КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 756/17931/21

провадження № 22-ц/824/10609/2022

28 грудня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів :

судді-доповідача Кирилюк Г. М.,

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СУЧАСНИЙ ДІМ 1» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Карасір Анни Ігорівни на рішення Оболонського районного суду м.Києва від 18 липня 2022 року в складі судді Шролик І. С.,

встановив :

22.11.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «СУЧАСНИЙ ДІМ 1» (далі - ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ 1») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.02.2018 по 31.03.2019 в сумі 9 327,44 грн, інфляційні втрати - 926,07 грн, 3% річних - 864,91 грн.

Посилалося на ті підстави, що відповідно до Розпорядження Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації від 16.03.2010 за №150 ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ 1» визначено в якості експлуатуючої організації житлових будинків комплексу по АДРЕСА_1 . Після підписання 01.07.2008 між забудовником та ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ 1» акту приймання-передачі житлового комплексу по АДРЕСА_2 , позивачем розпочато надання власникам квартир та іншим споживачам даного будинку послуг з утримання будинку та прибудинкової території.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 01.12.2010, ОСОБА_1 є власником квартира АДРЕСА_3 .

17.05.2011 між сторонами укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, у відповідності до п. 11 якого відповідач зобов`язана оплачувати послуги в установлений цим договором строк, а саме не пізніше ніж до 20 числа місяця, що наступає за розрахунковим ( п. 5 договору).

Вказаний договір не розірвано, новий договір між сторонами не укладався.

З 01.02.2018 по 31.03.2019 відповідач користувалася усіма послугами, які надавались позивачем, в тому числі: технічне обслуговування ліфтів; обслуговування систем диспетчеризації; прибирання прибудинкової території; прибирання сходових клітин; прибирання снігу; посипання призначеної для проходу прибудинкової території протиожеледними сумішами; дератизація; дезінфекція; вивезення та знешкодження твердих побутових відходів; освітлення місць загального користування і підвальних приміщень, живлення ліфтів, відкачування води та інші.

За всі послуги, що надавались спеціалізованими підрядними організаціями позивач своєчасно розраховувався.

Відповідачу щомісячно шляхом вкладення до поштової скриньки направлялись рахунки на оплату послуг позивача з утримання будинку та прибудинкової території, при цьому скарг з приводу ненадання чи неналежного надання послуг від відповідача на адресу позивача не надходило.

Відповідач не здійснювала оплату отриманих послуг, внаслідок чого з 01.02.2018 по 31.03.2019 утворилась заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 9 327,44 грн.

З огляду на прострочення виконання грошового зобов`язання, у відповідності до ст. 625 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню також інфляційні втрати в сумі 1 926,07 грн та 3% річних в сумі 864,91 грн.

12.01.2021 ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ 1» подало заяву про зменшення розміру позовних вимог. Просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.02.2018 по 31.03.2019 в сумі 9 260,64 грн, інфляційні втрати - 1 914,41 грн, 3% річних - 859,36 грн.

В заяві зазначило, що погоджується з відповідачем відносно відсутності постачання гарячої води до її квартири, яке сталося внаслідок виконання власником іншої квартири ремонтних робіт з порушенням будівельних норм. За вказаний період позивачем скасовано нарахування витрат електричної енергії на роботу індивідуального теплового пункту ( за виключенням опалювального періоду), який забезпечує, в тому числі, подачу гарячої води.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18 липня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ 1» заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.02.2018 по 31.03.2019 в сумі 3 077,02 грн, інфляційні втрати в сумі 509,29 грн та 3% річних в сумі 250 грн, а всього3 836,31 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції представник ОСОБА_1 - адвокат Карасір А.І. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18 липня 2022 року в частині задоволених вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Свої доводи обґрунтовує тим, що судом першої інстанції безпідставно не прийнято до уваги доводи відповідача, що ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ 1» не є експлуатуючою організацією, що обслуговує багатоквартирний будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належних послуг за вказаним договором їй не надає, а тому договір є недійсним.

Зазначає, що ОСОБА_2 не змогла скористатися правом бути присутньою під час розгляду справи та надати пояснення, оскільки у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні була змушена тимчасово покинути її межі. В порушення норм ЦПК України заяву про зменшення позовних вимог вона не отримала, а тому не могла надати суду пояснень.

Крім того, ОСОБА_1 звернулась до суду з зустрічною позовною вимогою , яку завчасно направила на адресу суду за допомогою "Електронного суду", проте суд першої інстанції не вирішив питання щодо її спільного розгляду, що призвело до неправильного вирішення справи.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ 1» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18 липня 2022 року без змін.

Вказує, що Розпорядженням від 16.03.2010 за № 150 ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ 1» визначено експлуатаційною компанією зазначеного житлового будинку. На виконання вказаного Розпорядження замовником будівництва - ЗАТ «Київміськбуд-1» передано, а ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ 1» прийнято вказаний будинок на обслуговування та експлуатацію, що підтверджується відповідним актом приймання-передачі.

