КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 356/128/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - Сокуренко Наталії Вікторівни на рішення Березанського міського суду Київської області від 16 серпня 2022 року в складі судді Голік Г.К.,

встановив:

18.02.2022 Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Позов мотивований тим, що позичальниця ОСОБА_2 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 27.05.2007 року. Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, який у подальшому збільшився до 10 000 грн, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Остання зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором, однак свої зобов`язання не виконала.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальниця ОСОБА_2 померла.

Станом на день смерті заборгованість ОСОБА_2 перед банком за вказаним договором становить 7 398,27 грн - заборгованість за поточним тілом кредиту.

15 травня 2020 року була направлена претензія кредитора до Березанської міської державної нотаріальної контори, на яку 03.07.2020 отримана відповідь, що спадкоємцем померлої є ОСОБА_3 .

05 серпня 2021 року до спадкоємця позичальника було направлено лист-претензію, яка виконана не була.

Банк просив: стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 27 травня 2007 року у розмірі 7 398,27 грн - заборгованість за тілом кредиту, а також вирішити питання розподілу судових витрат.

Рішенням Березанського міського суду Київської області від 16 серпня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що з урахуванням положень статей 1281, 1282 ЦК України за борги спадкодавця повинен відповідати спадкоємець у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. Тобто, позивач зобов`язаний довести обставини , що саме відповідач є спадкоємцем до майна померлого, наявності спадкового майна (рухомого та нерухомого), а також його вартості. Суд вказав, що в позовній заяві прізвище відповідача зазначено ОСОБА_3 , а з долученої до матеріалів справи копії спадкової справи вбачається, що громадянка ОСОБА_1 отримала право на спадщину за законом.

Судом не встановлено наявність спадкового майна у спадкодавця та позивачем не доведено його вартість, позивачем не надано доказів, що відповідач є спадкоємцем після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2

23.09.2022 представник АТ КБ «Приватбанк» - адвокат Сокуренко Н. В. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Березанського міського суду Київської області від 16 серпня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Свої доводи обґрунтовує тим, що до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1282 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна.

ОСОБА_1 до суду першої інстанції не з`являлася, заперечень на позов не подавала, як і не надала доказів, що вартість успадкованого майна є меншою, ніж заборгованість за кредитним договором.

Суд першої інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 24 листопада 2021 року у справі № 615/473/20; від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц; від 22 січня 2020 року у справі №306/2000/16-ц про те, що розмір та обсяг спадкового майна доводять саме спадкоємці.

Відповідач не скористалась своїм правом надання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до положень частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

27 травня 2007 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладений договір про надання банківських послуг шляхом підписання ОСОБА_2 заяви б/н про надання банківських послуг, відповідно до умов якої позичальнику було відкрито картковий рахунок з початковим кредитним лімітом та надано у користування платіжну картку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла.

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 зобов`язань за вказаним договором, станом на день її смерті утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 7263,59 грн (а.с. 15 зв.).

15.05.2020 АТ КБ «ПриватБанк» направило на адресу Березанської міської державної нотаріальної контори претензію кредитора до спадкоємців ОСОБА_2

03.07.2020 на вказану претензію отримано відповідь Березанської міської державної нотаріальної контори про те, що після смерті ОСОБА_2 23 квітня 2019 року була заведена спадкова справа за №63/2019 за заявою її дочки ОСОБА_5 , АДРЕСА_1 (а.с. 37).

Відповідно до витягу з вказаної спадкової справи, остання заведена на підставі заяви ОСОБА_6 , АДРЕСА_1 , від 23 квітня 2019 року про прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_2 (а.с.62).

Вказана спадкова справа також містить заяву ОСОБА_7 від 04.01.2020 про відмову від прийняття належного їй спадкового майна за законом після смерті її матері ОСОБА_2 (а.с.66).

Місце відкриття спадщини встановлено за довідкою, виданою виконкомом Березанської міської ради 23.04.2019 за №18-09-934 про прописку спадкодавця за адресою: АДРЕСА_1 з 22.08.1997 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом першої інстанції встановлено, що спадщину померлої ОСОБА_2 у визначений законом строк та встановленому порядку прийняла її дочка ОСОБА_1 .

Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема із договорів.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.

Згідно з приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина третя статті 1268 ЦК України).

Законодавством визначено, що у подібних випадках відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками.

Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора.

Оскільки після смерті боржника зобов`язання з повернення позики входять до складу спадщини, то умови договору щодо строків повернення позики чи сплати її частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті.

Згідно з частиною першою статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову з підстав ненадання позивачем доказів існування спадкового майна та його вартості.

З таким висновком суду погодитися не можна з огляду таке.

Одним із основних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, закріплений у статтях 12, 81 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ураховуючи предмет спору у зазначеній справі, до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1282 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна.

Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц, від 29 січня 2020 року у справі № 496/4363/15-ц, від 19 лютого 2020року у справі № 607/98/17, від 04 березня 2020 року у справі №2609/30529/12.

У постанові Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц, на яку посилався заявник на обґрунтування підстав апеляційного оскарження судового рішення, Верховний Суд зазначив, що враховуючи принцип змагальності цивільного процесу, який передбачав, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Тому висновки судів про відмову в позові з тих підстав, що позивачем не надано доказів, які підтверджують, яке саме майно одержано спадкоємцями у спадщину та яка вартість цього майна, суперечать вимогам процесуального закону, оскільки суди безпідставно поклали обов`язок доказування наведених обставин на сторону позивача.

У постанові від 18 вересня 2019 року справі № 336/7643/18 Верховний Суд дійшов висновку, що вирішуючи спір, суди не дослідили наявність обставин, якими банк обґрунтовував свої вимоги, зокрема, фактичне прийняття відповідачем спадщини у порядку, передбаченому частиною третьою статті 1268 ЦК України, та правовий статус житла, у якому відповідач проживав разом із боржником на час відкриття спадщини.

З урахуванням наведеного, суд касаційної інстанції визнав передчасними висновки судів попередніх інстанцій про недоведеність позивачем обставин, на які він посилався на обґрунтування своїх вимог та вказав, що суди фактично не розглянули позов про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця, залишили спір невирішеним.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про відмову у позові з тих підстав, що позивачем не надано доказів, які підтверджують обсяг та вартість майна, одержаного у спадщину, суперечать вимогам процесуального закону, оскільки суд поклав обов`язок доказування наведених обставин на сторону позивача.

Допущене порушення норм процесуального права призвело до неправильного вирішення справи, що у відповідності до ст. 376 ЦПК України є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за тілом кредиту, яка станом на день смерті спадкодавця відповідно до наданого суду розрахунку складала 7 263,59 грн.

Розмір заборгованості в сумі 7 398,27 грн, який відображений у виписці за договором за період 27.03.2007-30.11.2021 як залишок після операції станом на 29.05.2007, 03.07.2008, 23.12.2008, 18.06.2009, 22.12.2010, 28.10.2011, 16.07.2017, не може бути взятий судом до уваги, оскільки не містить зазначення операцій по видачі кредитних коштів та сум їх повернення.

Посилання суду першої інстанції на те, що в позовній заяві було неправильне зазначено прізвище відповідача, оскільки з долученої до матеріалів справи копії спадкової справи вбачається, що саме ОСОБА_1 отримала право на спадщину за законом, а не ОСОБА_3 , не може слугувати підставою для відмови в позові, з огляду на те, що такі відомості про спадкодавця було повідомлено позивачу державним нотаріусом у відповідь на його звернення. Підстави вважати, що відповідач не є спадкоємцем після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 відсутні.

У частинах першій, тринадцятій статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З урахуванням часткового задоволення позову ( 98,18 % ), з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги в сумі 6 089,60 грн (2 435,84 грн +6 089,60 грн).

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - Сокуренко Наталії Вікторівни задовольнити частково.

Рішення Березанського міського суду Київської області від 16 серпня 2022 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" ( ) заборгованість в сумі 7 263,59 грн.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк"( ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 6 089,60 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк