КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/5857/2022 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Верланова С.М., Мельника Я.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Одинець Любов Петрівни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 30 листопада 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП,-

в с т а н о в и в:

В липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Зазначив, що 11 червня 2020 року відбулася ДТП за участю автомобіля BMW д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля Subaru Legacy д.н.з. НОМЕР_2 , під його керуванням. На місце ДТП він викликав наряд поліції. ОСОБА_2 повідомив, що його автомобіль не застрахований та просив врегулювати питання відшкодування шкоди без поліції. ОСОБА_2 написав розписку в якій зобов`язався повернути йому грошову суму відповідно до документу, який буде виданий станцією технічного обслуговування в строк до 11 липня 2020 року. Відповідно до замовлення-наряду № ЦБ00005815 від 16 червня 2020 року вартість ремонтних робіт автомобіля Subaru Legacy д/н НОМЕР_2 склала 87 447,50 грн. 01 липня 2020 року він зустрівся із ОСОБА_2 та в порядку досудового врегулювання спору вручив претензію про сплату йому вказаної суми коштів. Претензія була залишена ОСОБА_2 без задоволення. У зв`язку з цим ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_2 завдану майнову шкоду в розмірі 87 447,50 грн.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 30 листопада 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Вважає помилковим висновок суду про недоведеність позовних вимог, оскільки відносно ОСОБА_2 не складався протокол про адміністративне правопорушення та не приймалося рішення про притягнення до адміністративної відповідальності. Суд не надав оцінки наданим позивачем доказам, зокрема, відеозапису з відеореєсртратора, фото з місця зіткнення транспортних засобів, нараду-замовлення на ремонт автомобіля, не допитав свідків, яких позивач просив викликати в судове засідання.

Представник ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 . Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_1 є власником автомобіля Subaru Legacy д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 8-9).

11 червня 2020 року в м. Києві по вул. Стеценка відбулася ДТП за участю автомобіля BMW д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля Subaru Legacy д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1

ОСОБА_1 повідомив про ДТП на спецлінію 102 ГУНП у м.Києві, що підтверджується листом Департаменту патрульної поліції УПП у м.Києві від 16 липня 2020 року № 1040-аз/41/11/7/02-2020 (а.с. 10). Проте матеріали про адміністративне правопорушення за наслідком ДТП працівниками поліції не оформлялися.

Відповідно до розписки від 11 червня 2020 року ОСОБА_2 зобов`язався повернути ОСОБА_1 грошову суму відповідно до документу, який буде виданий станцією технічного обслуговування в строк до 11 липня 2020 року (а.с. 11).

Відповідно до наряду-замовлення № ЦБ00005815 від 16 червня 2020 року, складеного Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 на замовлення ОСОБА_1 , вартість ремонту автомобіля Subaru Legacy д.н.з. НОМЕР_2 становить 87 447,50 грн. (а.с. 13-14).

01 липня 2021 року ОСОБА_1 вручив ОСОБА_2 претензію про відшкодування завданого йому збитку у розмірі 87 447,50 грн. (а.с.12).

16 липня 2021 року ОСОБА_2 надав ОСОБА_1 відповідь на претензію, в якій він зазначив, що вину в ДТП не визнає та вважає, що замовлення-наряд № ЦБ00005815 від 16 червня 2020 року не відповідає вимогам чинного законодавства (а.с. 35-37).

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду доказів, які беззаперечно свідчать про обставини ДТП, пошкодження автомобіля, матеріальну шкоду, заподіну внаслідок ДТП та встановлення вини відповідача.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, а висновки суду першої інстанції не відповідають матеріалам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Як вбачається із матеріалів справи, 11 червня 2020 року в м. Києві по вул. Стеценка, 21, відбулася ДТП за участю автомобіля BMW д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля Subaru Legacy д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. ОСОБА_1 повідомив про ДТП на спецлінію 102 ГУНП у м.Києві, проте матеріали про адміністративне правопорушення по факту вказаного ДТП не оформлялися.

Факт та обставини ДТП підтверджуються доданими до матеріалів справи роздруківками фотознімків. ОСОБА_1 надав суду карту пам`яті, яка містить відеозапис з відео реєстратора, встановленого в його автомобілі. Також, факт ДТП не спростовував і сам ОСОБА_2 .

Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на недоведеність його вини у вчиненні ДТП та розміру завданої шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відтак, в даному випадку саме на відповідача покладається обов`язок доведення того факту, що шкоду позивачу завдано не з його вини.

Заперечуючи проти позову, відповідач ОСОБА_2 не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ДТП відбулася не з його вини.

Як зазначив ОСОБА_1 , ДТП 11 червня 2020 року відбулася внаслідок порушення правил дорожнього руху з боку ОСОБА_2 . На місце ДТП він викликав наряд поліції, проте ОСОБА_2 повідомив, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу BMW д.н.з НОМЕР_1 не була застрахована та просив врегулювати питання відшкодування шкоди без участі поліції. Він погодився на таку пропозицію, у зв`язку з чим ОСОБА_2 на місці написав розписку.

Відповідно до наданої суду розписки від 11 червня 2020 року ОСОБА_2 зобов`язався повернути грошову суму відповідно до документу, який буде виданий станцією технічного обслуговування в строк до 11 липня 2020 року.

Тобто, відповідач фактично зобов`язався відшкодувати позивачу завдані збитки за пошкодження автомобіля, таким чином визнавши свою вину у вчиненні ДТП.

У відзиві на позов ОСОБА_2 зазначав, що вказана розписка була написана ним під психологічним тиском представників поліції та в стані афекту, але жодних доказів на підтвердження даних обставин відповідач не надав. Відтак, такі доводи ОСОБА_2 не можуть бути прийняті до уваги.

З наданих позивачем роздруківок листування в месенджері з ОСОБА_2 вбачається, що після складання наряду-замовлення № ЦБ00005815 від 16 червня 2020 року ОСОБА_1 надсилав його фотокопію відповідачу на телефон. Відповідач у листуванні не заперечував свою вину та наявність підстав для покладення на нього обов`язку відшкодувати завдану шкоду, а лише запитував позивача про якийсь відеозапис (а.с. 15-16).

Під час розгляду справи відповідач не заперечував факт даного листування.

Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення за ДТП, яке мало місце за участю сторін, а також відсутність постанови суду про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності не виключає його обов`язку відшкодувати завдану шкоду.

На підтвердження розміру збитків ОСОБА_1 надав наряд-замовлення № ЦБ00005815 від 16 червня 2020 року, складений Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 , згідно з якого вартість ремонту автомобіля Subaru Legacy д.н.з. НОМЕР_2 становить 87447,50 грн.

Наряд-замовлення містить перелік запасних частин та робіт, необхідних для здійснення відновлювального ремонту автомобіля Subaru Legacy д.н.з. НОМЕР_2 , а також їх вартість. Оскільки в даному наряді-замовленні містяться дані, що відносяться до предмета доказування в даній справі, його слід вважати належним доказом та надати йому оцінку.

Відповідач не довів, що визначений у наряді-замовленні № ЦБ00005815 від 16 червня 2020 року перелік запасних частин та робіт не відповідає завданим внаслідок ДТП пошкодженням, а також не надав власних доказів на підтвердження розміру завданої шкоди. Питання про призначення в справі відповідної експертизи ОСОБА_2 не порушував.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . Відповідно, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 30 листопада 2021 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 874,49 грн. судового збору за подання позовної заяви та 1 312,50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги, а всього 2 186,99 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Одинець Любов Петрівни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 30 листопада 2021 року та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 87 447, 50 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 874,49 грн. судового збору за подання позовної заяви та 1 312,50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги, а всього 2 186,99 грн. судового збору.

Дані учасників справи:

ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомий.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Верланов С.М.

Мельник Я.С.