Справа № 442/1244/22
Провадження № 2/442/613/2022
УХВАЛА

п р о з а л и ш е н н я п о з о в н о ї з а я в и б е з р у х у

"01" березня 2022 р. суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Грицай М.М., перевіривши позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Самбірський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), Дрогобицький міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), про звільнення майна з-під арешту,

в с т а н о в и л а:

Представник позивача звернувся до суду із вищезазначеним позовом до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Самбірський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), Дрогобицький міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів).

Порядок звернення до суду урегульований Цивільним процесуальним кодексом України.

Подання заяви має відбуватись з дотриманням вимог, передбачених ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно ч. 5 ст. 175 ЦПК України, позовна заява, серед іншого, повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч.6 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

При цьому, вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред`явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах.

У той же час, арешт майна, який не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, слід розглядати за правилами розділу VII ЦПК України.

Звертаючись з позовом в Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області, позивач вказав, що підставою обтяження майна є постанови про відкриття виконавчого провадження №20642238 від 05.08.2010, №25836672 від 23.03.2011. №30524005 від 27.12.2011.

При цьому, у викладених обставинах позивачем не вказано: чи Банк є стороною даних виконавчих проваджень, чи особою, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить саме їй, не будучи стороною виконавчого провадження. Не надано доказів, які б підтверджували будь-що з наведеного, що унеможливлює в подальшому визначити належний спосіб захисту.

Крім того, позовна заява не містить відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, що зокрема унеможливлює встановити наявність такого спору.

Також з матеріалів позовної заяви вбачається, що докази, додані до неї, не засвідчені належним чином.

Слід зазначити, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (ч. 4 ст. 95 ЦПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Із урахуванням викладеного, позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» необхідно залишити без руху, надавши строк для усунення вказаних вище недоліків.

Керуючись ст. 175-177, 185 ЦПК України, суддя,

у х в а л и л а :

Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Самбірський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), Дрогобицький міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про звільнення майна з-під арешту - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки заяви в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Марія Грицай