УХВАЛА

Іменем України

14 липня 2022 року

м. Київ

справа № 350/566/17

провадження № 61-4783ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 14 січня

2022 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 18 квітня 2022 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Рожнятівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гулянич Оксани Михайлівни,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Рожнятівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гулянич О. М., яка обґрунтована тим, що постановою державного виконавця

від 17 лютого 2020 року ОСОБА_1 зобов`язано протягом десяти робочих днів виконати рішення суду щодо вселення його колишньої дружини та їх неповнолітньої дочки в будинок, який знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 .

Вважав указану постанову незаконною, упередженою та такою, що порушує його житлові права. Стверджує, що він повідомляв державного виконавця про те, що у провадженні Рожнятівського районного суду знаходяться дві справи за його позовом про несумісність спільного проживання у будинковолодінні з третіми особами. Указував, що вищевказане домоволодіння належить йому на праві приватної власності. Однак усі вищевказані доводи державним виконавцем проігноровані.

Зазначав, що такі дії державних виконавців порушують житлові права заявника та його матері, що змушує його звернутись до суду за їх захистом.

Ураховуючи викладене, просив суд поновити строк для оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження від 17 лютого 2020 року, визнати дії головного державного виконавця Рожнятівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гулянич О. М. упередженими та незаконними, зупинити дію постанови державного виконавця Рожнятівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гулянич О. М. від 17 лютого 2020 року, якою відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа,

виданого 06 серпня 2019 року у справі № 350/566/17 про вселення

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в будинок,який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до вирішення скарги та набрання рішенням законної сили, скасувати постанову державного виконавця Рожнятівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гулянич О. М. від 17 лютого 2020 року.

Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 14 січня

2022 року, залишеною без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 18 квітня 2022 року, поновлено ОСОБА_1 строк для оскарження постанови державного виконавця Рожнятівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гулянич О. М. від 17 лютого 2020 року. В задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

25 травня 2022 року до Верховного Суду подано касаційну скаргу

ОСОБА_1 на ухвалу Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 14 січня 2022 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 18 квітня 2022 року з пропуском строку на касаційне оскарження судових рішень.

У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 18 квітня 2022 року отримано

25 квітня 2022 року, що підтверджується копією супровідного листа Івано-Франківського апеляційного суду з відміткою про отримання.

Згідно з частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частиною другою статті 390 ЦПК України встановлено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Враховуючи те, що скаргу подано 25 травня 2022 року тобто протягом тридцяти днів з дня вручення судового рішення, суд дійшов висновку, що строк на касаційне оскарження підлягає поновленню відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України, а клопотання заявника про поновлення строку - задоволенню.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами для касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». Приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону, крім встановлених у частині 2 цієї статті.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, встановивши, що виконавчий лист, на підставі якого державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 61293991 та винесено оскаржувану постанову, виданий відповідно до Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді (додаток 44 до пункту 16.1.7 Інструкції), містить всі необхідні реквізити, заявник не надав доказів невідповідності виконавчого документа вимогам Закону України «Про виконавче провадження», під час відкриття виконавчого провадження з примусового виконання даного виконавчого листа державний виконавець Гулянич О. М. діяла на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначені законодавством України, дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні скарги.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зазначені у касаційній скарзі доводи щодо неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права не знайшли свого підтвердження, правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що свідчить про необґрунтованість скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п`ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 14 січня 2022 року та постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 18 квітня 2022 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 14 січня 2022 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 18 квітня 2022 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Рожнятівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гулянич Оксани Михайлівнии відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

С. Ю. Бурлаков

М. Є. Червинська