У відповідності до пп.14 п.1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги управитель будинку - фізична особа-підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Звертає увагу, що 17.05.2011 між сторонами укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Також зазначає, що відповідач та її представник мали право особисто приймати участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції.

Копія позовної заяви про зменшення розміру позовних вимог була належним чином направлена на адресу відповідача, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації №150 від 16.03.2010, до створення об`єднань співвласників багатоквартирних будинків визначено балансоутримувачем житлових будинків комплексу по АДРЕСА_1 - ТОВ " Сучасний дім - 1" (а.с.7 т.1).

До Переліку житлових будинків, що передаються інвестором-забудовником ЗАТ "Київміськбуд-1" на баланс ТОВ "Сучасний дім - 1", який є додатком до розпорядження Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації №150 від 16.03.2010, входить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.8 т.1).

ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_4 , що знаходиться в житловому будинку, розташованому за вищевказаною адресою, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 03 грудня 2010 року (а.с. 12-13 т.1).

17 травня 2011 року між ТОВ "Сучасний дім -1" (виконавець) та ОСОБА_1 ( споживач) укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с.17-18 т.1).

Предметом цього договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку АДРЕСА_5 , а споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором (п.1 договору).

Відповідно до наданого суду розрахунку, заборгованість відповідача за надані відповідачем послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.02.2018 по 31.03.2019 становить 9 260,64 грн.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 , як власник квартири, зобов`язана своєчасно та у повному обсязі сплачувати ТОВ "СУЧАСНИЙ ДІМ 1" за спожиті житлово-комунальні послуги з утримання будинку і прибудинкової території, які надавались відповідачем.

Факт надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_2 та прибудинкової території підтверджується наявними у матеріалах справи договорами про надання відповідних послуг та додатковими угодами до них, актами приймання-передачі, актами здачі-приймання робіт, укладеними між ТОВ "СУЧАСНИЙ ДІМ 1", як замовником таких послуг, та виконавцями послуг, калькуляціями та рахунками-розшифровками.

Суд першої інстанції взяв до уваги розрахунок заборгованості, наданий позивачем, з урахуванням проведеного перерахунку, враховуючи відсутність гарячої води, та застосував за заявою відповідача наслідки спливу позовної давності до частини заявлених позовних вимог.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови в позові сторони не оскаржують, а тому судом апеляційної інстанції не переглядається.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, оскільки вони відповідають обставинам справи та наданим суду доказам.

За правилами частини четвертої статті 319, статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до положень п.5, 13, 14 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VІІІ ( в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач; управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 цього Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ч.1 ст. 5 цього Закону до житлово-комунальних послуг належать:

1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.

Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;

2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 7 цього Закону споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 цього Закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінету Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VІІІ, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідачка не надала суду належних та допустимих доказів, що позивач не надавав послуг з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_2 . Остання також не спростувала наданий позивачем розрахунок заборгованості.

Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування.

При цьому, частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтовано висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості з урахуванням трьох процентів річних та інфляційної складової.

Колегія судді відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що ТОВ "СУЧАСНИЙ ДІМ 1 " не є та не може бути балансоутримувачем будинку, а тому укладений з ним договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій є недійсним.

Закон України "Про житлово-комунальні послуги", що діяв на час укладення вказаного договору, крім балансоутримувача будинку, передбачав також існування управителя - особи, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору.

Доказів того, що послуги з утримання вказаного будинку надавала інша особа, з якою відповідачем здійснювались відповідні розрахунки суду надано не було.

Інших підстав вважати вказаний договір недійсним апеляційна скарга не містить.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження в даній справі було відкрито 08 грудня 2021 року, відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк, протягом якого вона могла скористатись своїм правом пред`явити зустрічний позов.

Копію позовної заяви та копію ухвали суду від 08 грудня 2021 року відповідачем отримано 10.12.2021 (а.с.99 т.1).

Зустрічну позовну заяву було подано відповідачем через систему "Електронний суд" лише 15.07.2022, з пропуском строку на його подання.

Та обставина, що суд першої інстанції не прийняв відповідного рішення з приводу прийняття вказаного зустрічного позову, яке було передано судді після розгляду справи, з огляду на пропуск процесуального строку на його подання, не може слугувати підставою для скасування ухваленого по справі рішення.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 13 грудня 2022 року ( справа №756/5753/22) за клопотанням представника позивача позовну заяву до ТОВ "СУЧАСНИЙ ДІМ 1" визнання договору недійсним залишено без розгляду.

Відповідачка була представлена при розгляді справи в суді першої інстанції уповноваженим представником, який знайомився з матеріалами справи та брав участь в судових засіданнях.

Крім цього, порядок функціонування суду, його місцезнаходження та хід бойових дій дозволяв розгляд даної справи судом першої інстанції, а тому доводи відповідача про неможливість особисто бути присутньою в судовому засіданні у зв`язку з перебуванням за межами України внаслідок збройної агресії проти України та введенням воєнного стану, не можуть бути підставою для висновку про порушення її права на справедливий та публічний розгляд справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Карасір Анни Ігорівни залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк