справа № 399/343/22
провадження № 2/399/158/2022
УХВАЛА

22 липня 2022 року смт Онуфріївка

Суддя Онуфріївського районного суду Кіровоградської області Шульженко В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє представник, адвокат Мірошник М.О., до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу (справа 399/343/22),

встановив:

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом.

Ухвалою судді від 19.07.2022 року вказану позовну заяву залишено без руху. Надано ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви.

На виконання вказаної ухвали суду позивачу необхідно було додати до позовної заяви оригінал (дублікат) свідоцтва про шлюб.

Зазначену ухвалу суду направлено позивачу для відома та виконання на адресу зазначену у позовній заяві та на електронну пошту представника позивача, адвоката Мірошника М.О.

20.07.2022 року на адресу суду від представника позивача, адвоката Мірошника М.О. надійшла заява про усунення недоліків у якій останній просить відкрити провадження у даній цивільній справі, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Заява обґрунтована тим, що під час подання позовної заяви до суду було виконано усі вимоги процесуального закону, які зазначенні статтями 175 та 177 ЦПК України. Зазначив, що суд послався на постанову Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», як на підставу для залишення заяви без руху, який в свою чергу не є нормативно правовим актом та не містить норм права. Вказані роз`яснення постанови Пленуму ВСУ свідчать про те, що підставою для залишення заяви про розірвання шлюбу без руху, а отже і її повернення внаслідок не усунення недоліків, може мати місце лише у разі невідповідності вказаної заяви саме вимогам закону. Зазначає, що жодним законом не передбачено надання певного переліку доказів до позовної заяви, натомість передбачені п.8 ч.3 ст. 175, ч.5 ст. 177 ЦПК України вимоги позивачем формально дотримано та надано копію завіреного належним чином свідоцтва про шлюб і зазначено про неможливість надати оригінал внаслідок його відсутності у позивача. Також було заявлено клопотання про витребування копії актового запису про шлюб, аби суд міг достеменно перевірити факт укладення шлюбу між сторонами та наведені у позові фактичні обставини.

Ознайомившись із заявою про усунення недоліків судом зазначається наступне.

В ухвалі суду від 19.07.2022 року судом обґрунтовано зазначено позивачу про необхідність додати до позовної заяви оригінал свідоцтва про шлюб та роз`яснено, що у випадку відсутності оригіналу свідоцтва про шлюб у позивача, останній не позбавлений можливості звернутись до відповідного органу із заявою про отримання дублікату свідоцтва про шлюб.

З приводу заявленого клопотання у позові про витребування доказів, у зазначеній ухвалі роз`яснено, що дане клопотання підлягає вирішенню відповідно до п.7 ч.2 ст. 187 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Відповідно до абз. 2 ч.3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Пленум Верховного суду України у постанові від 21.12.2007 року №11 надав судам роз`яснення про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя у зв`язку з прийняттям Сімейного кодексу України ( 2947-14 ) та внесенням суттєвих змін до норм матеріального права, які регулюють правовідносини щодо укладення, припинення шлюбу, визнання його недійсним та майнових прав подружжя, з метою забезпечення правильного й однакового застосування законодавства під час вирішення справ даної категорії та станом на сьогодні постанова є чинною та за положеннями якої до позовної заяви про розірвання шлюбу, зокрема, додається свідоцтво про реєстрацію шлюбу (п.4), тобто саме свідоцтво про реєстрацію шлюу, а не його копія.

Також суд враховує вищенаведені положення Сімейного кодексу України відповідно до яких рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб та те, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, яке, враховуючи вищезазначене в сукупності, ухвалюється судом на підставі, зокрема, оригіналу свідоцтва про шлюб, а не його копії.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Отже, в кожному випадку позивач при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства. У зв`язку з наведеним, вимоги щодо усунення недоліків позовної заяви, зазначені в ухвалі від 19.07.2022 року про залишення позовної заяви без руху щодо необхідності додати до позовної заяви оригінал (дублікат) свідоцтва про шлюб, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду. Крім того, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, оскільки позивачем, від імені якої діє її представник, недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі суду від 19.07.2022 року, не виконано, суддя вважає, що заява підлягає поверненню позивачу, її повернення не перешкоджає повторному зверненню з заявою.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч.6 ст.185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

З врахуванням наведеного, а також того, що описані в ухвалі недоліки позивачем не усунуті, відповідно до вимог ст.185 ч.3 ЦПК України позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Керуючись ст. 185 ЦПК України,-

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє представник, адвокат Мірошник М.О., до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - вважати неподаною та повернути позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання, шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду в порядку визначеному п.п.15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Онуфріївського районного суду

Кіровоградської області В.В. Шульженко