У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

"12" липня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Чех Н.А.,

за участі секретаря судового засідання - Буткевич Л.В.,

розглянувши в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва заяву позивача про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

установив:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває на розгляді справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Позивач подала заяву про забезпечення позову, а саме: накласти арешт на все рухоме і нерухоме майно належне відповідачу, в тому числі на усі грошові кошти на його банківських та інших рахунках в межах ціни позову.

Заява обґрунтувала тим, що відповідач не виконує свої зобов`язання за Договором позики від 03.03.2020 року, сума боргу з урахуванням 3 % річних становить 2 353 212,00 грн. Значне прострочення сплати боргу свідчить про те, що відповідач може діяти недобросовісно, відчужити майно та кошти, що унеможливить виконання рішення суду, і призведе до неефективності захисту її порушених прав.

Перевіривши матеріали справи суд дійшов наступного.

Згідно ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Значення цього інституту полягає в тому, що ним захищаються права позивача у разі несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, продати чи знищити його та з метою попередження інших потенційних труднощів, що виникають під час реалізації рішення суду у конкретній справі.

По даній справі позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за Договором позики від 03.03.2020 року, згідно якого позичальник зобов`язався повернути позивачу позичені грошові кошти в сумі 2 284 672,00 грн. до 29.08.2020 року.

Враховуючи предмет спору, суму боргу, яка є значною, суд вважає за можливе задовольнити заяву про забезпечення позову в частині накладення арешту на рухоме та нерухоме майно в межах позовних вимог.

В частині накладення арешту на усі грошові кошти відповідача суд відмовляє через відсутність інформації щодо назв, адрес банківських та фінансових установ (яких на території України буже велика кількість), де відповідач має чи може мати грошові кошти.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 149-153, 157, 258, 259, 260, 353, 354 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Заяву позивача про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити частково.

Накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 , в межах позовних вимог - 2 353 212,00 грн.

(стягувач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ; боржник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, та підлягає негайному виконанню.

Суддя: