Справа № 451/1852/21
Провадження № 2/451/187/22
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

28 лютого 2022 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Куцик-Трускавецької О.Б.,

секретар судового засідання Федорук І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», третя особа - Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білий Андрій Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

Стислий виклад позиції сторін

Представником позивача Нечипорук І.С. в інтересах ОСОБА_1 (позивача) подано до суду позов до Товариства з обмеженою відповідальністю ТзОВ «Фінфорс» третя особа приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білий Андрій Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконаннювиконавчий напис приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, вчинений 15.07.2021 та зареєстрований в реєстрі за №98186, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» заборгованості у розмірі 11 475,00 грн.

В обґрунтування вимог щодо предмета позову представник позивача покликається на те, зокрема, що 17.09.2021 ОСОБА_1 отримав від Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого А.М.: постанову про відкриття виконавчого провадження №66786768 від 10.09.2021; постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №66786768 від 10.09.2021; постанову про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні №66786768 від 10.09.2021. З постанови про відкриття виконавчого провадження №66786768 від 10.09.2021 було встановлено, що підставою для відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНФОРС» заборгованості у розмірі 11 475,00 грн. є виконавчий напис №98186 від 15.07.2021, що вчинений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною на підставі пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ №1172 від 29.06.1999. Із виконавчого напису №98186 не вбачається, що на момент його вчинення ОСОБА_1 мав безспірну заборгованість перед стягувачем у розмірі 11 475,00 грн. Станом на момент подання позову до суду відповідач не надав відповідь на адвокатський запит. Відтак, у позивача відсутні докази, що підтверджують відступлення прав вимоги за кредитним договором №1073574-А від 19.10.2020. Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В. при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконалася належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

У судове засідання сторони та третя особа участі уповноважених представників не забезпечили.

Заяви, клопотання учасників справи

Представниця позивача у судове засідання не з`явилася, однак подала на розгляд суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі, наполягає на його задоволенні (а.с.65).

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 28.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.2-3).

Судове засідання, призначене на 28.01.2022, не відбулось у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді.

Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 28.02.2022 постановлено проводити заочний розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.76).

Суд, з`ясувавши обставини, на які представниця позивача посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

15.07.2021 приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною було вчинено виконавчий напис №98186 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНФОРС» заборгованості у розмірі 11 475 гривень(а.с.40).

За змістом виконавчого напису до загальної суми, що підлягає стягненню за кредитним договором №1 від 23.12.2020, укладеним позивачем ТОВ «СС ЛОУН», правонаступником якого є ТОВ «ФІНФОРС», входить заборгованість за сумою кредиту 11 475 гривень, прострочена заборгованість за сумою кредиту 5 000 грн. Стягнення проводиться за період з 23.12.2020 по 02.07.2021(а.с. 12).

19.10.2020 між ТзОВ «СС Лоун» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір 1073574-А та угоду до кредитного договору №1073574-А від 19/10/2020 (а.с.23-37, 38-39).

10.09.2021 постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого Андрія Миколайовича відкрито виконавче провадження №66786768 з виконання виконавчого напису №98186, виданого 15.07.2021 приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНФОРС» заборгованості в розмірі 11 475,00 грн (а.с.17-18).

10.09.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білим А.М. винесено постанови про стягнення з боржника основної винагороди та про розмір витрат виконавчого провадження(а.с.15-16, 19-20).

Свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю за №6014, що видане на ім`я ОСОБА_2 , анульоване наказом Міністерства юстиції України №3897/5 від 01.11.2021 відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату №4 від 25.10.2021(а.с.52-53).

Зміст спірних правовідносин

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з вчиненням виконавчого напису приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження та невизнанням позивачем суми заборгованості.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми

Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та Закону України «Про нотаріат».

За приписами статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 18 цього Кодексу нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012р. №296 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012р. за № 282/20595 (далі по тексту - Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів передбачене Главою 14 Закону «Про нотаріат» та Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Вищевказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14.

Статтею 88 цього Закону України визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29 червня 1999р. № 1172 (далі по тексту - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку.

Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 про визнання нечинним і скасування п. 1 та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року, визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин».

Відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Зазначена постанова набрала законної сили. При цьому, у мотивувальній частині постанови зазначено: «Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважає за необхідне визнати не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття».

Положення ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати та окрім іншого, також бути і безспірною, заборгованість перед стягувачем. Крім того, також повинна бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17 та у постанові Верховного Суду України від 23.01.2018 року по справі №310/9293/15.

З наданих письмових доказів, судом встановлено, що у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені, окрім цього представником відповідача не виконано вимог ухвали суду від 28.12.2021 щодо надання суду документів, які слугували підставою для вчинення виконавчого напису №98186 від 15.07.2021, а саме:кредитний договір №1073574-А від 19.10.2020, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «СС ЛОУН»; договір відступлення права вимоги за кредитними договорами № від 23.12.2020, укладений між ТОВ «СС ЛОУН» та ТОВ «ФІНФОРС»; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд доходить переконання, що у разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджували факт безспірної заборгованості, такий виконавчий напис має визнаватися таким, що не підлягає виконанню, тому позов слід задовольнити.

Розподіл між сторонами судових витрат

З огляду на вимоги статті 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору у сумі 908 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

У прохальній частині позовної заяви позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правову допомогу, на підтвердження понесення яких до матеріалів позовної заяви долучено копію договору про надання правничої допомоги та здійснення представництва від 03.11.2021, укладеного між адвокатом Нечипорук І.С. та Шостак А.М. та ордер про надання правової допомоги серія АС №1028717.

Водночас, відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Зокрема, згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Враховуючи те, що у матеріалах справи відсутній розрахунок витрат на правову допомогу, а також документальне підтвердження їх фактичного понесення позивачкою, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування позивачу за рахунок відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі статей 39, 50, 87, 88, Закону України «Про нотаріат», 15, 16, 18 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 10, 81, 137, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, Радехівський районний суд Львівської області,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», третя особа Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білий Андрій Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, вчинений 15.07.2021 та зареєстрований в реєстрі за №98186, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» заборгованості у розмірі 11 475,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» на користь ОСОБА_1 908 (дев`ятсот вісім) грн у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

У задоволенні позовних вимог про стягнення витрат на професійну правову допомогувідмовити.

Реквізити сторін та інших учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

Відповідач ТзОВ «Фінфорс»(м. Київ, вул. Іоана Павла, ІІ, буд.4/6, корп. В, каб. 508-2, ЄДРПОУ - 41717584);

Третя особа:

Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білий Андрій Миколайович (Львівська область, м. Львів, вул. Стрийська, буд. 98, оф. 104).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддяО. Б. Куцик-Трускавецька