Справа № 404/8232/21
Номер провадження 2/404/2210/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2022 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі :

головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі Тригубенко І.С.

розглянувши у підготовчому засіданні в м. Кропивницькому в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління комунальної власності Кропивницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: державний нотаріус Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 Сибірцева Оксана Валентинівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Кропивницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: державний нотаріус Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 Сибірцева Оксана Валентинівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, просила: визначити їй додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на два місяці, після набрання рішення суду законної сили.

В обґрунтування поданого позову зазначено, що позивач є рідною племінницею ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_2 була самотньою жінкою, власних дітей не мала, а тому єдиною родиною для неї була позивач та її сім`я. Вони весь час проводили разом, оскільки жили по сусідству, то допомагали одна одній по господарству, святкували дні народження та піклувалися одна про одну.

Вказано, що ОСОБА_2 на ім`я позивача склала заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу від 14 лютого 2018 року, зареєстрований за реєстровим №114.

Останні роки вона хворіла, тому повинна була періодично знаходитись на стаціонарному лікуванні, оплатою за лікування займалась позивач. Поховання та всі витрати на похованні позивач разом з своїм чоловіком взяли на бере.

Позивач зазначає, що після смерті її тітки відкрилась спадщина і вона звернулась до Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 із заявою про вступ у спадщину за заповітом, однак, державним нотаріусом було надано відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи це тим, що вона пропустила шестимісячний строк для її подання. Смерть ОСОБА_2 викликала у позивача дуже сильний емоційний стрес. Внаслідок чого, вона довгий час не могла чітко усвідомлювати свої дії та перебувала в депресивному стані. Внаслідок перенесеного стресу у неї почалися розлади психологічного здоров`я, що в подальшому негативно вплинуло на стан фізичного здоров`я. Крім того, причиною пропуску строку на подачу заяви стало і те, що вона втратила паспорт. В січні 2021 року вона знаходилась на довгому лікуванні, у зв`язку із захворюванням лівого колінного суглобу.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 листопада 2021 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 липня 2022 року замінено по справі неналежного відповідача Кропивницькому міську раду на належного Управління комунальної власності Кропивницької міської ради.

В підготовче засідання позивач, її представник надали заяву, в якій просили розгляд справи проводити за відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив судове засідання проводити за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Третя особа в підготовче засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи, які не з`явилися.

Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини справи та характер спірних правовідносин, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне їй майно.

ОСОБА_1 є племінницею померлої ОСОБА_2 .

Відповідно до листа завідуючої Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2, після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 була заведена спадкова справа №500/2021 на підставі претензії кредитора.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, відповідно якого заповіла ОСОБА_1 усі свої права та обов`язки, які їй належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть належати їй у майбутньому та все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі, все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право.

Згідно роз`яснення державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2, заява про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у встановлений законом строк позивачем не подавалась. Згідно будинкової книги для прописки громадян, які проживають в будинку АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини постійно разом із спадкодавцем не проживала. Вказано, що для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 , позивачу необхідно звернутися до суду з визначенням додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та у межах установленого строку прийняти спадщину шляхом подання нотаріусу заяви за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до довідки № 019270/1 про реєстрацію місця проживання особи, за відомостями Відділу реєстрації місця проживання особи управління у сфері держаної реєстрації департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав.

Згідно із частиною першою статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно з положеннями ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до змісту статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із положеннями статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини другої статті 1220 та статті 1221 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

У відповідності до ст. 346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

За змістом положень ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі; не допускається приймати заяви про прийняття спадщини, про відмову від неї або заяви про їх відкликання, складені від імені спадкоємців їх представниками, що діють на підставі довіреностей (пункти 3.3, 3.6 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5).

Статтею 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України визначені наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Верховного Суду: від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18.

Згідно з частиною 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача, поважність причин пропущення строку для прийняття спадщини та наявність правових підстав для задоволення позову. Так, суд вважає обґрунтованим посилання позивача як на підставу позовних вимог на тривалу хворобу, встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби Covid-19 та втрату паспорта.

З огляду на наведене, суд вбачає перешкоди для подання позивачем заяви впродовж шестимісячного строку з дня відкриття спадщини та приходить до висновку про поважність обставин, що стали причиною його пропуску.

З цих підстав позов підлягає задоволенню.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази на спростування зазначеного висновку суду.

Згідно з пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 у резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини.

Відтак, оцінивши всі обставини, що мають значення для справи, суд вважає, що для прийняття спадщини достатнім є двомісячний строк з моменту набрання законної сили цим рішенням.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 76, 77, 79, 89, 258, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України , суд,-

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління комунальної власності Кропивницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: державний нотаріус Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 Сибірцева Оксана Валентинівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , додатковий строк тривалістю два місці для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обчислюється з часу набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Управління комунальної власності Кропивницької міської ради, місцезнаходження: м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, буд. 41.

Третя особа: державний нотаріус Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 Сибірцева Оксана Валентинівна, місцезнаходження: м. Кропивницький, вул. Вокзальна, буд.31.

Повний текст судового рішення складено 25.07.2022 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда