Справа № 308/1881/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 липня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Куштана Б.П., Кондора Р.Ю.

з участю секретаря судового засідання: Жганич К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Михалків Богдан Степанович, на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 червня 2021 року, ухвалене головуючим суддею Данко В.Й., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автобан» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про витребування майна

встановив:

У лютому 2018 року ТОВ «Автобан» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про витребування майна.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у користуванні ТОВ «Автобан» на підставі Договору про право тимчасового користування землею від 15.09.1997 перебувала земельна ділянка, кадастровий номер :03:001:0215, що за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому, вказаний договір було поновлено терміном на 10 років згідно з Розпорядженням №42 голови Ужгородської державної адміністрації Закарпатської області від 17.02.2010 та Рішенням № 157 Великолазівської сільської ради від 20.07.2010.

За час користування вказаною земельною ділянкою позивачем було облаштоване щебеневе покриття, зокрема, було завезено 574 м.куб. щебеню (з яких: 20 м.куб. - щебінь фракції 5- 10 мм, 30 м.куб - щебінь фракції 10-20 мм, 504 м.куб. - щебінь фракції 20-80 мм, 20 м.куб. - щебінь- висівка), чим здійснено поліпшення земельної ділянки. Згодом, з реєстру речових прав на нерухоме майно позивач дізнався про продаж Великолазівською сільською радою згаданої земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0215 громадянину ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу № 404 від 20.11.2017. В той же час, останній, набувши право власності на земельну ділянку, не набув права власності на належне позивачу поліпшення земельної ділянки (щебінь), який підлягав відокремленню при припиненні договору оренди. Таким чином, щебеневе покриття вибуло із володіння позивача та знаходиться у ОСОБА_3 без достатньої правової підстави. Оскільки останній не забезпечив повернення позивачу здійснених ним поліпшень, виникла потреба у судовому захисті порушених прав, шляхом витребування вказаного майна, як безпідставно набутого (в порядку ст. 1212 ЦК України).

З врахуванням наведеного ТОВ «Автобан» просило витребувати від ОСОБА_3 на свою користь щебінь, який влаштований як покриття на земельній ділянці (кадастровий номер :03:001:0215) за адресою: АДРЕСА_1 , у об`ємі 574 м.куб., з яких 20 м.куб. - щебінь фракції 5-10 мм, 30 м.куб - щебінь фракції 10-20 мм, 504 м.куб. - щебінь фракції 20-80 мм, 20 м.куб. - щебінь-висівка. А також стягнути понесені судові витрати.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.04.2019 залучено до участі у справі в якості співвідповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 червня 2021 року позов задоволено частково.

Витребувано від ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ТОВ «Автобан» щебінь, який влаштований як покриття на земельній ділянці кадастровий номер :03:001:0215 за адресою АДРЕСА_1 у об`ємі 574 м.куб., з яких 20 м.куб. щебінь фракції 5-10 мм, 30 м.куб. щебінь фракції 10-20 мм., 504 м.куб. щебінь фракції 20-80 мм., 20 м.куб. щебінь-висівка.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ТОВ «Автобан» судовий збір у розмірі 881 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Автобан» судовий збір у розмірі 881 грн.

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

На вказане рішення суду ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Михалків Б.С., подали апеляційну скаргу в якій просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Вважають, що судом під час розгляду справи та ухвалення рішення було допущено істотне порушення норм матеріального та процесуального права, зокрема судом не взято до уваги докази, які мають істотне значення та підтверджують факти, які впливають на правильність вирішення судом даної справи та взято до уваги інші докази, які не є належними. Зокрема, судом першої інстанції не було враховано, що відповідачі по справі не були стороною договору на право тимчасового користування землею від 15.09.1997, який був укладений між ТОВ «Автобан», як орендарем та Ужгородською районною державною адміністрацією, як орендодавцем, відповідно на них не можуть поширюватися положення Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин), оскільки вони не є суб`єктами даних правовідносин.

