Справа № 944/5688/21
Провадження №2/944/431/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2022 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Колтуна Ю.М.,

за участі секретаря судового засідання Романик Ю.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Яворові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» треті особи, щоне заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любов Володимирівни, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ТзОВ «Вердикт Капітал» треті особи, щоне заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк О. В., приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л. В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позовну заяву мотивує тим, що 06.11.2012 року позивачем в банку ЮніКредитБанк (Uni Credit Bank), був укладений кредитний договір 0600/104882-ZP від 06.11.2012 року на суму 7 500 грн. Даний договір був укладений в простій письмовій формі, без нотаріального посвідчення. Він користувався кредитними коштами протягом трьох років з моменту укладення кредитного договору, тобто до 2015 року, та своєчасно поповнював кредитний рахунок, тому жодної заборгованості по тілу кредиту( простроченої заборгованості) в сумі 7 548,10 грн, простроченої заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом в сумі 22 936,89 грн, строкової заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом у сумі 24 460, 71 грн в нього перед банком не має, тим більше за період з 29.01. 2019 року по 28.05.2021 року. Позивачу невідомо яким чином та в зв`язку з чим в нього виникла заборгованість за кредит в сумі 7 500,00 грн 2012 року в сумі 54 945,70 грн.

Звертає увагу суду на те, що жодних письмових претензій, з розрахунком заборгованості по кредитному договору від банку, з яким він уклав Кредитний договір 0600/104882-ZP від 06.11.2012р. на його адресу проживання не надходило і це протягом останніх 9 років.

В перших числах жовтня 2021 року на його адресу проживання надійшли листи від приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л. В. від 28.09.2021 року в яких, приватний виконавець направляє для виконання та до відома постанови винесені при примусовому виконанні виконавчого напису № 75597 від 12.06.2021 року, що видав приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., по виконавчому провадженні ВП № 66951098, загальна сума, що підлягає стягненню- 55595,70 грн.

Позивач зазначає, що жодних цивільно-правових відносин у нього з ТОВ «Вердикт Капітал» не було і не має. Про перехід (відступлення) прав вимоги за цим договором до ТОВ "Вердикт Капітал" йому нічого відомо не було і жодних повідомлень про це він не отримував. Також не отримував ні від первісного кредитора банку, ні від ТОВ "Вердикт Капітал" листів чи претензій про необхідність погашення боргу та його розміру.

Крім того, позивач вважає, що виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріус порушив порядок вчинення виконавчого напису, оскільки виконавчий напис вчинено на не нотаріально посвідченому договорі, нотаріус не переконався у безспірності вимог стягувача, сама заборгованість не є безспірною, позивач не отримував повідомлення про наявність заборгованості від стягувача, про відступлення права вимоги за кредитним договором та не повідомлявся про вчинення виконавчого напису.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 18 жовтня 2021 року відкрито спрощене судове провадження у справі та залучено до участі у справі приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В.,приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В., як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору також зобов`язано приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. надати копію документів та матеріалів на підставі яких вчинявся виконавчий напис від 12 червня 2021 року №75597, щодо звернення стягнення з ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 25 жовтня 2021 року за заявою позивача про забезпечення позову зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 75597, вчиненого 12 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В.

Позивач до суду не з`явився, подав заяву про розгляд справу без його участі, просить позов задоволити.

Відповідач ТзОВ «Вердикт Капітал», який отримав копію ухвали про відкриття провадження з копією позову та доданих до нього матеріалів, не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву.

Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Третя особа нотаріус Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., яка отримала копію ухвали про відкриття провадження з копією позову та доданих до нього матеріалів, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення судового засідання та будь-яких пояснень у справі не надходили.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л. В. в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справу без її участі, у результаті розгляду справи покладається на думку суду.

Відповідно до ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників, які не з`явилися.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як встановлено з матеріалів позовної заяви виконавчим написом за № 75597 приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В., вчиненим 12 червня 2021 року, звернуто стягнення з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості, яка складає 55595,70 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. від 28.09.2021 року, відкрито виконавче провадження ВП № 66951098 з примусовго виконання виконавчого напису № 75597 від 12.06.2021 року виданого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. з про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості, загальна сума, що підлягає стягненню - 55 595,70 грн.

