ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2022 року м. Чернівці Справа №727/11747/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Лисака І.Н.,

суддів: Владичана А.І., Кулянди М.І.

секретар: Петранюк Ю.Т.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Чернівецька міська рада,

при розгляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 травня 2022 року, ухваленого під головуванням судді Чебан В.М., дата складання повного тексту рішення 12 травня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чернівецької міської ради та в подальшому, уточнивши позовні вимоги, просив:

-поновити пропущений строк на оскарження розпорядження №1826-К від

14.07.2021 року секретаря Чернівецької міської ради М. Кирилюк «Про проведення службового розслідування», висновку по проведенню службового розслідування, яке здійснене відповідно до розпорядження Чернівецького міського голови №1826-К від 14.07.2021 року;

- визнати протиправним та скасувати розпорядження №1826-К від 14.07.2021 року секретаря Чернівецької міської ради М. Кирилюк «Про проведення службового розслідування» та висновку по проведенню службового розслідування, яке здійснене відповідно до розпорядження Чернівецького міського голови №1826-К від 14.07.2021 року.

В обґрунтування позову вказував, що розпорядженням Чернівецького міського голови за №167-К від 10.02.2021 року він був призначений начальником КП «Чернівецьке тролейбусне управління», що належить до комунальної власності територіальної громади, за строковим трудовим договором в редакції від 10.02.2021 року на термін з 10 лютого по 09 серпня 2021 року.

Розпорядженням секретаря Чернівецької міської ради М. Кирилюк №1826-К від 14.07.2021 року стосовно нього було призначено службове розслідування в період з 14.07.2021 року до 02.08.2021 року з відстороненням від виконання Провадження №22-ц/822/515/22

службових обов`язків начальника комунального підприємства «Чернівецьке тролейбусне управління», затверджений склад комісії з проведення службового розслідування. З вказаним розпорядженням ознайомився 14.07.2021 року під розпис.

Вважає, що підставою для призначення службового розслідування став лист Департаменту транспорту та поводження з відходами Чернівецької міської ради за вих. №93 від 13.07.2021 року, відповідно до якого доповідаються недоліки в фінансово-господарській діяльності КП «Чернівецьке тролейбусне управління».

Зазначає, що листом Департаменту транспорту та поводження з відходами Чернівецької міської ради за вих. №181 від 28.07.2021 року Чернівецького міського голову повідомлено про те, що в ході проведення службового розслідування відповідно до розпорядження Чернівецького міського голови №1826-К від 14.07.2021 року було виявлено ряд порушень, у зв`язку чим виникла необхідність у продовженні службового розслідування до 12.08.2021 року. Внаслідок чого, розпорядженням Чернівецького міського голови №1937-К від 30.07.2021 року внесені зміни в попереднє розпорядження міського голови №1826-К від 14.07.2021 року, а саме внесено зміни в п.4, виклавши його в редакції: «4. Службове розслідування провести в період з 14 липня 2021 року по 12 серпня 2021 року».

Стверджує, що про хід проведення службового розслідування відповідно до розпорядження №1826-К від 14.07.2021 року та про результати такого його не ознайомили, а з копією висновку службового розслідування він ознайомився тільки 12.11.2021 року, після витребування цих та інших документів адвокатом.

У період проведення службового розслідування він хворів та перебував на лікарняному, а тому не міг своєчасно оскаржити розпорядження про призначення службового розслідування та висновки вказаного службового розслідування, у зв`язку з чим вважав, що передбачений ст.233 КЗпП України процесуальний строк на оскарження розпорядження Чернівецької міської ради №1826-К від 14.07.2021 року пропущений не з його вини, а тому він підлягає поновленню.

Вказує, що отримавши вищезазначені документи він одразу звернувся з адміністративним позовом до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до відповідача, однак ухвалою Чернівецького адміністративного суду від 26.11.2021 року йому було відмовлено у відкритті провадження за його позовом до Чернівецької міської ради у зв`язку із підсудністю розгляду даного виду спору загальним судам в порядку цивільного судочинства.

Зазначає, що службове розслідування відносно нього було призначено з питань додержання вимог законодавства про працю та порушення прав, а не щодо економічного стану підприємства, проте зі змісту результатів проведеного службового розслідування встановлено, що під час його був здійснений аналіз фінансово-господарської діяльності підприємства та здійснений моніторинг фінансово-економічної діяльності підприємства за перше півріччя 2021 року, в той час, коли він був призначений на посаду тільки з 10.02.2021 року.

Стверджує, що у відповідача були відсутні підстави для проведення службового розслідування, передбачені пунктом 1 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, встановлено, що стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Вказує, що визначальними умовами для призначення службового розслідування відносно даної категорії осіб є, по-перше, невиконання або неналежне виконання ними службових обов`язків, перевищення їх повноважень, по-друге, наслідки, у вигляді людських жертв або заподіяння значної матеріальної шкоди організації чи об`єднанню громадян.

А тому, вважає безпідставним призначення відповідачем службового розслідування відносно нього та не дотримання відповідачем процедури проведення службового розслідування, що є, на думку позивача самостійною підставою для визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення відповідача.

Наголошував, що рішення про відсторонення приймається керівником органу, в якому працює особа. При цьому, розрядження №1826-К від 14.07.2021 року прийняла особа, яка не є керівником органу, в якому він працював, а висновок про проведення службового розслідування та розпорядження Чернівецького міського голови №1826 від 14.07.2021 року не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки зазначене розпорядження не видане Чернівецьким міським головою, а видане секретарем Чернівецької міської ради поза межами повноважень останнього і членами комісії зроблений необґрунтований та безпідставний висновок щодо допущення ним порушення при закупівлі бензину та дизельного палива по завищених цінах, оскільки вказане рішення приймалось не ним, а виконуючим обов`язки керівника підприємства у зв`язку із перебуванням його на лікарняному.

На підставі наведеного вважає, що відповідачем не дотримано встановленої процедури призначення та проведення службового розслідування, у зв`язку з чим просив позов задовольнити.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 травня 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Зазначає, що у п.1 Порядку №950 «Про проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей ЗУ «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» чітко зазначено перелік підстав, за яких може бути призначене службове розслідування, вказаний перелік є вичерпним, серед такого немає такої підстави, як лист директора департаменту транспорту, а тому цей лист №93 від 13.07.2021 року безпідставно взято до уваги судом.

Вказує, що у відповідності до п.1.5 Трудового контракту (строкового трудового договору), укладеного 10 лютого 2021 року №2247 між Чернівецьким міським головою та ОСОБА_1 (керівником підприємства, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Чернівці), терміном з 10.02.2021 року по 09.08.2021 року «керівник підзвітний міському голові, департаменту житлово-комунального господарства міської ради (далі Департамент) у межах, встановлених законодавством, статутом підприємства та цим трудовим контрактом», а згідно п.2.3 цього ж контракту Керівник зобов`язується «подавати в установленому порядку фінансовому управлінню та Департаменту квартальну та річну фінансову звітність підприємства, а також квартальний та річний звіти про виконанню фінансового плану підприємства разом з пояснювальною запискою щодо результатів діяльності». Пунктом 2.4 «Керівник щомісяця подає Департаменту звіт про результати виконання показників, передбачених трудовим контрактом, за встановленою формою». Тобто, лише звіти до Департаменту житлово-комунального господарства є офіційним і легальним джерелом інформації про фінансову діяльність підприємства, які не були судом взяті до уваги.

Виходячи з наведеного, суд не надав юридичної оцінки наявному в матеріалах справи розпорядження «Про надання щорічної оплачуваної відпустки Клічуку Р.В. - міському голові та виконання повноважень» від 05.07.2021 року №833-Кв. Цим розпорядженням міський голова розділив свої повноваження: поклав виконання обов`язків з питань діяльності ради, тобто представницького органу, на секретаря М. Кирилюк, а на заступника Чернівецького міського голови Є. Маховікова - з питань діяльності виконавчих органів.

Таким чином, повноваження Чернівецького міського голови щодо діяльності структурного підрозділу виконавчого органу, а саме - Департаменту транспорту і комунального підприємства «Чернівецьке тролейбусне управління» та його керівника було покладено на Є. Маховікова, і останній мав право підписувати розпорядження міського голови про призначення службового розслідування відносно позивача, а не М. Кирилюк.

Судом першої інстанції при розгляді справи будь-який причинно- наслідковий зв`язок між можливо неправомірними діями Позивача та будь-якими негативними результатами фінансово-господарської діяльності підприємства не встановлено, а посилання на те, що висновки службового розслідування не породжують обов`язкових юридичних наслідків і це також є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, є безпідставним, оскільки мною не оскаржувались висновки цього службового розслідування і це не було предметом розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 Чернівецька міська рада просить рішення суд залишити без змін, апеляційну скаргу буз задоволення.

Вказують, що апелянтом не доведено, що оскаржуваним розпорядженням порушено його трудові права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які прийняли участь у розгляді справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах її обґрунтувань та заявлених в суді першої інстанції вимог приходить до наступного висновку.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції керуючись ст.367 ЦПК України переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції обґрунтовував висновки тим, що позивач підтвердив факт відсторонення від виконання службових обов`язків та не виконував їх в період проведення службового розслідування, в той же час, йому нараховувалась та виплачувалась заробітна плата, трудові відносини з ним були припинені у зв`язку із закінченням дії трудового контракту, на підставі п.2 ст.36 КЗпП, що підтверджується розпорядженням №1935-К від 29.07.2021 року, а не внаслідок проведеного службового розслідування.

Щодо оскаржуваного позивачем висновку по проведенню службового розслідування, яке здійснене відповідно до Розпорядження Чернівецького міського голови від 14.07.2021 року №1826, суд першої інстанції вказав, що висновки службового розслідування не породжують обов`язкових юридичних наслідків. Зафіксовані в результатах службового розслідування обставини можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень суб`єкта владних повноважень, в основу яких покладені зазначені в ньому висновки. При цьому, рішень на основі оскаржуваного висновку, відповідачем не приймалось.

Колегія суддів погоджується із висновками суду, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що згідно трудового контракту (строковий трудовий договір) Чернівецького міського голови з керівником підприємства, що належить до комунальної власності територіальної громади №2247 від 10 лютого 2021 року ОСОБА_1 був найнятий на посаду начальника КП «Чернівецьке тролейбусне управління», що належить до комунальної власності територіальної громади на термін з 10 лютого 2021 року по 09 серпня 2021 року (а.с.19-21, 66-68).

10.02.2021 року Чернівецький міський голова Р. Клічук видав розпорядження №167-к про призначення ОСОБА_1 начальником КП «Чернівецьке тролейбусне управління» (а.с.18).

Відповідно до п.п.1.1, 1.2 Статуту КП «Чернівецьке тролейбусне управління», затвердженого рішенням Чернівецької міської ради VІІ скликання №2476 від 18.11.2020 року, вказане комунальне підприємство є підприємством, що засноване на власності територіальної громади м. Чернівці, є юридичною особою та діє на підставі Статуту, має самостійний баланс, рахунки в установах банків та печатку зі своїм найменуванням, бланки встановленого зразку та інші реквізити (а.с.131-139).

Листом №93 від 13.07.2021 року Директор департаменту транспорту та поводження з відходами П. Лисак повідомив про наявність ряду прорахунків у діяльності підприємства та вважав за необхідне проведення службової перевірки щодо діяльності керівника КП «Чернівецьке тролейбусне управління» ОСОБА_1 , в тому числі, з посиланням на неналежне виконання останнім службових обов`язків (а.с.24, 71).

Згідно з Розпорядженням «Про проведення службового розслідування» секретаря Чернівецької міської ради М. Кирилюк №1826-К від 14.07.2021 року на підставі ст.42 ЗУ «Про місцеве самоврядування», листа Департаменту транспорту та поводження з відходами Чернівецької міської ради та на підставі абз.2 п.1 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей ЗУ «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування № 950 від 13.06.2000 року (в редакції постанови КМУ від 13 вересня 2017 року № 691) було призначено службове розслідування з питань додержання законодавства про працю та порушення прав стосовно начальника КП «Чернівецьке тролейбусне управління» Продана П.Д. На період проведення вказаного службового розслідування керівника КП було відсторонено від виконання службових обов`язків начальника із збереженням середньої заробітної плати та затверджено склад комісії з проведення службового розслідування (а.с.22-23, 69-70).

Відповідно до клопотання №181 від 28.07.2021 року Директора Департаменту транспорту та поводження з відходами П. Лисака, останній просив продовжити термін проведення службового розслідування до 12.08.2021 року (а.с.25).

30.07.2021 року розпорядженням №1937-К Чернівецький міський голова Р. Клічук вніс зміни в п.4 розпорядження Чернівецького міського голови від 14.07.2021 №1826-К, виклавши його в новій редакції: «4. Службове розслідування провести в період з 14 липня 2021 року по 12 серпня 2021 року» (а.с.26).

05.07.2021 року Чернівецький міський голова Клічук Р. видав розпорядження №833-кв про надання частини щорічної оплачуваної відпустки Клічуку Р.В. та виконання повноважень, згідно якого на період його відпуски: виконання повноважень Чернівецького міського голови щодо діяльності виконавчих органів міської ради покладено на Маховікова Є.С. - заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради, з правом підпису документів; виконання повноважень Чернівецького міського голови щодо діяльності міської ради покладено на ОСОБА_2 - секретаря Чернівецької міської ради, з правом підпису (а.с.140).

З висновку, який направлений на ім`я Чернівецького міського голови 16.08.2021 року №274 по проведенню службового розслідування, яке здійснене відповідно до розпорядження Чернівецького міського голови від 14.07.2021 року вбачається, що за результатами проведеного службового розслідування виявлено ряд негативних факторів стосовно фінансово-економічного стану підприємства, зокрема, зменшення обсягу виручки від перевезення платних пасажирів електро- та автотранспортом, збільшення витрат на матеріали, запчастини, інші витрати. У зв`язку із вказаним зростає обсяг фінансової підтримки за рахунок коштів територіальної громади. При цьому, КП ЧТУ не вживає всіх вичерпних заходів для забезпечення беззбиткової діяльності, в тому числі, щодо збільшення дохідності від надання послуг, не переглядаються договірні ціни. Крім того, на підприємстві не ведеться окремий облік витрат в розрізі видів діяльності, які здійснюються, відсутнє систематичне здійснення аналізу інших видів діяльності щодо беззбитковості надання таких послуг (а.с.27-32).

29.07.2021 року Чернівецький міський голова видав розпорядження №1935-к про звільнення ОСОБА_1 - начальника КП «Чернівецьке тролейбусне управління», згідно якого припинено дію трудового контракту (строкового трудового договору) від 10.02.2021 року №2247, звільнивши ОСОБА_1 із займаної посади 09.08.2021 року в зв`язку із закінченням строку дії трудового контракту (п.2 ст.36 КЗпП України) (а.с.141).

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно з ч.1 ст.12 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.

Відповідно до ст.17 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування.

В силу п.19 ч.4 ст.42 цього Закону до повноважень сільського, селищного, міського голови належить здійснення повноважень місцевого самоврядування, визначено цим та іншими законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради, або не віднесені радою до відання її виконавчих органів.

У відповідності п.10 ч.4 ст.42 вказаного Закону сільський, селищний, міський голова призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів.

Частиною 1 ст.21 КЗпП України визначено, що трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно зі ст.23 КЗпП України трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Підставою для укладення строкового трудового договору є заява працівника про прийняття на роботу, в якій вказуються обставини або причини, що спонукають працівника найматися на роботу за строковим трудовим договором, а також строк, протягом якого він працюватиме.

При укладенні трудового договору на визначений строк цей строк встановлюється за погодженням сторін і може визначатись як конкретним терміном, так і часом настання певної події (наприклад, повернення на роботу працівниці з відпустки по вагітності, родах і догляду за дитиною; особи, яка звільнилась з роботи в зв`язку з призовом на дійсну строкову військову чи альтернативну службу, обранням народним депутатом чи на виборну посаду (або виконанням певного обсягу робіт).

Строк, на який працівник наймається на роботу, обов`язково має бути вказаний у наказі про прийняття на роботу, інакше буде вважатися, що працівник прийнятий на роботу за безстроковим трудовим договором. У трудовій книжці робиться запис без посилання на строковий характер трудових відносин.

Таким чином, порядок оформлення трудових відносин за строковим трудовим договором такий самий, як і за безстроковим. Але при цьому факт укладання трудового договору на певний строк чи на час виконання певної роботи повинен бути відображений як у заяві працівника про прийняття на роботу, так і в наказі чи розпорядженні роботодавця, яким оформлюється цей трудовий договір.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є закінчення його строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Припинення трудового договору після закінчення строку не вимагає заяви або якогось волевиявлення працівника. Свою волю на укладення строкового трудового договору він уже виявив, коли писав заяву про прийняття на роботу за строковим трудовим договором. У цей же час він виразив і волю на припинення такого трудового договору після закінчення строку, на який він був укладений. Власник також не зобов`язаний попереджати або в інший спосіб інформувати працівника про майбутнє звільнення за пунктом 2 частиною першою статті 36 КЗпП України.

Отже, ОСОБА_1 був прийнятий на роботу на посаду начальника КП «Чернівецьке тролейбусне управління» згідно трудового контракту (строковий трудовий договір), укладеного між ним та Чернівецьким міським головою Клічуком Р.В. від 10 лютого 2021 року №2247 строком по 09 серпня 2021 року та в подальшому, звільнений на підставі п.2 ст.36 КЗпП України, тобто в зв`язку із закінченням строку дії трудового контракту.

Інших підстав припинення трудових відносин, зокрема, за наслідками проведеного службового розслідування, наказ про звільнення не містив.

Що стосується визнання протиправним та скасування розпорядження «Про проведення службового розслідування» та висновку по ньому апеляційний суд зазначає наступне.

Статтею 139 КЗпП України встановлено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Так, службове розслідуванням - це комплекс заходів, які здійснюються з метою уточнення причин, установлення обставин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення, відповідальність за яке передбачена законодавством України, та ступеня вини особи (осіб), яка вчинила це правопорушення.

Службовим документом, який фіксує факт проведення службового розслідування і є носієм доказової інформації про обставини, що стали підставами для його призначення, є висновок службового розслідування

За своєю правовою природою висновок службового розслідування, в якому відображено узагальнений опис виявлених порушень норм законодавства, не є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке безпосередньо породжує правові наслідків для суб`єктів відповідних правовідносин і має обов`язковий характер.

Висновки службового розслідування не породжують обов`язкових юридичних наслідків. Зафіксовані в результатах службового розслідування обставини можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень суб`єкта владних повноважень, в основу яких покладені зазначені в ньому висновки. Отже, висновок за результатами службового розслідування є лише носієм певної інформації.

Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 05 квітня 2019 року в справі №817/3305/15, від 02 жовтня 2019 року у справі №821/2137/15-а, від 24 листопада 2020 року у справі № 360/902/19 та від 28 січня 2022 року у справі №344/3913/19.

Як вбачається з обґрунтувань позовної заяви та матеріалів справи за результатами проведеного службового розслідування та висновку по ньому до позивача не було застосовано дисциплінарного стягнення та це не стало підставою для звільнення останнього, а отже такий не має жодних правових наслідків і, відповідно, не порушує права позивача, що не спростовується доводами апеляційної скарги.

Відносно доводів позивача про незаконність виданого розпорядження про проведення службового розслідування», то суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що дослідження законності видачі документів внутрішнього службового користування без подачі доказів впливу останніх на трудові права працівника є недоречним, оскільки без встановлення обставин впливу на останнього (їх реалізація шляхом прийняття рішень відносно працівника за результатами перевірки) не призведе до відновлення трудових прав, про порушення яких позивач в рамках цієї справи не зазначав.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вирішення питання проведення службового розслідування (перевірки) є правом роботодавця, і результатами цього роботодавець не скористався.

Отже, колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що відсутність причинного зв`язку між процедурою службового розслідування та звільнення є самостійною підставою для відмови у задоволенні заявлених вимог незалежно від її дотримання, оскільки це не призвело до обмеження трудових прав позивача, за захистом яких останній звернувся до суду.

У зв`язку з тим, що позивачем не доведено, що відсторонення від здійснення службових обов`язків порушило його трудові права, оскільки позивач хоч і був відсторонений та не виконував своїх службових обов`язків, однак йому нараховувалася та виплачувалася заробітна плата й трудові відносини з ним не були припинені.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки вони зводяться до незгоди із висновком суду першої інстанцій, власного тлумачення скаржником вимог чинного законодавства та характеру спірних правовідносин. Такі доводи оцінені судом першої інстанції та їх критика не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий Лисак І.Н.

Судді: Владичан А.І.

Кулянда М.І.