Тальнівський районний суд Черкаської області
Справа № 704/102/22
У Х В А Л А

19 липня 2022 р. суддя Тальнівського районного суду Черкаської області Дьяченко Д.О. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 61950 дол. США.

Одночасно з поданням позову ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів по забезпеченню позову шляхом накладення арешту на корпоративні права селянського (фермерського) господарства «Зоря» (СФГ «Зоря»), код ЄРПОУ 25583847 в розмірі 100% частки у статутному капіталі, що належить ОСОБА_2 ;

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову. Згідно з ч. 2 ст.149ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Згідно п. 1 ч. 1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим. Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як вбачається з матеріалів справи, ціна позову становить 61950 дол. США.

Так, позивач у поданій до суду заяві просить вжити заходів забезпечення позову у справі шляхом накладення арешту на корпоративні права селянського (фермерського) господарства «Зоря» (СФГ «Зоря»).

Заява позивача про забезпечення позову обґрунтована тим, що у разі задоволення позову, примусове виконання судового рішення буде ефективним тільки у разі стягнення на корпоративні права СФГ «Зоря».

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 1ст.151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Разом з тим, в заяві про забезпечення позову не наведено ґрунтовних підстав для застосування заходів забезпечення позову, не надано належних та допустимих доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. При цьому вважаю, що застосування заходів забезпечення позову, які просить заявник буде перешкоджати господарській діяльності СФГ «Зоря» та порушуватиме права інших осіб.

Враховуючи те, що позивачем в клопотанні про забезпечення позову належно не обґрунтовано необхідності забезпечення позову саме у спосіб зазначений у заяві, суд відмовляє в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Крім того, слід зазначити, що позивачем вже подавалась заява про забезпечення позову по даній справі, однією з вимог якої також було накладення арешту на корпоративні права селянського (фермерського) господарства «Зоря» (СФГ «Зоря»). Ухвалою судді Тальнівського районного суду Черкаської області Дьяченка Д.О. від 15.02.2022 року у задоволенні заяви було відмовлено. Постановою Черкаського апеляційного суду від 12.04.2022 р. ухвалу судді Тальнівського районного суду Черкаської області Дьяченка Д.О. від 15.02.2022 року залишено без змін, ухвала набрала законної сили.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст.149-152,260, 261,353,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя Д.О. Дьяченко