ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 674/1171/21

Провадження № 22-ц/4820/1161/22

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. ( суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.

розглянув у порядку ч. 1 ст. ст. 369 ЦПК України цивільну справу № 674/1171/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою його представником - адвокатом Чорною Галиною Богданівною на рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 06 травня 2022 року у складі судді Шклярука В.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У вересні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом в якому просила стягнути з ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 02 вересня 2021 року до досягнення дитиною трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 та витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 1000 грн.

На підтримання заявлених позовних вимог позивачка вказувала, що з 30 жовтня 2020 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_1 , від спільного проживання з яким мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходиться на її утриманні.

Позивачка зазначала, що на даний час не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно.

Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 06 травня 2022 року позов задоволена частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років - до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 908 грн та на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн.

ОСОБА_1 та його представник - адвокат Чорна Г.Б. подали апеляційну скаргу, в якій посилаються на незаконність та необґрунтованість рішення суду, оскільки судом порушено норми процесуального права та невірно застосовано норми матеріального права. Вказують, що позовні вимоги ОСОБА_2 не підтверджені належними та допустимими доказами, а доводи позивачки містять неправдиві відомості, які суперечать фактичним обставинам справи. Зокрема, ОСОБА_2 вказує, що на її утриманні перебуває син ОСОБА_3 , в той час як саме відповідач повністю утримує дитину, адже згідно судового наказу сплачує аліменти на його утримання на користь позивачки. Крім того, позивачка не отримує державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, що свідчить про відсутність підстав для отримання такої допомоги, а відтак про її матеріальну забезпеченість на достатньому життєвому рівні. Також зазначає, що на даний час відповідач проживає разом з матір`ю, яка перебуває на його утриманні, оскільки не працює, а за станом здоров`я потребує санаторно-курортного лікування, на яке також потрібно кошти, адже утримання батьків є обов`язком. Крім того, ОСОБА_1 має зобов`язання за кредитом, оскільки змушений був скористатись послугами кредитних установ у період спільного проживання з позивачкою. Вказані обставини унеможливлюють надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дружини заявленому нею розмірі.

Тому, ОСОБА_1 та його представник - адвокат Чорна Г.Б. просили скасувати рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 06 травня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 30 жовтня 2020 року між сторонами було зареєстровано шлюб.

Під час спільного проживання у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_2 з 05 жовтня 2017 року проходить військову службу у Навчальному центрі Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1) м. Золочів Львівської області.

З 19.07.2021 по 01.08.2021 вона знаходилась у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами, а з 02.08.2021 по ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно до довідки про склад сім`ї № 386 від 01 вересня 2021 року, виданою Дунаєвецькою міською радою, вбачається, на даний час син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації Хмельницької області №1605 від 02 вересня 2021 року ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення, однак допомогу не отримує.

Згідно з ч. 1, ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Частиною 2 статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до частини 4 статті 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Порядок та способи сплати аліментів подружжю визначені законодавством наступним чином.

Утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед (частини 1-3 статті 77 СК України).

За рішенням суду розмір аліментів присуджується одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (частини 1-3 статті 80 СК України).

Таким чином, підставами для виникнення права у дружини на утримання є проживання з нею дитини віком до трьох років та наявність у відповідача можливості надавати дружині матеріальну допомогу.

Звертаючись до суду з позовом, позивачка посилалася, що потребує матеріальної допомоги від чоловіка, оскільки на даний час знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні.

Оскільки, законодавством України у сфері сімейних відносин передбачено право дружини - матері на утримання, чоловіком - батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу, подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері, незалежно від цієї обставини.

За таких обставин вимоги позивачки, з якою проживає їх з відповідачем син, який не досяг трьох років, є обґрунтованими з урахуванням того, що відповідач ОСОБА_1 є працездатною особою, проходить дійсну військову службу, отримує грошове забезпечення, тобто має можливість надавати дружині матеріальну допомогу, а висновки суду першої інстанції про часткове задоволення є правомірними, при цьому суд повністю з`ясував обставини справи на підставі наданих сторонами доказів, дійшов правильного висновку про можливість відповідача

Доводи апеляційної скарги, що позовні вимоги ОСОБА_2 не підтверджені належними та допустимими доказами, з вищевказаних підстав слід відхилити.

Також суд не приймає до уваги твердження апелянта, що син сторін перебуває лише на його утриманні, оскільки він згідно судового наказу сплачує аліменти на його утримання, а позивачка не отримує державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Як встановлено судом на час розгляду справи син сторін проживає разом з позивачкою та фактично перебуває на її утриманні, а сплата аліментів на утримання дитини відповідачем не свідчить про повне перебування дитини саме на його утриманні, адже не доведено, що розмір аліментів повністю покриває витрати на потреби дитини.

Посилання апелянта на ту обставину, що на його утриманні перебуває його мати, яка не працює та потребує санаторно-курортного лікування також не заслуговують на увагу.

Апелянтом не доведено, що мати за станом здоров`я потребує постійного догляду, є непрацездатною, має інвалідність чи наявні інші обставини, що позбавляють її отримувати трудові чи інші доходи, при цьому за матеріалами справи встановлено, що відповідач проходить військову службу, отримує грошове забезпечення, а отже може і зобов`язаний утримувати свою дитину, непрацюючу дружину.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником - адвокатом Чорною Галиною Богданівною залишити без задоволення.

Рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 06 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 липня 2022 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова