДРЕСА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої залиттям, встановлено, що є доведеним факт залиття квартир, де проживають позивачі і внаслідок вказаного залиття, останнім спричинено матеріальні збитки.

Разом з тим, даним рішення суду встановлено, що відповідачами спростована вина у залитті квартир позивачів, оскільки мало місце бездіяльність КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва». (а.с.173-183)

Як встановлено судом, відповідно до рішення Київської міської ради від 09.10.2014 року № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» та розпорядження Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації від 30.01.2015 року № 33, будинки комунальної власності Дарницького району обслуговуються Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» з 01.05.2015.

До діяльності Комунального підприємства належить, зокрема, надання послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій та інших житлово- комунальних послуг, надання послуг з аварійного обслуговування внутрішньо-будинкових та зовнішніх інженерних мереж, надання консультативних послуг тощо.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем комунальної послуги є суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору.

Згідно положень ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний зокрема: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором; своєчасно проводити підготовку об`єктів житлово- комунального господарства до експлуатації в осінньо-зимовий період; вживати заходів до ліквідації аварій, усунення порушень якості послуг у строки, встановлені законодавством; виплачувати споживачу штраф за перевищення встановлених строків проведення аварійно-відновних робіт у розмірі, визначеному законодавством; своєчасно та власним коштом проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з наданням комунальних послуг, що виникли з його вини.

Відповідно до положень ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За частинами 1, 2 статті 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1210 ЦК України, шкода, завдана внаслідок недоліків робіт (послуг), підлягає відшкодуванню їх виконавцем.

Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 вказав на те, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

У деліктних правовідносинах обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою покладається на позивача. Натомість відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Отже, цивільне законодавство в делікатних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, тож якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З наведених обставин справи вбачається, що квартира позивача 1 була пошкоджена внаслідок залиття, які відбулись 08.12.2017 р., 15.01.2018 р., 19.01.2018 р., 12.02.2018., 16.02.2018 р., та 19.02.2018 р., а квартира позивачів 2,3 була пошкоджена внаслідок залиття, які відбулись 16.02.2018 р., та 19.02.2018 р.

Вказана обставина підтверджується матеріалами справи, зокрема актами про залиття, висновками експертних досліджень, і не спростовується сторонами у справі.

Відповідач заперечує наявність його вини у заподіянні шкоди позивачеві та наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями чи бездіяльністю і заподіяною шкодою.

Разом з цим, відповідач, заперечуючи наявність вини у заподіянні шкоди та її розмір, не надав суду доказів на спростування того, що залиття відбулося не з його вини, а також доказів на спростування розміру заподіяної шкоди.

Згідно п. 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року, виконавець зобов`язаний: 1) своєчасно надавати споживачу послуги в установлених обсягах, належної якості, безпечні для його життя, здоров`я та які не спричиняють шкоди його майну, відповідно до вимог законодавства та цих Правил; 5) проводити два рази на рік перевірку стану внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку із складенням відповідного акта; 10) утримувати внутрішньобудинкові мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт; 18) відшкодовувати збитки, завдані майну та/або приміщенню споживача та/або членів його сім`ї, шкоду, заподіяну його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання послуг, а також моральну шкоду в порядку та розмірі, які визначаються відповідно до законодавства і договору.

За змістом п.п. 3-8 Порядку обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, затверджених Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 15.08.2018 року №219, у цьому Порядку терміни вживаються у таких значеннях: виконавець - юридична або фізична особа - підприємець, уповноважена співвласниками на виконання робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води (усіх разом або окремо конкретної), управитель або виконавець комунальної послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення у разі укладення споживачами з ним індивідуальних договорів про надання такої послуги та обслуговування відповідних внутрішньобудинкових мереж; точка приєднання внутрішньобудинкової системи водовідведення багатоквартирного будинку до житлового (нежитлового) приміщення - трійник на відгалуженні від стояка внутрішньобудинкової системи водовідведення (трійник належить до внутрішньобудинкової системи); точка приєднання внутрішньобудинкової системи водопостачання та системи постачання гарячої води багатоквартирного будинку до житлового (нежитлового) приміщення - перша запірна арматура на відгалуженні від стояків у межах приміщення (запірна арматура не належить до внутрішньобудинкової системи). Обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води багатоквартирного будинку (далі - внутрішньобудинкові системи) здійснюється виконавцем та включає комплекс робіт з технічного обслуговування та проведення поточного ремонту внутрішньобудинкових систем від зовнішньої поверхні стіни будинку до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення протягом усього періоду їх експлуатації. Обслуговування систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води в межах житлового (нежитлового) приміщення від точки приєднання здійснюється його власником (співвласниками). Виконавець забезпечує функціонування та підтримку в робочому стані елементів внутрішньобудинкових систем відповідно до заданих параметрів і режимів роботи. Технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку складається з комплексу робіт, спрямованих на підтримку справності елементів системи чи заданих параметрів та режимів роботи обладнання внутрішньобудинкових систем за допомогою огляду, налагодження, регулювання і випробування систем, заміни швидкозношуваних елементів, заправки витратними матеріалами, змащення тощо, та не включає обслуговування вузлів комерційного обліку. Поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку складається з комплексу робіт, що спрямовані на систематичне та своєчасне підтримання експлуатаційних якостей інженерного обладнання. Поточний ремонт має проводитися з періодичністю, що забезпечує ефективну експлуатацію в періодах між капітальним ремонтом.

Відповідно до п/п 5, 10, 18 п. 19 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою КМУ №630 від 21.07.2015 року, виконавець зобов`язаний: проводити два рази на рік перевірку стану внутрiшньобудинкових систем багатоквартирного будинку із складенням відповідного акта; утримувати внутрiшньобудинковi мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт; відшкодовувати збитки, завдані майну та/або приміщенню споживача та/або членів його сім`ї, шкоду, що заподіяна його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання послуг, а також моральну шкоду в порядку та розмірі, які визначаються відповідно до законодавства i цього договору.

Наведене свідчить, що на непостійне витікання стоків з пошкоджень герметизації стику (не водопровід під тиском), поширення вологи на розташовані нижче конструктивні елементи, що стало причиною залиття квартир позивачів, відноситься до сфери відповідальності відповідача, а відтак обов`язок по відшкодуванню шкоди спричиненої відповідним затопленням покладається на відповідача.

Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що позивачу 1, спричинено матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 в розмірі 61 912 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 1.

Підлягають стягненню з відповідача на користь позивача1 також кошти сплачені за проведення оцінки з визначення вартості відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_2 у розмірі 2 500 грн., оскільки такі кошти є збитками, які були понесені потерпілою стороною для відновлення свого правового становища.

Крім того, з вищенаведеного вбачається, що позивачам 2,3 спричинено матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири АДРЕСА_4 в розмірі 33 230 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивачів 2,3 по 16 615 грн.

Підлягають стягненню з відповідача також кошти сплачені за проведення оцінки з визначення вартості відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_5 у розмірі 1 500 грн., оскільки такі кошти є збитками, які були понесені потерпілою стороною для відновлення свого правового становища.

Поряд із цим суд вважає, що вказані кошти мають бути стягнені на користь позивачки ОСОБА_4 , оскільки з матеріалів справи вбачається, що саме нею був укладений договір на проведення оцінки, підписано протокол погодження договірної ціни, акт виконаних робіт та фактично сплачені кошти за складання відповідного висновку, отже за наявними доказами, збитки у сумі 1 500 грн. понесла саме позивачка ОСОБА_4 .

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача стосовно поданого стороною позивача висновків про оцінку завданого збитку, оскільки маючи сумніви щодо кваліфікації експертів та належності висновків як доказів, не погоджуючись із розміром шкоди та порядком його визначення відповідач не був позбавлений можливості надати свої докази на спростування даних таких висновків, або ж звернутись до суду із клопотанням про призначення відповідної судової експертизи, однак таким право не скористався.

Позивач 1 просить також стягнути з відповідача витрати на виготовлення висновку по мікробіологічному дослідженню в розмірі 1 791 грн. 54 коп. та витрати на оренду квартири в розмірі 27 500 грн., однак суд не вбачає належних та достатніх підстав для відшкодування, виходячи з наступного.

Згідно з протоколом результатів санітарно-мікробіологічних випробувань №9 від 31.01.2018 р., складеного Державним установою «Інститут громадського здоров`я імені О.М. Марзєєва НАМН України» в квартирі АДРЕСА_2 в змиві поверхонь та в пробі повітря виділено плісеневі гриби. В приміщенні рекомендовано провести санітарну обробку із застосуванням дезінфекційних засобів з антигрибковим ефектом. (а.с.80) Вказує, що за проведення даного дослідження було сплачено 1 791 грн. 54 коп.

Так, із наданих позивачем 1 документів, належним чином не підтверджено чи є поява грибка результатом затоплень квартири, які відбувалися протягом 2018 року. Натомість рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27 листопада 2017 року по справі № 753/20092/16 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття підтверджено, що неодноразове затоплення квартири АДРЕСА_2 з розташованої поверхом вище квартири АДРЕСА_7 мало місце також і в 2016 році.

Крім того, з протоколу результатів санітарно-мікробіологічних випробувань вбачається, що в приміщенні рекомендовано провести санітарну обробку із застосуванням дезінфекційних засобів з антигрибковим ефектом. Однак позивачем не надано належних доказів проведення такої санітарної обробки або відповідної дезінфекції. Виходячи з вищевикладеного, таке дослідження судом не береться до уваги, а відтак підстав для відшкодування витрат на його проведення в сумі 1 791,54 грн. суд не вбачає.

Позивач 1, посилаючись на побоювання за здоров`я доньки 2015 р.н., зазначає, що був вимушений орендувати на три місяці квартиру за адресою: АДРЕСА_9 , у зв`язку із чим поніс витрати 27 500 грн., на підтвердження чого надав копію договору оренди квартири від 20.02.2018 р. та акт розрахунків по орендній платі між орендарем та орендодавцем.

Суд критично ставиться до таких посилань позивач 1, у зв`язку із недоведеністю необхідності понесення таких витрат.

З пояснень позивача вбачається, що він отримавши результати санітарно-мікробіологічних випробувань, побоюючись за здоров`я доньки був вимушений орендувати іншу квартиру.

Однак, позивач 1, отримавши рекомендації по проведенню санітарної обробки та дезінфекції своєї квартири, їх не виконав та на власний розсуд вирішив орендувати іншу квартиру. З огляду на викладене вбачається, що між діями позивача та відповідача щодо оренди квартири відсутній причинно-наслідковий зв`язок. Крім того, акт розрахунків по орендній платі між орендарем та орендодавцем не може вважатися належним доказом оплати наданих послуг. Наведені обставини свідчать про необґрунтованість та недоведеність вимог позивача, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині.

Інші доводи, судом розглянуті, але до уваги при вирішенні спору не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Стосовно стягнення з відповідача завданої позивачам моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації.

Вивчивши зібрані у справі письмові докази та встановивши обставини справи, суд приходить до висновку, що позивачу дійсно завдано моральної шкоди у зв`язку із пошкодженням належного їй майна, що в свою чергу призводить до моральних страждань, які вимагають додаткових зусиль для організації життя. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує характер правопорушення, глибину душевних страждань позивача, завданих пошкодженням їй майна, а також керується принципами співмірності, розумності та справедливості, і приходить до висновку про необхідність зменшення заявленого до стягнення розміру моральної шкоди.

Наданими суду документами позивачем 1 не було доведено обсягу моральних та фізичних страждань, який би відповідав вимогам щодо відшкодування в розмірі 15 000 грн.

При цьому позивачами 2,3 не було доведено обсягу моральних та фізичних страждань, який би відповідав вимогам щодо відшкодування моральної шкоди в розмірі по 10 000 грн. на користь кожного позивача.

Дані суми є дещо завищеними. Тому з урахуванням викладених обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням глибини душевних страждань позивачів, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 3 000 грн. на користь кожного позивача.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не приймає до уваги твердження та посилання відповідача, оскільки обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень щодо позовних вимог не знайшли свого підтвердження підчас розгляду справи в суді та спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Що стосується вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов до наступного висновку.

Як вбачається із матеріалів позову, позивачі просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8 000 грн., а саме: на користь позивача 1 - 4 000 грн., позивача 2 - 2 000 грн., позивача 3 - 2 000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Для підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу адвокатом слід саме у договорі з клієнтом визначити механізми розрахунку свого гонорару. Лише рахунку замало. Саме такий висновок випливає з правової позиції ВС/КГС у справі №922/1163/18 від 06.03.2019 р.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до висновку, зробленого у постанові ВС/КАС від 21.01.2021 р. у справі №280/2635/20, відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду надано копії договору про надання правової допомоги від 15.09.2020 р., укладеного між позивачем 1 та адвокатом Ярош М.В., договору про надання правової допомоги від 30.11.2020 р., укладеного між позивачем 2 та адвокатом Ярош М.В., договору про надання правової допомоги від 30.11.2020 р., укладеного між позивачем 3 та адвокатом Ярош М.В., свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордерів на надання правової допомоги. В позовній заяві наведений опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачі довели належними доказами, що понесли витрати на професійну правничу допомогу, а саме позивач 1 в сумі 4 000 грн., позивач 2 - 2 000 грн., позивач 3 - 2 000 грн., у зв`язку із чим дані суми витрат підлягають стягненню з відповідача.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76 81, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 273, 275, 279, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1192, 1210 ЦК України, Порядком обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, затверджених Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 15.08.2018 року №219, Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету міністрів України №630 від 21.07.2005 року, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири - задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва»(, місцезнаходження: м. Київ, вул. Харківське шосе, 148-А) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_10 ) матеріальну шкоду в розмірі 61 912 грн., витрати на складання висновку з визначення суми збитків у розмірі 2 500 грн., моральну шкоду в розмірі 3 000 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 грн. та судовий збір в сумі 544 грн. 11 коп.

Стягнути з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва»(, місцезнаходження: м. Київ, вул. Харківське шосе, 148-А) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_11 ) матеріальну шкоду в розмірі 16 615 грн., витрати на складання висновку з визначення суми збитків у розмірі 1 500 грн., моральну шкоду в розмірі 3 000 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 грн. та судовий збір в сумі 544 грн. 11 коп.

Стягнути з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва»(, місцезнаходження: м. Київ, вул. Харківське шосе, 148-А) на користь ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , відомості про РНОКПП відсутні, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_11 ) матеріальну шкоду в розмірі 16 615 грн., моральну шкоду в розмірі 3 000 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 грн. та судовий збір в сумі 544 грн. 11 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА