Ухвала

28 липня 2022 року

місто Київ

справа № 752/7151/19

провадження № 61-7007ск22

Верховний Суд у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду Усика Г. І. вивчив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 листопада 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним та визнання заповіту дійсним,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Бориспільського районного суду Київської області від 10 листопада 2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 27 червня 2022 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду засобами поштового зв`язку 22 липня 2022 року, ОСОБА_1 просить скасувати рішення Бориспільського районного суду Київської області від 10 листопада 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 червня 2022 року, ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Касаційну скаргу подано без додержання вимог процесуального закону, чинного на момент звернення зі скаргою.

Як на підставу касаційного оскарження судового рішення заявник посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права; пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України - відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах; пункт 5 частини першої статті 411 ЦПК України - справу розглянуто за відсутності учасника справи, належним чином не повідомленого про дату, час та місце судового засідання; пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України - судами попередніх інстанцій не досліджено письмові докази, а саме, щодо стану здоров`я спадкодавця та про причини його смерті.

Верховний Суд, вивчивши наведені заявником підстави касаційного оскарження судових рішень судів попередніх інстанцій дійшов висновку, що наведені заявником підстави касаційного оскарження, а саме: пункт 3 частини другої статті 389 та пункт 5 частини першої статті 411 ЦПК України,викладено формально без належного обґрунтування, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Проте, посилаючись на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України заявник не зазначає, щодо якої саме норми права відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Також, посилаючись на пункт 5 частини першої статті 411 ЦПК України ОСОБА_1 не конкретизує зазначену підставу касаційного оскарження судових рішень, а саме, не зазначає судом якої інстанції здійснено розгляд справи у відсутність учасника справи, не повідомленого про дату, час та місце судового засідання, та якого саме учасника справи.

Верховний Суд зауважує, що як на підставу касаційного оскарження судового рішення - пункт 5 частини першої статті 411 ЦПК України може посилатися особа, у відсутність якої здійснено розгляд справи судом першої та/або апеляційної інстанцій, та відносно якої відсутні докази про належне її повідомлення про розгляд справи.

За наведених обставин заявнику необхідно подати касаційну скаргу у новій редакції із наведенням належних підстав касаційного оскарження рішень судів попередніх інстанцій, долучити копії касаційних скарги відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Суд роз`яснює, що якщо позивач (тут - заявник) не усуне недоліки позовної заяви (касаційної скарги) у строк, встановлений судом, заява (скарга) вважається неподаною і повертається позивачеві (заявникові) (частина третя статті 185 ЦПК України).

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 листопада 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним та визнання заповіту дійсним, залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк тривалістю в десять дніввід моменту отримання копії цієї ухвали суду.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик