Справа № 211/5192/21
Провадження № 2/211/956/22
іменем України
19 липня 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :
головуючого судді Середньої Н.Г.,
за участю секретаря судового засідання Бехало В.В.,
у відсутність сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природній газ,
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» (далі ТОВ «Дніпропетровськгаз збут») звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача ОСОБА_1 , обґрунтовуючи вимоги тим, що відповідач є власником приміщення та споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 . Боржнику в період з 01.08.2019 по 29.03.2019 було поставлено природного газу на загальну суму 16 684,16 грн. Платіж відповідачем здійснений в жовтні та грудні 2019 року, з листопада 2020 року по травень 2021 року в загальній сумі 5 377,20 грн. Ним особисто була подана заява до нового обраного ним постачальника про зміну постачальника природного газу та припинено 29.03.2021 дію Типового договору постачання природного газу, укладеного з ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», про що стало відомо позивачу з інформаційної платформи Оператора газотранспортної системи України з інформації про те, що боржника виключено з реєстру споживачів ТОВ «Дніпропетровськгаз збут». Враховуючи здійснену оплату природного газу в сумі 5 337,20 грн. та переплату в сумі 19,29 грн. (станом на 01.08.2019), на даний час фактично залишається неоплаченим природний газ, що був поставлений в період з 01.08.2019 по 29.03.2021. В результаті чого залишається несплаченою заборгованість відповідача за спожитий природний газ в сумі 11 287,67 грн. Вказану суму заборгованості, а також 1 008,44 грн. інфляційних витрат та 331,87 грн. 3% річних, позивач просить стягнути з відповідача.
Ухвалою суду від 11 жовтня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання сторони не з`явилися.
До суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки, не повідомив причини неявки, відзиву не подав.
Враховуючи вимоги частин першої та третьої статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.
Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_1 є власником житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачем природного газу за вказаною адресою (а.с. 17 інформація).
Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Згідно з частиною першою статті 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також права та обов`язки зазначених учасників відносин, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII (далі Закон № 2189-VIII) та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі Правила).
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону № 2189-VIII, до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Згідно статті 19 Закону № 2189-VIII, одиниця виміру обсягу спожитого споживачем природного газу визначається правилами постачання природного газу, що затверджуються уповноваженим законом органом. Постачання та розподіл природного газу мають забезпечуватися безперервно, з гарантованим рівнем безпеки та якості. Параметри якості природного газу та величини його тиску повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації. Величина тиску газу не може бути меншою за мінімально допустиме значення, визначене нормативними та технічними документами на газові прилади і пристрої. Для забезпечення безперервності та безпеки газопостачання оператор газорозподільної системи здійснює технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання в житлових будинках. Види робіт, які входять до технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання в житлових будинках, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику в нафтогазовому комплексі. Постачання та розподіл природного газу споживачу здійснюються відповідно до типового договору, затвердженого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Договір про постачання природного газу укладається лише в разі наявності у споживача або його постачальника договору про розподіл природного газу з відповідним оператором газорозподільної системи. Оператор газорозподільної системи має право відмовити споживачу або його постачальнику в укладенні договору про розподіл природного газу виключно з підстав, визначених у статті 19 Закону України "Про ринок природного газу".
Згідно пункту 7 глави 3 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем (далі-Кодекс) фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договорі розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та/або документальне підтверджене споживання природного газу.
Так, за період з 01.08.2019 по 29.03.2021 по вул. Затишній, 4 в м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області, наявна заборгованість з газопостачання в сумі 11 287,67 грн. За даними інформаційної платформи Оператора газотранспортної системи України по особовому рахунку № НОМЕР_1 (56ХМ08А149339998) 29.03.2021 було припинено дію Типового договору постачання між ОСОБА_1 та ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», ЕІС-код 56ХМ08А149339998 виключено з Реєстру споживачів Товариства (а.с. 12 розрахунок).
Вказаний розрахунок відповідачем не спростований, контррозрахунок суду не наданий.
Крім того, Верховний Суд в постанові від 05 липня 2019 р. у справі № 905/600/18 зазначив, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).
Відтак, враховуючи положення частини другої статті 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції, а також 3 % річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.
Таким чином, суд погоджується з розрахунком позивача 3% в сумі 331,87 грн. та інфляційних втрат в сумі 1 008,44 грн. (а.с. 14).
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Оскільки належним чином повідомлений про дату слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надав, враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 2 270,00 грн., сплачений ним при подачі позову (а.с. 9),тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень статті 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 625, 714 ЦК України, ст. ст. 10, 12,13, 141, 263, 265 ЦПК України, суд
позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» інфляційні витрати в сумі 1 008 (одна тисяча вісім) гривень 44 коп., 3% річних в сумі 331 (триста тридцять одна) гривня 87 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного тесту рішення.

Повний текст рішення складено 19 липня 2022 р.

Суддя Н.Г.Середня