Справа № 203/1673/21
Провадження № 2/0203/119/2022
УХВАЛА

31 січня 2022 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання Ноторової Є.О.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження клопотання представника позивача та клопотання представника відповідача про витребування доказів в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Фартушна Тетяна Миколаївна, про зміну черговості одержання права на спадкування,

ВСТАНОВИВ:

29 квітня 2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулася ОСОБА_4 з позовом до ОСОБА_5 , третя особа: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Фартушна Тетяна Миколаївна, в якому позивач просить суд:

- змінити черговість одержання права на спадкування після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Новочеркаськ Ростовської області, Російська Федерація, РНОКПП НОМЕР_1 , надавши ОСОБА_4 право на спадкування після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із спадкоємцями першої черги.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 квітня 2021 року цивільну справу № 205/1673/21, провадження № 2/0203/870/2021, було розподілено головуючому судді Ханієвій Ф.М.

Цивільний позов не відповідав вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, тому ухвалою суду від 06 травня 2021 року був залишений без руху з наданням позивачу п`ятиденного строку для усунення недоліків позовної заяви.

17 травня 2021 року у встановлений судом строк представник позивача усунув недоліки позовної заяви та надав суду заяву про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 24 травня 2021 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 13 серпня 2021 року із занесенням до протоколу судового засідання судом було прийнято відмову представника позивача від клопотання в частині вимоги про звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги до суду або іншого компетентного органу Російської Федерації для отримання належним чином засвідченої копії актового запису про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Новочеркаськ Ростовської області, Російська Федерація.

Ухвалою суду від 13 серпня 2021 року було частково задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів в цивільній справі та витребувано у Комунального некомерційного підприємства Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Дніпровської міської ради належним чином засвідчену копію медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; у задоволенні іншої частини вимог клопотання відмовлено; задоволено у повному обсязі клопотання представника позивача про витребування доказів в цивільній справі та витребувано у Адміністрації Державної прикордонної служби України відомості щодо перетину кордону Україна-Російська Федерація з 2013 року по 2017 рік громадянами України: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; витребувано у Комунального закладу «Дніпровська міська поліклініка № 6» Дніпровської міської ради медичну картку на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; задоволено заяву представника позивача про виклик свідків в цивільній справі та викликано в судове засідання для допиту в якості свідків в цивільній справі: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; задоволено клопотання представника відповідача про допит свідків в цивільній справі та викликано в судове засідання для допиту в якості свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .

У чергове підготовче засідання, призначене на 31 січня 2022 року, з`явились представники сторін.

Третя особа у підготовче засідання не з`явилась, хоча була повідомлена про час, дату та місце проведення підготовчого засідання належним чином та 01 липня 2021 року подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності.

Суд, заслухавши думки представників сторін, на підставі ст.ст. 211, 223 ЦПК України продовжив підготовче засідання за відсутності третьої особи.

24 листопада 2021 року представник позивача подав до суду письмове клопотання про витребування доказів, в обґрунтування якого зазначив, що ОСОБА_4 є племінницею померлого ОСОБА_6 , її ступінь спорідненості вона може підтвердити лише за наявності або свідоцтва про його народження, або відповідного актового запису, де зазначені спільні батьки її матері та ОСОБА_6 . Самостійно отримати актовий запис про народження ОСОБА_6 або дублікат свідоцтва про його народження позивач ОСОБА_4 не може. Тому для підтвердження обставин, які викладені ОСОБА_4 , а саме: те, що вона є племінницею ОСОБА_6 , є необхідність витребування копій належним чином засвідченого актового запису про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Новочеркаськ Ростовської області, Російська Федерація.

