Провадження №6/447/30/22
Справа №447/2317/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2022 Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді Головатого А. П., за участю секретаря судового засідання Венгер Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Миколаїв Львівської області матеріали подання державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Грицай-Липської Наталії Степанівни, боржник: ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 , про визначення частки майна боржника у нерухомому майні,

в с т а н о в и в:

27.10.2022 на адресу Сихівського районного суду м. Львова надійшло подання державного виконавця Сихівського ВДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Грицай-Липської Н.С. про визначення частки майна, що належить ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 .

28.10.2022 Сихівським районним судом м. Львова постановлено ухвалу щодо передачі справи за вищезазначеним поданням за підсудністю до Миколаївського районного суду Львівської області.

08.12.2022 до Миколаївського районного суду Львівської області надійшла ухвала Сихівського районного суду м. Львова від 28.10.2022.

В обґрунтування подання державний виконавець зазначає, що на виконанні у Сихівському ВДВС у місті Львові знаходиться виконавче провадження №54090619 з виконання виконавчого документа №447/2317/16-ц, виданого Миколаївським районним судом Львівської області 23.05.2017 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі по 800,00 гривень щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 11.11.2016 до досягнення дитиною повноліття. Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Місце праці боржника невідоме, на неодноразові виклики до державного виконавця боржник не з`являється. Рішення боржником не виконується, декларація не подається, будь-яких дій, спрямованих на виконання рішення суду боржником не здійснюється, що суперечить вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Після винесення 08.06.2017 постанови про відкриття виконавчого провадження, державним виконавцем вживалися заходи щодо арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виносилися постанови щодо обмеження у правах боржника (полювання, у праві керування транспортними засобами, користування зброєю тощо, тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон), щодо арешту коштів боржника. Станом на 03.10.2022 заборгованість по аліментах становить 67 004,53 грн. Згідно відповіді МВС України у Львівській області за боржником не зареєстровані транспортні засоби. У відповідь на запити до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії, боржник на обліку в органах ПФУ не перебуває. На обліку в органах ДПС ОСОБА_1 також не перебуває. Таким чином, у зв`язку з необхідністю виконання рішення суду, виникла потреба у визначенні частки майна, що належить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у квартирі АДРЕСА_1 .

Державний виконавець ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду була повідомлена належним чином, заяв чи клопотань до суду не подавала.

Стягувач ОСОБА_2 20.12.2022 подала до суду заяву, у якій просила проводити розгляд подання за її відсутності, таке підтримала.

Боржник у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 443 ЦПК України, неявка осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали подання, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду подання та вирішення його по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

08.02.2017 Миколаївським районним судом Львівської області у справі №447/2317/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів ухвалено рішення, яким позов задоволено. Ухвалено стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі по 800,00 гривень щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 11.11.2016 до досягнення дитиною повноліття. Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону. Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Вирішено питання розподілу судових витрат. Рішення набрало законної сили 19.04.2017.

23.05.2017 Миколаївським районним судом Львівської області було видано виконавчий лист у вказаній справі (а.с. 5).

08.06.2017 державним виконавцем Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Бурієм В.Я. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №54090619 з примусового виконання вищевказаного рішення суду (а.с. 6-7).

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , долученого до подання, стягувач ОСОБА_3 змінила прізвище на « ОСОБА_2 » у зв`язку з реєстрацією 21.04.2018 шлюбу з ОСОБА_6 (а.с. 8).

Відповідно до долученого розрахунку заборгованості по аліментах від 03.10.2022, станом на 03.10.2022, ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати аліментів відповідно до рішення Миколаївського районного суду Львівської області у справі №447/2317/16-ц у розмірі 67 004,53 грн. (а.с. 11-12).

Державним виконавцем вживалися заходи щодо виклику боржника (а.с. 13-20).

16.11.2020 ухвалою Сихівського районного суду м. Львова постановлено здійснити привід боржника до Сихівського ВДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 21-22).

22.02.2021 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу (а.с. 23-24).

Згідно інформаційної довідки №312862304 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, встановлено, що ОСОБА_1 на праві спільної приватної власності з ОСОБА_7 володіє квартирою АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_3 від 02.07.2008 (а.с. 25).

Відповідно до копії свідоцтва про право власності № НОМЕР_3 , виданого 02.07.2008 Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_7 та членам її сім`ї ОСОБА_8 (а.с. 30).

Вказане стверджується також і копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №1972008, виданого 30.07.2008 Обласним КП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» (а.с. 29).

Відповідно до ст. 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця чи приватного виконавця.

Статтею 370 ЦК України встановлено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.10.2020 у справі №2-24/494-2009 (провадження №12-4гс20) сформулювала правовий висновок, згідно з яким якщо боржнику разом з іншими особами належить майно на праві спільної власності, але частка боржника в праві власності не визначена, то наявність спору між співвласниками щодо розміру такої частки не може бути перешкодою для звернення стягнення на частку боржника, бо у світлі практики Європейського суду з прав людини це означало би порушення права на справедливий суд у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Виконавець вправі звернутися до суду з поданням про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, незалежно від того, чи відсутній спір про право, чи він наявний. Водночас в останньому випадку виконавець звертається з таким поданням (позовною заявою) в порядку позовного провадження.

У постанові від 22.12.2020 у справі №643/16464/17 (провадження №61-4405) Верховний Суд, виходячи із обставин справи, вважав за можливе за результатами розгляду подання державного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, визначити ідеальну частку боржника у спільній сумісній власності.

Частиною 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Боржником не виконується рішення Миколаївського районного суду Львівської області у справі №447/2317/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Виконавцем вживались усі необхідні заходи, для виконання рішення суду, розшуку майна боржника, привожу боржника, та інші заходи спрямовані на виконання рішення суду.

Отже, визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, є необхідним для здійснення виконавчого провадження про примусове стягнення боргу із боржника, який немає іншого майна, на яке може бути звернено стягнення.

Визначення такої частки не призведе до звуження належних боржнику прав на майно, оскільки предметом розгляду подання є не звернення стягнення на майно, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності.

При вирішенні подання суд враховує, що виділ частки боржника із спільної сумісної власності у межах виконавчого провадження регулюється нормами цивільного процесуального законодавства.

При розгляді подання державного виконавця в порядку ст. 443 ЦПК України вирішується питання не про виділ частки, що призводить до виділу її в натурі, припинення права спільної часткової власності на майно, а вирішується питання про визначення частки, що не є його поділом чи виділенням частки та не тягне за собою припинення права спільної часткової власності, такий захід спрямований лише на забезпечення виконання рішення суду.

Встановивши, що на момент звернення державного виконавця до суду із поданням про визначення частки майна боржника, квартира загальною площею 50,2 кв.м., житловою площею 27,8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , є спільною сумісною власністю ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , на момент розгляду подання квартира залишається у спільній сумісній власності цих же осіб, суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення подання шляхом визначення ідеальної частки, яка належить боржнику у спільній сумісній власності на квартиру.

Керуючись ст. 260, 443 ЦПК України, ст. 370 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження»,

п о с т а н о в и в:

Подання державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Грицай-Липської Наталії Степанівни задоволити.

Визначити частку боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у спільному сумісному майні, а саме у розмірі S частки квартири АДРЕСА_1 , яка на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_3 , виданого 02.07.2008 Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради належить ОСОБА_7 та ОСОБА_1 .

Ухвала, що постановлена судом в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Головатий А. П.