РІШЕННЯ

Іменем України

10 березня 2022 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Бондаренко О.І.

секретаря судового засідання Літневської А.Р.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини, -

встановив :

Позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини направлена до Вінницького районного суду Вінницької області з Вінницького міського суду Вінницької області відповідно до ухвали від 22.10.2021 року про передачу матеріалів позову за територіальною підсудністю та після автоматичного розподілу, передана судді Вінницького районного суду Вінницької області Бондаренко О.І.

Ухвалою судді від 22.11.2021 вищевказану позовну заяву прийняття спадщини прийнято до провадження судді Вінницького районного суду Вінницької області Бондаренко О.І., відкрито провадження у даній цивільній справі, призначено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що відповідач по справі її рідний брат. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер брат сторін - ОСОБА_3 .

Позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . В зв`язку з реєстрацією шлюбу позивач змінила своє прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 . Даний шлюб було розірвано 10.03.1989, після його розірвання позивач залишила прізвище ОСОБА_7 .

Відповідач ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,.

Померлий брат сторін ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Спадкоємці першої черги на спадкування після смерті ОСОБА_3 відсутні, оскільки його батьки померли в 1999-му та в 1998 му роках; на день смерті брат в шлюбі не перебував, розірвав шлюб 10.08.2005.

Спадкоємцями другої черги після смерті ОСОБА_3 є його рідні сестра та брат.

Позивач бажає прийняти спадщину, відповідач ОСОБА_2 не бажає приймати спадщину після смерті брата.

Особи , які б проживали зі спадкодавцем на день смерті ОСОБА_3 - відсутні.

У визначений законом шестимісячний строк, тобто до 19.08.2019, позивач не встигла звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки має цілий ряд хронічних захворювань: ДОА кульшових суглобів 2-3 ст., ПФС 2-3 ст. ІХС Дифузний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба 2 ст., високий ССР СН2а, дифузний остеохондроз хребта та протягом весни літа 2019 року мала загострення хвороб та не могла самостійно рухатись, перебувала на амбулаторному лікуванні.

Оскільки позивач пропустила строк прийняття спадщини, вона змушена в судовому порядку просити визначити їй додатковий строк, достатній для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті брата.

За наведених обставин позивач звертається до суду з позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк тривалістю один місяць для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Цвіжин Вінницького району Вінницької області брата, ОСОБА_3 .

В підготовче судове засідання представник позивача ОСОБА_1 адвокат Гуменюк Н.В. не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги своєї довірительки підтримує, змін та доповнень не має, просить їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явився, попередньо надавши суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги ОСОБА_1 визнає та не заперечує щодо їх задоволення.

Відзив на позовну заяву позивача відповідачем у встановлений судом строк не подавався, а тому відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками, згідно свідоцтва про народження (а.с. 7), являються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 померли ІНФОРМАЦІЯ_6 та ІНФОРМАЦІЯ_7 , відповідно (а.с. 4 - 5).

29.01.1969 ОСОБА_9 зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 та змінила прізвище на « ОСОБА_7 » (а.с. 9).

10.03.1989 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_10 було розірвано (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_2 , батьками яких, згідно свідоцтв про народження (а.с. 6, 8) являються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Тобто, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 являються рідними братами позивача ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про смерті серії НОМЕР_1 від 25.02.2020, ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Цвіжин Вінницького району Вінницької області помер брат позивача ОСОБА_3 , який за життя проживав за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 3, 11).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина.

Спадкоємцями другої черги за законом після смерті ОСОБА_3 являються його сестра та брат: позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 , який на спадщину після смерті брата не претендує, про що свідчить його власноруч надана суду заява; інші спадкоємці відсутні, що підтверджується виписками з погосподарської книги по будинковолодінню АДРЕСА_1 (а.с. 12 - 16).

Позивач ОСОБА_1 має намір прийняти спадщину після смерті брата, однак позбавлена можливості це зробити, оскільки пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, оскільки має ряд хронічних захворювань.

Так, згідно виписки із медичної карти амбулаторного хворого (а.с. 18) позивач має цілий ряд хронічних захворювань: ДОА кульшових суглобів 2-3 ст., ПФС 2-3 ст. ІХС Дифузний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба 2 ст., високий ССР СН2а, дифузний остеохондроз хребта та протягом весни літа 2019 року мала загострення хвороб та не могла самостійно рухатись, хворіє протягом 20-ти років, лікується амбулаторно.

Відповідно до ч.1 ст. ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто Україна, як учасниця Конвенції, повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд враховує, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Враховуючи, що причина пропуску строку для прийняття спадщини визнана судом поважною, а право позивача на спадщину є доведеним, суд вважає за необхідне позовні вимоги задоволити.

Керуючись ст. ст. 1218, 1222, 1262, 1268, 1272 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 76, 200, 247, 264, 265, 268, 273, 293 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 - задоволити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю в один місяць для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 в с. Цвіжин Вінницького району Вінницької області брата ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.І. Бондаренко