Також представник позивача послався на положення статей 81, 83, 84 ЦПК України, статтю 498 ЦПК України, статті 4, 5, 14 Конвенції про правову допомогу та правовідносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року, пп. 2.1.1. п. 2.1 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом ДСА України та Міністерства юстиції України № 1092/5/54 від 27.06.2008 року, та зазначив, що оскільки позивач не має доказів споріднення з особою померлого ОСОБА_6 , самостійно отримати такий доказ позивач не може в силу закону, з метою забезпечення законного, об`єктивного та справедливого розгляду справи, відповідно до вимог ст.ст. 498-499 ЦПК України та Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року, учасниками якої є Україна та Російська Федерація, представник позивача звернувся до суду з клопотанням про звернення до компетентного суду Російської Федерації з дорученням про витребування у компетентного суду Російської Федерації належним чином завіреної копії повного витягу з актового запису про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Новочеркаськ Ростовської області, Російська Федерація.

Тому представник позивача просить суд:

- постановити ухвалу, якою доручити компетентному органу Російської Федерації витребувати у компетентного органу Російської Федерації, належним чином завірену копію повного витягу з актового запису про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Новочеркаськ Ростовської області, Російська Федерація.

Також 07.12.2021 року від представника відповідача надійшло клопотання про витребування доказів, в обґрунтування якого представник відповідача зазначила, що з метою повного та об`єктивного розгляду справи виникла необхідність в отримані інформації про перетин кордону ОСОБА_4 для підтвердження здійснення нею опіки над ОСОБА_6 впродовж строку, зазначеного в позовній заяві, а саме з 01.01.2013 року по 23.11.2020 року. Також представник відповідача зазначила, що інформація про перетинання державного кордону України особами не може бути надана в рамках статті 24 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», оскільки відповідно до частини 2 статті 24 зазначеного Закону органи державної влади зобов`язані надавати інформацію, окрім інформації з обмеженим доступом. Водночас інформація про фізичну особу є конфіденційною та є інформацією з обмеженим доступом, тому у представника відповідача як адвоката відсутня можливість самостійного вживання заходів з метою отримання зазначеної інформації шляхом направлення адвокатського запиту.

Тому представник відповідача просить суд:

- витребувати у Головного центру обробки інформації Державної прикордонної служби України інформацію про перетинання кордону громадянкою України ОСОБА_4 за період з 01.01.2013 року по 23.11.2020 року.

У підготовчому засіданні 31.01.2022 року представник позивача підтримав подане ним клопотання про витребування доказів, просив суд його задовольнити, та вказав підстави звернення до суду з відповідним клопотанням таким чином, як про це зазначено вище.

Крім того, під час підготовчого засідання представник позивача надав суду докази самостійного звернення до компетентних органів Російської Федерації щодо отримання доказів, які він просить суд витребувати, та просив суд долучити їх до матеріалів справи та враховувати їх під час вирішення клопотання.

Представники відповідача у підготовчому засіданні заперечували проти задоволення клопотання представника позивача про витребування доказів та просили суд відмовити у його задоволенні, з огляду на те, що представник позивача не надав суду доказів самостійного отримання доказів, про витребування яких він просить суд, а також не надав суду доказів неможливості їх самостійного отримання. Крім того, представники відповідача заперечували проти долучення до матеріалів справи наданих представником позивача доказів звернення до компетентних органів Російської Федерації щодо самостійного отримання доказів або неможливості їх отримання. При цьому представники відповідача наголосили на тому, що представником позивача був порушений порядок подання таких доказів та не надано доказів їх направлення або надання відповідачу.

Представники відповідача у підготовчому засіданні підтримали надане клопотання про витребування доказів та просили суд задовольнити його у повному обсязі, підстави звернення до суду з відповідним клопотанням пояснили таким чином, як про це зазначено вище.

Представник позивача заперечував проти задоволення клопотання представника відповідача про витребування доказів та зазначив, що представник відповідача не надала суду доказів звернення до Головного центру обробки інформації Державної прикордонної служби України для отримання інформації, про витребування якої вона просить суд. Тому представник позивача просив суд відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про витребування доказів.

Суд на підставі положень ст. 83 ЦПК України, враховуючи, що представником позивача було порушено порядок подання доказів, з урахуванням думок представників відповідача, ухвалою суду від 31.01.2022 року із занесенням до протоколу судового засідання повернув представнику позивача надані ним докази самостійного звернення до компетентних органів Російської Федерації щодо отримання доказів, про витребування яких він просить суд, для належного оформлення та направлення на адресу відповідача або його представників.

Суд, заслухавши думки осіб, які брали участь у підготовчому засіданні, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши норми ЦПК України, доходить таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин 2, 3, 4, 5 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3, ч. 6, ч. 7, ч. 8, ч. 9 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 498 ЦПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Відповідно до положень ст. 499 ЦПК України, зміст і форма судового доручення про надання правової допомоги мають відповідати вимогам міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо його не укладено - вимогам частин другої - четвертої цієї статті.

У судовому дорученні про надання правової допомоги зазначаються:

1) назва суду, що розглядає справу;

2) за наявності міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, учасниками якого є Україна і держава, до якої звернено доручення, - посилання на його положення;

3) найменування справи, що розглядається;

4) прізвище, ім`я, по батькові та рік народження фізичної особи або найменування юридичної особи, відомості про їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, а також інші дані, необхідні для виконання доручення;

5) процесуальне становище осіб, щодо яких необхідно вчинити процесуальні дії;

6) чіткий перелік процесуальних дій, що належить вчинити;

7) інші дані, якщо це передбачено відповідним міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або цього вимагає іноземний суд, який виконуватиме доручення.

Судове доручення про надання правової допомоги оформлюється українською мовою. До судового доручення додається засвідчений переклад офіційною мовою відповідної держави, якщо інше не встановлено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Судове доручення про надання правової допомоги, процесуальні та інші документи, що до нього додаються, засвідчуються підписом судді, який складає доручення, та скріплюються гербовою печаткою.

Відповідно до пп. 2.1.1 п. 2.1 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом ДСА України та Міністерства юстиції України № 1092/5/54 від 27.06.2008 року, У разі, якщо при розгляді цивільної справи в суду України виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд України складає доручення про надання правової допомоги за кордоном.

Доручення складається судом України, який розглядає цивільну справу, і повинно містити інформацію та документи, передбачені міжнародним договором України. Доручення адресується компетентному суду запитуваної держави.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статей 4, 5 Конвенції про правову допомогу і правовідносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року, учасником якої є Україна та Російська Федерація, установи юстиції Договірних Сторін надають правову допомогу у цивільних, сімейних і кримінальних справах відповідно до положень цієї Конвенції.

Установи юстиції надають правову допомогу й іншим установам по справах, зазначеним у пункті 1 цієї статті.

Суд, вирішуючи по суті клопотання представника повивача, бере до уваги те, що таке клопотання є необґрунтованим, бо представником позивача не було обґрунтовано у встановленому ст. 84 ЦПК України порядку, причини неможливості самостійного отримання доказів, про витребування яких він просить суд, та порушено порядок подання доказів на підтвердження самостійного звернення до компетентних органів державної влади щодо їх отримання, відповідно до ст. 83 ЦПК України.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів слід відмовити.

Водночас аналіз викладених вище норм чинного законодавства України та матеріалів справи вказує, що докази, про витребування яких просять представники відповідача, мають значення для об`єктивного та всебічного встановлення всіх обставин по справі, та правильного вирішення справи по суті. Крім того, представниками відповідача було обґрунтовано причини об`єктивної неможливості самостійного отримання доказів, про витребування яких вони просять суд.

Тому клопотання представника відповідача про витребування доказів є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 76, 81, 83, 84, 258-260, 353, 498, 499 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Фартушна Тетяна Миколаївна, про зміну черговості одержання права на спадкування відмовити.

Клопотання представника відповідача про витребування доказів в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Фартушна Тетяна Миколаївна, про зміну черговості одержання права на спадкування задовольнити повністю.

Витребувати у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (адреса місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26; адреса електронної пошти: ; ) відомості щодо перетину кордону України громадянкою України ОСОБА_4 , за період з 01.01.2013 року по 23.11.2020 року.

Копію ухвали надіслати до відома та для виконання до:

- Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (адреса місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26; адреса електронної пошти: ; ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складений 07.02.2022 року.

Суддя Ф.М. Ханієва