Справа № 812/4050/12
Провадження № 6/333/78/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Михайлової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Панченко К.О.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання,

ВСТАНОВИВ:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у цивільній справі №812/4050/2012 виданого 27.05.2012 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором в розмірі 894 763, 73 грн. до виконання.

Заяву обгрунтованого тим, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.05.2012 р. було видано, а представником ТОВ «ОТП Факторинг Україна» отримано виконавчий лист про стягнення на його користь з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в розмірі 894 763,73 грн. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання був до 06.08.2013 р.

Представником ТОВ «ОТП Факторинг Україна» зазначається, що виконавчий лист неодноразово пред`являвся на виконання до органів державної виконавчої служби та повертався стягувачу без виконання.

06.04.2016 р. державним виконавцем Комунарського відділу ДВС Запорізького міського управління юстиції була винесена постанова про повернення виконавчого листа стягувачеві, повторний строк пред`явлення до 06.04.2017 р. 30.09.2016 р. представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» пред`являв повернутий виконавчий лист повторно до виконання.

03.10.2016 р. державним виконавцем винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження у зв`язку з пропуском строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання. Постанова не оскаржувалася стягувачем, однак заявник зазначив, що винесена неправомірною.

14.06.2021 р. виконавчий лист був прийнятий на виконання Комунарським відділом ДВС у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та знаходився на виконанні.

24.11.2022 р. стягувачем було отримано повідомлення від виконавчої служби про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку з пропуском строку на пред`явлення.

Таким чином строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання стік, рішення суду боржником не виконане, права та інтереси ТОВ «ОТП Факторинг Україна» залишаються порушеними.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає до задоволення за таких підстав.

Розглянувши заяву та додані до неї матеріали, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. ст. 12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Статтею 18 ЦПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

28.07.2012 р. рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя у справі №812/4050/12 задоволено позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОТП «Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором №ML-200/890/2008 від 29.05.2008 р. в розмірі 894 763,73 грн. Вказане рішення суду набрало законної сили 06.08.2012 р.

27.05.2012 р. судом було видано стягувачу ОТП «Факторинг Україна» виконавчий лист №812/4050/12, зазначено строк пред`явлення до виконання до 06.08.2013 р. Однак, вказаний виконавчий документ у встановлений судом та законом строк не було пред`явлено стягувачем до виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Законом України «Про виконавче провадження», як в чинній (ст. 12) так і в попередніх редакціях Закону, визначає строки пред`явлення виконавчих документів до виконання, переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання, поновлення пропущеного строку.

Пунктом 22 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішення, затверджену наказом МЮУ від 02.04.2012 р. № 512/5, зареєстровану в МЮУ 12.04.2012 р. за № 489/20802, встановлено, що у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону.

При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.

Відмітка на виконавчому документі засвідчується підписом виконавця та скріплюється печаткою.

Отже, відмітка на виконавчому документі ставиться державним виконавцем згідно відповідного процесуального документа державного виконавця про завершення виконавчого провадження: повернення виконавчого документа стягувачу, або закінчення виконавчого провадження, із зазначенням підстави та дати такого повернення або закінчення, яка засвідчується підписом виконавця та скріплюється печаткою.

Згідно відміток державного виконавця про виконання, які містяться на виконавчому листі по справі № 812/4050/2012, виданого 27.05.2013 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором, вказаний виконавчий документ неодноразово пред`являвся на виконання до органу ДВС, однак повертався стягувачу без виконання в зв`язку з пропуском встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, а саме:

- 03.07.2013 р. підстава повернення: ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» «Відмова

у відкритті виконавчого провадження»;

- 25.01.2014 р. підстава повернення: ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» «Відмова

у відкритті виконавчого провадження»;

- 11.12.2014 р. підстава повернення: ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження»

«Повернення виконавчого документа стягувачу»;

- 03.10.2016 р. підстава повернення: ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» «Відмова

у відкритті виконавчого провадження»;

- 24.11.2021 р. підстава повернення: ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження»

Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» ще у 2013 р. пропустив строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, в зв`язку із чим органом ДВС виносилися вищевказані постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, в зв`язку із пропуском встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Вказані доводи представника заявника є безпідставними, оскільки не спростовують та не виправдовують бездіяльність стягувача в частині стягнення заборгованості у примусовому порядку на протязі 9 (дев`яти) років, адже починаючи з першої відмови у відкритті виконавчого провадження з підстави пропуску встановленого законом строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, стягувач з 2013 р. не звертався до суду із заявою про його поновлення.

Сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, стягувач був обізнаний, що рішення суду повинно виконуватися.

Наявність норм Конституції України та положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про обов`язковість виконання судового рішення не можуть бути єдиною достатньою підставою для поновлення пропущеного без поважних причин строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, так як вимагають добросовісної та законної поведінки кожного учасника судового процесу, у тому числі і стягувача на стадії виконання судового рішення.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує законні права та інтереси сторін і суперечить принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі "Устименко проти України" заява № 32053/13 ).

Отже, бездіяльність працівників Стягувача в частині невжиття у встановленому законодавством порядку та строки заходів до повернення заборгованості позичальників перед Товариством, що виражається у невчасному пред`явленні виконавчого документа до

примусового виконання, не подання до суду протягом 9 (дев`яти) років заяви про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, не є поважною причиною для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа для виконання.

Посилання представника заявника на постанову державного виконавця від 06.04.2016 р. про повернення виконавчого документа листа стягувачу, якою начебто встановлено повторний строк пред`явлення його до 06.04.2017 р., є помилковим, оскільки строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання було пропущено ще з 03.07.2013 р. дати винесення першої постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження через пропуск строку стягувачем.

Твердження представника заявника про те, що винесена постанова державного виконавця від 03.10.2016 р. про відмову у відкритті виконавчого провадження у зв`язку з пропуском строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання, яка не оскаржувалася стягувачем, хоча винесена неправомірно, така постанова не оскаржувалася ним.

14.06.2021 р. державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65774969, що підтверджується постановою про її скасування, яка була прийнята 24.11.2021 р. після подання ОСОБА_1 скарги від 12.11.2021 р. на дії державного виконавця.

У постанові начальника Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі від 24.11.2021 р. про

скасування процесуального документу «Постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.06.2021 р.» вказано, що при перевірці виконавчого провадження було встановлено, що «стягувачем було пред`явлено до виконання виконавчий документ з пропущенням встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання», в зв`язку із чим вказана постанова від 14.06.2021 р. була скасована.

Отже, стягувач ще у 2013 р. пропустив строк пред`явлення виконавчого листа до виконання та з того часу не звертався до суду із заявою про його поновлення, і на теперішній час не навів жодні поважні причини для поновлення такого строку.

Також, слід вказати, що з заявами про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з 2013 року до суду не звертався.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Звернувшись до суду із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, заявник посилається на те, що виконавчі листи від державних виконавців ТОВ "ОТП Факторинг Україна" не отримувало.

Представником заявника не надано суду жодних доказів поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, зважаючи на те, що з 06.08.2012 року по 18.01.2022 року, жодних заяв щодо втрати виконавчих листів від ТОВ "ОТП Факторинг Україна" до державних виконавців не надходило. Таким чином, заявник з 2013 року до моменту звернення із даною заявою до суду жодних дій спрямованих на поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання та видачу їх дублікатів не вчиняв.

За таких обставин, суд не вбачає правових підстав для поновлення ТОВ "ОТП Факторинг Україна" строку для пред`явлення виконавчого листа №812/4050/2012 до виконання та приходить до висновку про необхідність відмовити ТОВ "ОТП Факторинг Україна" у задоволенні цієї частини вимог заяви.

Відповідно до п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України у разі втрати

виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Як встановлено судом, виконавчий лист №812/4050/2012 було видано Комунарським районним судом м. Запоріжжя та отримано представником позивача. Із зазначеною заявою стягувач звернувся до суду лише 18 січня 2022 року, тобто після закінчення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання.

За таких обставин суд не вбачає підстав для видачі дубліката виконавчого листа №812/4050/2012 і приходить до висновку про відмову ТОВ "ОТП Факторинг Україна" у задоволенні заяви.

Керуючись ст. ст. 260,433, п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у цивільній справі №812/4050/12 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення ухвали.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя А.В.Михайлова