Також приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. від 28.09.2021 року ВП № 66951098, при примусовому виконанні виконавчого напису № 75597 від 12.06.2021 року, що видав приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, стягував ТОВ «Вердикт Капітал» та від 28.09.2021 року постанову про стягнення з боржника основної винагороди.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України.

Згідно з п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія.

Згідно із ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Так, згідно з пп. 2.1 п. 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Підпунктами 3.2, 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Отже, відповідно до змісту наведених вище норм законодавства вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Тобто відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Водночас, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший - підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - вчинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). При цьому, недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17.

Відповідно до норм ст.88 Закону України «Про нотаріат», безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі.

Отже, однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Ознакою безспірності є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно, у разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджувати факт безспірної заборгованості, такий виконавчий напис має визнаватись таким, що не підлягає виконанню.

При цьому, слід зазначити, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права висловлений у постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 207/1587/16.

Згідно із ст. 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні , нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Проаналізувавши вищевикладене, суд вважає, що нотаріус під час вчинення оспорюваного виконавчого напису не дотримався всіх вимог передбачених Порядком вчинення нотаріальних дій, оскільки суду не доведений факт повідомлення позивача про наявну заборгованість за кредитним договором, а відповідач не надав суду жодних доказів того, що вимога надсилалась позивачу та останній таку вимогу отримував.

Суд приймає до уваги, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримував від відповідача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, зазначений у виконавчому написі, є безспірними.

Також судом, не встановлено факт направлення боржнику повідомлення про порушення ним кредитних зобов`язань і, як наслідок, надання можливості ліквідувати допущені порушення чи оскаржити вимогу у судовому порядку або подати заперечення кредитору.

Судом, не встановлено факт направлення боржнику повідомлення про порушення ним кредитних зобов`язань і, як наслідок, надання можливості ліквідувати допущені порушення чи оскаржити вимогу у судовому порядку або подати заперечення кредитору, тому нотаріуса були вістуні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, зазначений у виконавчому написі, є безспірним.

Отже, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що заборгованість має спірний характер, в зв`язку з чим оскаржуваний виконавчий напис № 75597, вчинений 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Вердикт Капітал», слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Суд зазначає, що порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права висловлений у постанові Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц.

Крім того, суд звертає увагу на те, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Разом із цим, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № К/800/6492/17 залишено без змін постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, якою, в свою чергу, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в частині пункту 2 змін, яким Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Отже, на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса, постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 втратила законну силу внаслідок визнання судовим рішенням нечинною та незаконною, тобто нотаріус мав право вчиняти виконавчий напис лише про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами.

Водночас, матеріали справи не містять відомостей про нотаріальне посвідчення кредитного договору, на підставі якого було вчинено виконавчий напис, що також свідчить про його вчинення за відсутності передбачених для цього підстав.

Доказів протилежного відповідач чи треті особи суду не надали.

Застосування вищенаведених норм права відповідає висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року у справі №910/10374/17, а тому суд, у відповідності до ч.4 ст.263 ЦПК УКраїни, враховує такі при вирішення даного спору.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи, задоволення позову судовий збір сплачений позивачем при подачі позову у розмірі 908 грн. та заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 141, 142, 206, 259, 263 265, 280, 282, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» треті особи, щоне заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любов Володимирівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню- задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 75597, вчинений нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною 12 червня 2021 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ««Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 судові витрати із сплати судового збору у розмірі 1362,00 грн. (одну тисячу триста шістдесят дві гривні) за подання позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням суду законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», адреса: м.Київ, вул.Кудрявський узвіз, 5Б,

Треті особи:

Приватний нотаріус Києво-Святошенського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., адреса: Київська обл., Києво-Святошинський р., м. Вишневе, вул. Європейська, буд. 11, кв. 2

Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любов Володимирівна, адреса: Львівська обл., м.Львів, вул.Княгині Ольги, буд.5з.

Повне рішення складене і підписане 08 лютого 2022 року.

Суддя Ю.М.Колтун