Відповідачі по справі придбали земельну ділянку, кадастровий номер: :03:001:0215, на якій, на думку позивача, знаходиться майно, яке він вимагає витребувати від відповідача у судовому порядку у громадянина ОСОБА_3 . Вказані обставини підтверджуються договором купівлі-продажу земельної ділянки, що посвідчений 07.03.2019 приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Резвановою І.Д., реєстраційний № 485. На час придбання вказаної земельної ділянки на ній взагалі було відсутнє будь-яке щебеневе покриття, відповідачі після придбання земельної ділянки одразу почали будівництво капітальної споруди на вказаній земельній ділянці. Крім того договір купівлі-продажу земельної ділянки від 07.03.2019 взагалі не містить будь-якої згадки про облаштування земельної ділянки щебеневим покриттям, таке майно від продавця ОСОБА_3 до покупців ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не передавалося.

Вказують, що позивачем та відповідачем у даній справі повинні бути ТОВ «Автобан» та Ужгородська районна державна адміністрація, спір стосується порядку користування позивачем земельної ділянки, отриманої в користування на підставі договору на право тимчасового користування землею від 15.09.1997 та здійснення позивачем покращень земельної ділянки, між сторонами даної цивільної справи не виникло жодних правовідносин, які є предметом даного спору, оскільки між ними не укладалось будь-яких договорів з приводу зберігання майна позивача, договорів купівлі-продажу земельної ділянки, доказ поліпшення земельної ділянки шляхом облаштування його щебеневим покриттям в 2012 році.

Крім того, звертають увагу суду, що на земельній ділянці відповідачами по справі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 вже збудовано нерухоме майно, тому відповідні дії з пошуку щебеневого покриття на виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог судом є фактично неможливим.

Відповідачем по справі було надано до суду докази облаштування ОСОБА_3 після придбання у власність земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0215 власним щебеневим покриттям. Такими доказами є акт № 1 приймання-передачі виконаних робіт до договору від 26 вересня 2017 року про виконання робіт (надання послуг), що укладений між відповідачем та ФОП ОСОБА_4 , видаткова накладна № 3 від 27 вересня 2017 року, видаткова накладна № 4 від 14 жовтня 2017 року.

Звертаю увагу суду також на ту обставину, що саме по собі щебеневе покриття, яке складається з певної кількості подрібненого природнього каменю певної фракції, є річчю, визначеною родовими ознаками, тобто кількістю, масою, величиною, тощо, а не індивідуальними ознаками і встановити, що саме ця річ, яку було передано для користування чи експлуатацію в 2012 році перебувала на земельній ділянці в 2017 році не можливо, також з врахуванням того, що сам по собі такий щебінь за тривалий період часу під дією природніх факторів, зокрема вивітрювання, зміни температур, дії таких сторонніх предметів, як будівельна техніка та автомобілі, які постійно паркувалися на земельній ділянці, фактично зменшився у масі та кількості, що не надає можливості відділити належне позивачу майно від належного відповідачу майна, яке ним було завезено на земельну ділянку в 2017 році.

А тому вважають що позовні вимоги ТОВ «Автобан», є безпідставними, не доведені належними та допустимими доказами по даній справі, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що така не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно приписів ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідно до договору на право тимчасового користування землею (в тому числі, на умовах оренди), Ужгородська райдержадміністрація на підставі Розпорядження П 342 від 09.1997 надала ТОВ «АВТОБАН» в тимчасове користування земельну ділянку площею 0,20 га згідно з планом землекористування на умовах оренди строком на 10 років.

Згідно з Розпорядженням голови Ужгородської районної державної адміністрації від 17.02.2010 № 42 «Про поновлення договору оренди земельної ділянки», затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поновлення документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою на умовах оренди (терміном на 10 років) ТОВ «АВТОБАН» (для обслуговування автостоянки) на території Великолазівської сільської ради за межами населеного пункту. ТОВ «АВТОБАН» поновлено договір оренди земельної ділянки, терміном на 10 років, що розташована на території Великолазівської сільської ради за межами населеного пункту, площею 0,1662 га, забудованих земель, для іншої комерційної діяльності.

Згідно з Рішенням Великолазівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 20.07.2010 № 157 «Про надання погодження на поновлення договору оренди», надано погодження на поновлення договору оренди 0,1662 га землі, яка використовується в комерційних цілях для обслуговування автостоянки ТОВ «АВТОБАН» з Ужгородською РДА.

ТОВ «АВТОБАН» мало право користуватися на умовах оренди земельною ділянкою на території Великолазівської сільської ради за межами населеного пункту площею 0,1662 га. Так як строк оренди було поновлено на 10 років 17.02.2010, тож право оренди позивача мало б тривати до 17.02.2020.

Водночас судом встановлено, що 31.07.2017 між Великолазівською сільською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 було укладено Договір оренди земельної ділянки б/н, за яким останньому передано в строкове платне користування (оренду) земельну ділянку площею 0,1662 га., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на території Великолазівської сільської ради, кадастровий номер :03:001:0215

Факт передання вказаної земельної ділянки підтверджується Актом прийому-передачі об`єкта оренди (земельної ділянки) за договором оренди № б/н від 31.07.2017.

Окрім того, відомості про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, що підтверджується відповідним витягом від 10.08.2017 № 94234939.

20.11.2017 між Великолазівською сільською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) було укладено Договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1662 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:001:0215. Відповідні відомості про право власності 20.11.2017 були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.12.2017 № 108714228.

В судовому засіданні сідок ОСОБА_5 , який раніше був керівником товариства позивача було зазначено, що земельна ділянка, яка перебувала у оренді позивача незаконно була передана у користування ОСОБА_3 без попереднього припинення права користування цією земельною ділянкою позивачем. Водночас ним було підтверджено, що земельна ділянка, яка перебувала у користуванні позивача та була відчужена відповідачу ОСОБА_3 є однією і тією ж земельною ділянкою.

В той же час відповідачем ОСОБА_3 не спростовано ту обставину, що земельна ділянка площею 0,1662 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на території Великолазівської сільської ради, кадастровий номер :03:001:0215 є тією ж земельною ділянкою, що перебувала у оренді позивача.

Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «АВТОБАН» здійснило поліпшення земельної ділянки шляхом улаштування на ній щебеневого покриття, а саме було влаштовано покриття із 20 м.куб. щебіню фракції 5-10 мм, 30 м.куб. щебеню фракції 10-20 мм., 504 м.куб. щебеню фракції 20-80 мм., 20 м.куб. щебеню-висівки. Вартість вказаного матеріалу склала 78 536, 96 грн станом на 22.05.2012.

Вказане стверджується договором підряду від 24.04.2012 № 19, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт (та витрати) від 22.05.2012, актом приймання виконаних будівельних робіт від 22.05.2012, підсумковою відомістю ресурсів в яких значиться про виконання комплексу будівельно-монтажних робіт з улаштування щебеневого покриття на автостоянці АДРЕСА_1 , яка як встановлено вище була передана у користування, а потім набута у власність відповідачем ОСОБА_3 . Вказані обставини додатково також підтверджуються, допитаними у судовому засіданні свідками ОСОБА_5 (керівник позивача) та ОСОБА_6 (керівник підрядної організації).

07.03.2019 ОСОБА_3 відчужив земельну ділянку площею 0,1662 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:001:0215, громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 07.03.2019, посвідченим приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Резвановою І.Д., зареєстрованим в реєстрі за № 485.

Згідно зі статтею 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Вказані положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Аналогічні правові висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у постановахвід13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17,від 23 травня2018 року у справі № 629/4628/16-ц, від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17.

Суд першої інстанції правильно кваліфікував відносини, що виникли між сторонами, застосувавши норми статті 1212 ЦК України, оскільки, при зверненні до суду із зазначеним позовом позивач в обґрунтування своїх вимог посилався на здійснення поліпшення земельної ділянки, яка перебувала у оренді позивача шляхом облаштування на такій щебеневого покриття, й такі поліпшення не були йому повернуті на час відчуження земельної ділянки орендодавцем, які в подальшому перейшли до відповідачів без достатньої правової підстави.

Суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про витребування від відповідачів щебеню, яким на даний час належить земельна ділянка, яка облаштована позивачем щебеневим покриттям, оскільки такі покращення земельної ділянки були отримані відповідачами без належної правової підстави.

Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Згідно статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином оскаржене рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому, відповідно до положень статті 375 ЦПК України скасуванню не підлягає.

Зважуючи на викладене та керуючись приписами статей 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Михалків Богдан Степанович, залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 14 липня 2022 року.

Суддя-доповідач:

Судді: