Справа № 347/2374/21
Провадження № 2/347/114/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2022 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі :

головуючої судді: Крилюк М.І.,

секретаря Лазорик Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що вона являється власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 . До даного житлового будинку зареєстрований її колишній чоловік ОСОБА_2 , який з 2015 року у належному їй будинку не проживає, не сплачує комунальні платежі та в утриманні житла участі не бере. А тому, вважає, що відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування житловим будинком по АДРЕСА_1 . Просить позов задоволити.

Позивач подала до суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити.

Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать розписки про одержання судових повісток, причину неявки суду не повідомив.

При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідач був повідомлений про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України.

Відповідно до ст. 281 ЦПК України Косівський районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 10.03.2022 року про заочний розгляд справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позовні вимоги підставними, доведеними в судовому засіданні та такими, що підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Як встановлено в судовому засіданні житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 належать на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1 , що стверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку від 27.11.2000р.

У відповідності до вимог ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 статті 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.322 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. А згідно вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Проте, як вбачається із матеріалів справи до належного позивачу житлового будинку по АДРЕСА_1 зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , що стверджується довідкою виданою виконкомом Рожнівської сільської ради ТГ с.Хімчин Косівського району від 07.07.2021р. №564.

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 видно, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано 21.02.2003р.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 08.07.2021р. №69 вбачається, що ОСОБА_2 в господарстві позивачки не проживає з 2015 року.

Долучена до матеріалів справи довідка Рожнівської сільської ради ТГ с.Хімчин Косівського району від 07.07.2021р. №565 свідчить про те, що ОСОБА_2 не проживає з 2015р. по даний час у с.Хімчин Косівського району Івано-Франківської області.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею 107 ЖК передбачено, що у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування житловим будинком, що знаходиться по АДРЕСА_1 та зняти його з реєстрації проживання в даному житловому будинку.

На підставі ст. ст. 71- 72, 107 Житлового Кодексу України, ст.ст. 317, 319, 321, 386, 391, 405 ЦК України та керуючись ст.ст. 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим будинком, що знаходиться по АДРЕСА_1 та зняти його з реєстрації проживання в даному житловому будинку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.І.Крилюк