Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/171/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 липня 2022 року м. Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області в складі:
головуючої - судді Кононихіної Н.Ю.
за участю секретаря Корнєйчук О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у Олевську матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу і встановлення місця проживання неповнолітньої дитини, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 .
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 25.10.2014 року виконавчим комітетом Жубровицької сільської ради Олевського району Житомирської області, актовий запис №11.
Від шлюбу мають спільну дитину - дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачкою. Спільне життя з відповідачем не склалося. Приводом до розпаду сім`ї стали непорозуміння один одного, втрата взаємних почуттів, різні погляди на життя, з вересня 2018 року проживавють окремо, спільного господарства не ввудуть, шлюбно сімейні відносини не підтримують. Примирення між ними неможливе, у зв`язку з чим позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем та залишивши їй прізвище « ОСОБА_4 ». Крім того, просить також визначити місце проживання неповнолітньої дитини з матір`ю.
Позивач в судове засідання не з`явилась, але на адресу надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.Суд вважає неявку відповідача без поважних причин.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 25.10.2014 року виконавчим комітетом Жубровицької сільської ради Олевського району Житомирської області, актовий запис №11 (а.с.5).
Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 (а.с.7).
З матеріалів справи судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами були припинені з вересня 2018 року.
Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому,що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Статтею 1 Сімейного Кодексу України передбачено, що побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.
Згідно ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
На підставі ст.112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.
Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.
Враховуючи, що в судовому засіданні було встановлено, що сторони по справі проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків, між ним припинено сімейні відносини, позивач втратила до відповідача почуття любові, фактично їх сім`я розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги в частині розірвання шлюбу є обґрунтованими, доведеними, та такими, що підлягаютьо повному задоволенню.
Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище « ОСОБА_4 ».
Щодо позовної вимоги позивачки про встановлення місця проживання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з позивачкою, суд зазначає наступне.
Згідно ч.1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення( ч. 5 ст. 19 СК України).
При розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, які в свою чергу надають письмові висновки, щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, доходів сторін, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Як вбачається з матеріалів справи позивачкою не надано до суду ніяких письмових доказів, тому в цій частині позовної вимоги слід відмовити.
Позивачка, як сторона, на користь якої виноситься рішення суду, також має право в порядку ч. 2 ст. 141 ЦПК України на стягнення з відповідача понесені нею і документально підтверджених судових витрат.
Керуючись: ст.ст. 13, 81, 89, 133, 141, 211, 223, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 160, 161 СК України, Законом України «Про охорону дитинства» суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу і встановлення місця проживання неповнолітньої дитини - задовольнити частково.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 25.10.2014 року виконавчим комітетом Жубровицької сільської ради Олевського району Житомирської області, актовий запис №11 - розірвати.
Після розірвання шлюбу позивачки залишити прізвище " ОСОБА_4 ".
В частині позовної вимоги про встановлення місця проживання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з позивачкою ОСОБА_1 - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , понесені позивачкою витрати на оплату судового збору за розгляд цивільної справи судом в розмірі 768,40 грн.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Олевським РВ УМВС у Житомирській області 13.12.2014 року.
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий Олевським РВ УМВС в Житомирській області 28.12.2005 року.
Суддя: Н. Ю. Кононихіна