УХВАЛА
Іменем України
27.12.2022 Справа №607/12515/22 Провадження № 2-п/607/51/2022

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючої судді Марциновської І.В.,

за участю: секретаря судового засідання Максим`юк Я.Е.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.11.2022 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ:
16.11.2022 Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області ухвалив заочне рішення у цивільній справі № 607/12515/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Даним рішенням позов ОСОБА_1 задоволено та розірвано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 28.07.2001 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмільнику реєстраційної служби Хмільницького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, про що складений актовий запис № 87. Судові витрати у виді судового збору у сумі 992 гривні 40 копійок стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1

15.12.2022 до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшла заява відповідача ОСОБА_2 про перегляд вказаного заочного рішення суду від 15.12.2022. Заява мотивована тим, що відповідач не отримала судову повістку про виклик її у судове засідання на 16.11.2022, а тому не була обізнана про дату, час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Так само відповідач не отримала копію позовної заяви та не була обізнана про надходження до суду даного позову. Про існування вказаного рішення відповідачу стало відомо від позивача, у зв`язку з чим 21.11.2022 відповідач вирішила ознайомитись з матеріалами справи. Відповідач зазначає, що за адресою місця її реєстрації та адресою місця її проживання кореспонденція з суду, зокрема, повістка про виклик не надходила. При цьому зазначена позивачем у позовній заяві електронна пошта відповідача в дійсності їй не належить, оскільки була створена особисто позивачем та використовувалась для його особистих потреб. За таких підстав відповідач вважає, що було порушено її право на особисту участь у судовому засіданні. Також відповідач вважає, що обґрунтування позову не відповідає дійсним обставинам справи, а при прийнятті рішення судом допущений формалізм, оскільки не з`ясовано про те, чи дійсно спільне життя сторін суперечить їх інтересам та чи можливо зберегти сім`ю. Так само судом не з`ясовано складу сім`ї, зокрема, що у сторін народилось двоє дітей. Відповідач вважає такі обставини істотними для правильного вирішення цієї справи, а тому просить переглянути та скасувати заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.11.2022.
20.12.2022 заява про скасування заочного рішення прийнята до розгляду, призначене судове засідання на 27.12.2022.
У судовому засіданні 27.12.2022 відповідач ОСОБА_2 заяву підтримала з підстав, викладених у заяві, та просила заяву задовольнити повністю. Пояснила, що повістка про виклик до суду не була нею отримана, оскільки місцем її реєстрації є військова частина, а тому повістка про виклик була отримана уповноваженою особою цією частини. Крім цього, відповідач не отримала повістку за місцем свого фактичного проживання. Указані обставини, на думку відповідача, свідчать про те, що вона не була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. Указала, що розгляд справи про розірвання шлюбу за її відсутності позбавив її можливості скористатись правом на примирення, а також на подання заяви про розподіл майна та стягнення аліментів. Повідомила, що впродовж одного року сторони проживають окремо. Зауважила, що раніше вона зверталась до суду з позовом про розірвання шлюбу, однак ОСОБА_1 був ініціатором надання їм строку для примирення. Пояснила, що після того, як дізналась про наявність судового рішення, не вживала заходи для примирення з позивачем, оскільки останній перебуває в зоні бойових дій. Вказала, що запис позивача батьком у свідоцтві про народження дитини не свідчить про те, що позивач є батьком цієї дитини за відсутності відповідного висновку генетичної експертизи.

У судовому засіданні 27.12.2022 позивач ОСОБА_1 заперечував щодо задоволення заяви та скасування заочного рішення. Пояснив, що впродовж останніх двох років сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Повістка про виклик до суду на ім`я ОСОБА_3 була отримана уповноваженим працівником військової частини та передана позивачеві, а він передав таку повістку відповідачу шляхом залишення судової повістки на лобовому склі автомобіля відповідача. Вказав, що перебуває в зоні бойових дій лише з листопада 2022 року, а до цього часу перебував за місцем дислокації у м. Тернополі. Пояснив, що відповідач вже була ініціатором розірвання шлюбу та у межах тієї справи був наданий строк на примирення. Він не заявляв клопотання про примирення, а лише не заперечував щодо надання такого строку. Вважає, що на даний час збереження сім`ї неможливе, оскільки у нього є інша жінка, з якою в нього склалися фактичні шлюбні відносити та у лютому 2022 року у них народилась спільна дитина. Бажає створити з цією жінкою офіційну сім`ю. Вказав, що після вибуття до зони бойових дій спілкувався з відповідачем на побутові теми засобами мобільного зв`язку, зокрема, щодо виховання спільних дітей, однак під час такого спілкування відповідач не висловлювала про намір примиритися та не розповідала про будь-які почуття до нього.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши зміст заяви про перегляд заочного рішення та матеріали цивільної справи, суд дійшов такого висновку.

Так, заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.11.2022 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено повністю та розірвано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 28.07.2001 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмільнику реєстраційної служби Хмільницького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, про що складений актовий запис № 87. Судові витрати у виді судового збору у сумі 992 гривні 40 копійок стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Частини 1-3 ст. 284 ЦПК України визначають, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Як вбачається з матеріалів цивільної справи, копія заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.11.2022 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу 17.11.2022 була направлена відповідачу ОСОБА_2 на вказану в позовній заяві як засіб зв`язку відповідача електронну пошту (а.с. 43).
Разом з тим відповідач зазначила, що така електрона пошта їй не належить та у неї відсутній доступ до такої електронної пошти, а тому зі змістом рішення від 16.11.2022 відповідач ознайомилась лише 21.11.2022 під час ознайомлення з матеріалами цивільної справи. Такі обставини підтверджуються заявою ОСОБА_2 від 21.11.2022 та відповідною відміткою про здійснення ознайомлення зі справою (а.с. 45).
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Згідно зі ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином підставою для скасування заочного рішення є дві одночасно наявні умови: поважність причин неявки відповідача в судове засідання та надання доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд встановив, що в матеріалах справи наявні докази належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання у цій справі.
Так, відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки, зокрема, є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Судом вживались заходи щодо повідомлення відповідача ОСОБА_3 про дату, час і місце судового засідання шляхом направлення повістки про виклик до суду на 16.11.2022 за адресою місця її реєстрації, а саме на АДРЕСА_1 (а.с. 32). Рекомендоване повідомлення про вручення такого поштового відправлення повернулось на адресу суду з відміткою «вручено за довіреністю» (а.с. 34).
При цьому повідомлення, які б свідчили про неможливість передачі уповноваженою особою, яка отримала поштове відправлення, судової повістки особисто ОСОБА_3 , до суду не надходили.
Крім цього, за відсутності обов`язку суду, а також за умов недостатнього фінансового забезпечення, проте судом вживались додаткові заходи щодо повідомлення відповідача ОСОБА_3 про дату, час і місце судового засідання шляхом направлення повістки про виклик до суду на 16.11.2022 за адресою місця її фактичного проживання, а саме на АДРЕСА_2 (а.с. 33). Рекомендоване повідомлення про вручення такого поштового відправлення повернулось на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 35-36).
З урахуванням викладених обставин суд доходить висновку, що відповідно до вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач ОСОБА_3 була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання у даній цивільній справі.
Щодо доводів відповідача про нез`ясування судом істотних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, суд зазначає таке.
Стаття 24 СК України визначає засади добровільності шлюбу. Так, відповідно до ч. 1 даної норми закону шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Аналогічний принцип добровільності шлюбу закріплений і в ст. 51 Конституції України. При цьому згідно з ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, зокрема і шляхом пред`явлення позову про розірвання шлюбу.

Стаття 112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Так, з наданих у судовому засіданні пояснень учасників справи судом встановлено, що сторони впродовж тривалого часу проживають окремо та не ведуть спільне господарство. Указані обставини свідчать про те, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені.
Крім цього, судом встановлено, що сторони як з моменту подання позивачем позовної заяви, так само і з моменту ухвалення судом заочного рішення не вживали жодних заходів, спрямованих на примирення сторін. При цьому навіть відповідач, яка звернулась з заявою про скасування заочного рішення, під час спілкування з позивачем на побутові теми, у тому числі щодо виховання спільних дітей, не вказувала про наявні до позивача почуття та не повідомляла про намір зберегти сім`ю, що не спростовано відповідачем у судовому засіданні.
Більше того позивач зазначив, що категорично заперечує щодо примирення сторін та вважає, що збереження їхньої сім`ї неможливе, що свідчить про відсутність підстав для скасування заочного рішення про розірвання шлюбу, зважаючи на положення ст. 24 СК України, яка визнає засади добровільності шлюбу.

При цьому суд відхиляє доводи відповідача про те, що примирення сторін було неможливим у зв`язку з перебуванням позивача у зоні активних бойових дій внаслідок проходження військової служби.
Так, у судовому засіданні встановлено, що в зоні активних бойових дій позивач перебував лише з листопада 2022 року, а до цього часу знаходився за місцем дислокації у м. Тернополі. Однак в період проживання позивача у м. Тернополі сторони також не здійснювали жодних дій, які б свідчили про їх намір зберегти сім`ю.

Крім цього, суд приймає до уваги те, що позивач станом на даний час проживає з іншою жінкою, з якою в них склалися фактичні шлюбі відносини. Крім цього, у лютому 2022 року у позивача та цієї жінки народилась спільна дитина, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, яке оглянуто судом за участю учасників справи за допомогою застосунку «ДІЯ», який встановлений на мобільному пристрої позивача. Наявність таких обставин відповідач не заперечувала, однак вказала, що вважає, що позивач має проживати з нею, оскільки у них офіційно зареєстрований шлюб.

Про намір створити іншу сім`ю у позовній заяві зазначив і позивач, а відтак за умови нез`явлення обох учасників справи у судове засідання, суд вважав такі обставини достатньо вагомими для того, щоб здійснити заочний розгляд справи та задовольнити позов.

Суд також відхиляє доводи відповідача щодо неповного з`ясування обставин справи, а саме наявності у сторін двох спільних дітей. Як зазначив суд вище, згідно зі ст. 112 СК України суд при вирішенні цього спору має врахувати наявність малолітньої дитини, а тому суд у своєму рішенні зазначав лише про ті обставини, що мають значення у цій справі, а саме про наявність у сторін однієї неповнолітньої дитини, не вказуючи про наявність іншої дитини, яка вже досягла повноліття.

Також судом встановлено, що позов про розірвання шлюбу між сторонами подається до суду не вперше, оскільки раніше відповідач зверталась з аналогічним позовом. У межах розгляду тієї справи судом був встановлений строк на примирення, однак бажаних позитивних результатів такий строк не дав та сторони не примирились.

Відтак, ураховуючи фактичні взаємини сторін, причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя сторін, які встановлені судом у даному судовому засіданні, суд вважає, що відсутні підстави для скасування заочного рішення від 16.11.2022 у даній цивільній справі, оскільки подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам позивача.

За таких підстав суд приходить до висновку, що заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.11.2022 слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. 24, 110, 112 СК України, ст. 258-261, 284, 287, 288, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Залишити заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.11.2022 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення і оскарженню не підлягає.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяІ. В. Марциновська

Повне судове рішення складене 28.12.2022.