Справа № 309/1935/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 грудня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Кожух О.А.,

суддів Джуги С.Д., Кондора Р.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження, без проведення судового засідання апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 25 жовтня 2022 року (суддя Орос Я.В.) у справі № 309/1935/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У травні 2022 року ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» (далі: ТОВ «ФК ЦФР», Товариство) звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 13.08.2020 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №, згідно умов якого остання отримала кредит у розмірі 96 595,70 гривень строком на 60 місяців.

У кредитному договорі сторони дійшли згоди, що такий Кредитний договір від 13.08.2020, Паспорт кредиту №4831423 та Умови отримання фінансових кредитів в ТОВ «ФК ЦФР» у редакції від 04.05.2020 складають єдиний кредитний договір. Позичальник підписавши договір, підтвердив, що свій примірник договору він отримав (пункт 2.2 кредитного договору).

У пункті 1.4 кредитного договору позичальниця доручила Товариству за рахунок отриманого кредиту перерахувати такі суми грошових коштів: 1) на погашення заборгованості по кредитному договору 701 від 13.02.2020 у сумі 78589,00 грн; 2) на оплату страхового платежу за договором страхування № -С від 13.08.2020 у сумі 13877,25 грн; 3) на оплату за електронний ключ доступу до додатку «SUPPORT.UA», SU53148314 від 13.08.2020 у сумі 200, 00 грн.

Надалі до кредитного договору сторонами було укладено Додатковий договір від 04.02.2021 та Додатковий договір від 13.04.2021, останнім з яких викладено у новій редакції умови про строк, на який надається кредит на 64 місяці (до 15.12.2025) та про порядок повернення кредиту кількість та розмір платежів, періодичність внесення, графік платежів із зазначенням розміру щомісячного платежу за процентами та за кредитом.

ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 10.12.2021 позивач нарахував заборгованість у розмірі 102 750,91 грн, з яких:

8 301,79 грн прострочена заборгованість за тілом кредиту;

82 820,12 грн строкова заборгованість за тілом кредиту;

3,03 грн прострочена заборгованість за річними процентами;

9620,96 грн прострочена заборгованість за щомісячними процентами;

0,64 грн строкова заборгованість за річними процентами;

2004,37 грн строкова заборгованість за щомісячними процентами.

ТОВ «Фінансова Компанія «Центр Фінансових Рішень» направляло ОСОБА_1 досудову вимогу про дострокове погашення заборгованості від 24.12.2021 № 2021/353, яку отримано відповідачкою 06.01.2022, проте позичальницею не було здійснено жодних дій на погашення заборгованості.

Посилаючись на дані обставини, позивач просив стягнути з відповідачки 102750,91 гривень заборгованості та судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 25 жовтня 2022 року позов ТОВ «Фінансова Компанія «Центр Фінансових Рішень» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Центр Фінансових Рішень» заборгованість за кредитним договором № від 13.08.2020 у розмірі 102750,91 гривень та сплачений судовий збір у розмірі 2481 гривень.

Не погоджуючись із цим рішенням, відповідачка ОСОБА_1 подала на нього апеляційну скаргу. Посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ТОВ «Фінансова Компанія» «Центр Фінансових Рішень».

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що при ухваленні рішення суд першої інстанції не звернув увагу на той факт, що кредит відповідачки є застрахованим та в разі неповернення нею коштів по кредиту до справи необхідно залучати страховика. Зазначала, що не може виконувати кредитні зобов`язання перед позивачем, оскільки стала особою з інвалідністю другої групи внаслідок загального захворювання, що стверджується довідкою акта огляду МСЕК № 1012 від 27.06.2022. Також просила врахувати, що вона не має інших доходів, крім пенсії, розмір якої становить 2800 грн.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 13.08.2020 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №, згідно умов якого остання отримала кредит у розмірі 96 595,70 гривень строком на 60 місяців (а.с. 12).

У кредитному договорі сторони дійшли згоди, що такий Кредитний договір, Паспорт кредиту №4831423 та Умови отримання фінансових кредитів в ТОВ «ФК ЦФР» у редакції від 04.05.2020 складають єдиний кредитний договір (а.с. 14, 20, 15).

Позичальник підписавши договір, підтвердив, що свій примірник договору він отримав (пункт 2.2 кредитного договору).

У пункті 1.4 кредитного договору позичальниця доручила Товариству за рахунок отриманого кредиту перерахувати такі суми грошових коштів: 1) на погашення заборгованості по кредитному договору 701 від 13.02.2020 у сумі 78 589,00 грн; 2) на оплату страхового платежу за договором страхування № -С від 13.08.2020 у сумі 13 877,25 грн; 3) на оплату за електронний ключ доступу до додатку «SUPPORT.UA», SU53148314 від 13.08.2020 у сумі 200, 00 грн.

Згідно з платіжним дорученням від 13.08.2020 № І233981837 Товариством було перераховано кошти на погашення заборгованості по кредитному договору 701 від 13.02.2020 у сумі 78 589,00 грн (а.с. 59); також Товариством перераховано на користь ЗАТ СК «ТАС» на оплату страхового платежу за договором страхування № від 13.08.2020 у сумі 13 877,25 грн, що стверджується витягом з реєстру оплачених страховок ЗАТ СК «ТАС» за 13.08.2020 (а.с. 61); на оплату за електронний ключ доступу до додатку «SUPPORT.UA» від 13.08.2020 у сумі 200,00 грн, що стверджується витягом з реєстру проданих електронних ключів доступу до мобільного додатку до додатку «SUPPORT.UA» за 13.08.2020 (а.с. 62). Крім цього згідно з бухгалтерською довідкою ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» здійснено оплату початкових процентів у розмірі 3929,45 грн (а.с. 60).

Надалі до кредитного договору сторонами було укладено Додатковий договір від 04.02.2021, а також Додатковий договір від 13.04.2021, відповідно до яких сторонами викладено у новій редакції умови про строк, на який надається кредит на 64 місяці (до 15.12.2025) та про порядок повернення кредиту кількість та розмір платежів, періодичність внесення, графік платежів (а.с. 13, 14).

Зокрема згідно з Додатковим договором від 13.04.2021 сторонами визначено строк, на який надається кредит на 64 місяці до 15.12.2025 та конкретизовано порядок повернення кредиту із зазначенням розміру щомісячного платежу за процентами (річними та щомісячними) та за кредитом.

Таким чином, укладені та підписані сторонами у письмовій формі кредитний договір від 13.08.2020, Додатковий договір від 04.02.2021, Додатковий договір від 13.04.2021 містять умови, зокрема, щодо розміру наданого кредиту, строку користування кредитом, розміру та порядку нарахування і сплати процентів. Тобто сторони кредитного договору досягли згоди з усіх істотних його умов.

Щодо вказаних договорів діє презумпція правомірності правочинів (ст. 204 ЦК України).

ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконувала та згідно з наданим до справи розрахунком заборгованості станом на 10.12.2021 її заборгованість складає 102 750,91 грн, з яких:

8 301,79 грн прострочена заборгованість за тілом кредиту;

82 820,12 грн строкова заборгованість за тілом кредиту;

3,03 грн прострочена заборгованість за річними процентами;

9620,96 грн прострочена заборгованість за щомісячними процентами;

0,64 грн строкова заборгованість за річними процентами;

2004,37 грн строкова заборгованість за щомісячними процентами.

ТОВ «Фінансова Компанія «Центр Фінансових Рішень» направляло ОСОБА_1 досудову вимогу про дострокове погашення заборгованості від 24.12.2021 № 2021/353, у якій вимагало достроково повернути заборгованість за кредитним договором у розмірі 102 750,91 грн (а.с. 17). Дану вимогу отримано відповідачкою 06.01.2022 (а.с. 18), проте позичальницею не було здійснено жодних дій на погашення заборгованості.

Відповідачка ОСОБА_1 визначений позивачем розмір заборгованості, складові боргу та здійснений порядок нарахування не заперечувала.

Відповідачкою не надано належних і допустимих доказів того, що сума заборгованості є іншою, не надано контррозрахунку, не доведено факту погашення боргу, у більшому розмірі ніж зазначено позивачем. Відтак ОСОБА_1 не наведено доводів і не подано належних і допустимих доказів на спростовання розрахунку заборгованості зробленого Товариством.

Як у суді першої інстанції (а.с. 50-55), так і в суді апеляційної інстанції, заперечення ОСОБА_1 проти позову зводилися до того, що вона не може виконувати кредитні зобов`язання перед позивачем, оскільки стала особою з інвалідністю другої групи внаслідок загального захворювання, що стверджується довідкою до акта огляду МСЕК № 1012 від 27.06.2022 (а.с. 54). Також відповідачка просила врахувати ту обставину, що вона не має інших доходів крім пенсії, розмір якої становить, згідно з наданою до справи довідкою Головного управління ПФУ від 11.07.2022, починаючи з березня 2022 року 2871,63 грн (а.с. 52).

Однак, указані обставини не звільняють боржника від виконання взятого на себе зобов`язання за кредитним договором, не можуть бути підставами для відмови в задоволенні позову Товариства.

При цьому, ОСОБА_1 на стадії виконання судового рішення не позбавлена можливості звертатися із заявою до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочення або розстрочення виконання рішення (ст. 435 ЦПК України), доводити наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Посилання ОСОБА_1 на те, що кредит є застрахованим та в разі неповернення нею коштів по кредиту до справи необхідно залучати страховика є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Згідно з наявним у справі договором страхування життя позичальника ТОВ «Фінансова Компанія «Центр Фінансових Рішень» від 13.08.2020 № -С такий правочин укладено між страховиком ПРАТ «СК «ТАС», від імені якого діє ТОВ «Фінансова Компанія «Центр Фінансових Рішень», в особі директора Сидоренка В.П., з однієї сторони, та страхувальником ОСОБА_1 з іншої, при цьому безвідкличним вигодонабувачем визначено ТОВ «Фінансова Компанія «Центр Фінансових Рішень» (п. 3.1.1 договору). Вказаний правочин є договором страхування життя, здоров`я та працездатності застрахованої особи, а страховими випадками є: 1) втрата життя (пункт 4.1.1); 2) втрата життя внаслідок нещасного випадку (НВ) (пункт 4.1.2); 3) інвалідність 1 групи НВ (пункт 4.1.3).

Відтак отримання ОСОБА_1 інвалідності 2 групи не є страховим випадком за вказаним договором страхування від 13.08.2020, а тому посилання відповідачки на те, що в разі неповернення коштів по кредиту до справи необхідно залучати страховика є необґрунтованими.

З урахуванням принципу диспозитивності, меж доводів та вимог апеляційної скарги, враховуючи презумпцію правомірності укладених правочинів, колегія суддів вважає, що висновок місцевого суду про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 102750,91 грн є правильним.

Зважаючи на викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують. Судове рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення залишити без змін.

Керуючись ст.368, ч. 1 ст. 369, п. 1 ч. 1 ст.374, ст. ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 25 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 грудня 2022 року.

Головуюча: Судді: