Справа № 373/251/22
Номер провадження 2/373/303/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2022 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

під головуванням судді Свояка Д.В.,

за участі секретарки судових засідань Литвишко В.М.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача:

Представник позивача Семенченко Р.О. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки на користь ПАТ «Укргазбанк» заборгованість в розмірі 19953,94 гривень.

Також просить стягнути з відповідачки на користь ПАТ АТ «Укргазбанк» судовий збір в розмірі 2481,00 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.04.2019 між ПАТ АТ «Укргазбанк» та відповідачкою шляхом подання Заяви-Договору №2019/І_С/001-001042 укладено договір про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів та надання послуг. З гідно з підписаною Заявою-Договором відповідачці встановлено орієнтовну суму кредиту в розмірі 10000,00 грн, максимальну суму овердрафту (можливу суму кредиту) в розмірі до 300000,00 грн, номер договору №2019/ОВР/056-000847 строком на 12 місяців зі сплатою 36% річних (базова відсоткова ставка) та 48 % річних (відсоткова ставка на прострочену заборгованість), щомісячний платіж по кредиту 7% мінімуму 50,00 грн.

Проте, відповідачка взяті на себе зобов`язання належним чином не виконує, в зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 20.07.2021 складається з: заборгованості по кредиту прострочена 16040,68 гривень; заборгованість по процентам прострочена 1709,08 гривень; заборгованість по платежах за ч.2 ст.625 ЦК України 2204,18 гривень. Загальна сума заборгованості становить 19953,94 гривень.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі:

Ухвалою суду від 12.05.2022 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

В матеріалах справи є клопотання представника позивача про розгляд справи без участі представника ПАТ АБ «Укргазбанк», про розгляд справи в порядку спрощеного провадження.

У встановлений судом строк відповідачкою, яка належним чином повідомлена про розгляд справи, не надано відзиву на позов без поважних причин, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України.

Судом встановлено наступні обставини:

До позовної заяви додано копію заяви-договору №2019/І_С/056-001042 (Договір карткового рахунку) про приєднання доПравил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за якими здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк», в якій зазначено, що відповідачка 04.04.2019 ознайомилась з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту виходячи із обраних нею умов кредитування. Просить надати їй банківську послугу «Домовичок до пари», однак, відсутня інформація про розмір бажаного кредитного ліміту та обсяг послуг, які бажає отримати клієнт (відповідачка). При цьому у тексті позовної заяви представник позивача зазначає інший номер заяви-договору, що був підписаний між сторонами.

Також, у п. 4 «Паспорт споживчого кредиту» зазначеної копії заяви-договору, програмою кредитування визначено «Універсальна картка «Домовичок» (в рамках ЗКП), що ставить під сумнів досягнення між сторонами згоди щодо істотних умов договору.

На одному аркуші із заявою-договором №2019/І_С/056-001042 від 04.04.2019 міститься договір добровільного страхування життя власника карткового рахунку №2019/І_С/056-001042, укладений за офертою GB №0001-18 від 15.02.2018, де в п.5.2. визначено розмір страхового тарифу 0,7 % від страхової суми за період страхування. Також, у п.5.1 договору зазначено, що розмір страхової суми на кожний місячний період страхування протягом дії Договору визначається відповідно до п.7.1 та п.15.2 Оферти.

Однак, сама оферта GB №0001-18 від 15.02.2018 до зазначеного акцепту не додана.

До позову додана копія тарифного плану «Кредитна картка», яка містить три позиції: Еко-кредитка, Універсальна картка «Домовичок», Premier-картка, щодо банківської послуги «Домовичок до пари» тарифи відсутні.

Крім того, зазначений тарифний план затверджений як Додаток 2.2 до Протоколу Спільного засідання КУАП та ТК №130320/1 від 13.03.2020; із змінами до п.2.4.1, (затв. Протоколом Спільного засідання КУАП і ТП №250620/4 від 25.06.20); із змінами до пп.г, д п 2.4.1 (затв. Протоколом Спільного засідання КУАП і ТП №271020/1 від 27.10.20); із змінами до п.2.4.1, затв. Протоколом Спільного засідання КУАП і ТК №160121/3 від 16.01.21; із змінами до п.3.1, затв. Протоколом Спільного засідання КУАП і ТК № 190221 від 19.02.21. Він не містить відмітки про ознайомлення відповідачки.

Вимоги про дострокове повернення кредиту за договором №2019/ОВР/056-000847, копія якої додана до позову, містить інформацію про прострочену заборгованість відповідачки перед позивачем у розмірі 1539,69 грн, при цьому вимогою є повернення всієї суми кредиту в розмірі 18097,19 грн (складові цієї суми не зазначені), а у позові вказана сума заборгованості 19953,94 грн.

Доданий до позову розрахунок заборгованості відповідачки за договором №2019/ОВР/056-000847 станом на 20.07.2021, не містить всіх обов`язкових реквізитів, визначених Національним банком України.

Роздруківка Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за якими здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками Публічним акціонерним товариством Акціонерним банком «Укргазбанк», додана до позову,не містить підпису голови правління та боржника.

Виписка з особового рахунку відповідачки неналежної якості, що ускладнює відтворення її змісту без застосування спеціальних оптичних пристроїв, які збільшують зображення.

Також, заява-договір від 04.04.2019 містить інформацію про відкриття рахунку № НОМЕР_1 та субрахунку № НОМЕР_2 на відповідачку, однак, до позову додані також виписки по рахунках відповідачки, ідентифікувати походження яких з наданих суду доказів неможливо.

Норми права, застосовані судом:

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Згідно з ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 3 ст.203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

За нормами ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до норм ст. 526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ч.2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч.2 ст.639 ЦК України).

Згідно з ч.2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товар, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо) яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч.1 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Статтею 1069 ЦК України передбачено, що якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.8 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.

Згідно з п.22 ч. 1 ст. 1 цього Закону споживач - фізична особа, яка набуває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

У п. 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно- правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Відповідно до п. 2 р. VII Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженому постановою Правління НБУ від 05.11.2014 № 705, форми документів за операціями з використанням електронних платіжних засобів установлюються правилами платіжних систем і повинні містити обов`язкові реквізити, визначені цим Положенням.

Пунктом 7 цього розділу передбачено, що документи за операціями з використанням електронних платіжних засобів повинні містити такі обов`язкові реквізити:

1) ідентифікатор еквайра та торговця або інші реквізити, що дають змогу їх ідентифікувати; 2) ідентифікатор платіжного пристрою; 3) дату та час здійснення операції; 4) суму та валюту операції; 5) суму комісійної винагороди; 6) реквізити електронного платіжного засобу, які дозволені правилами безпеки платіжної системи; 7) вид операції; 8) код авторизації або інший код, що ідентифікує операцію в платіжній системі.

Відповідно до п. 61 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75, форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити:

1) номер особового рахунку; 2) дату здійснення останньої (попередньої) операції; 3) дату здійснення поточної операції; 4) код банку, у якому відкрито рахунок; 5) код валюти; 6) суму вхідного залишку за рахунком; 7) код банку-кореспондента; 8) номер рахунку кореспондента; 9) номер документа; 10) суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); 11) суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; 12) суму вихідного залишку.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 78 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стаття 80 ЦПК України визначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.ч. 1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частинами 1, 2 ст.83 ЦПК України передбачено подання доказів сторонами та іншими учасниками справи безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Як передбачено ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оцінка суду аргументів сторін, доказів.

При оцінці доказів та оцінці аргументів суд враховує положення ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та нечіткі або двозначні положення договору тлумачить на користь відповідача, як споживача послуг позивача.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду щодо даної категорії справ, викладеній в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17, у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець, а оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Відповідачкою підписана заява-договір про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за якими здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками Публічним акціонерним товариством Акціонерним банком «Укргазбанк».

Проте чи погоджувалась відповідачка із цими правилами, у редакції, що додано до позовної заяві, відомості відсутні. При цьому, додані до позову правила не містять підпису Голови Правління у відповідній графі останнього аркуша.

Отже, додані до заяви Правила відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за якими здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками Публічним акціонерним товариством Акціонерним банком «Укргазбанк» не підтверджують обставин укладення договору між позивачем та відповідачкою 04.04.2019, крім того, не містять підписів сторін.

З доданої до позову копії тарифного плану «Кредитна картка», вбачається, що вони затверджені 13.03.2020 із змінами від 25.06.2020, 27.10.2020, 16.01.2021 та 19.02.2021, тобто пізніше за підписання заяви-договору №2019/І_С/056-001042 від 04.04.2019. Будь-яких доказів ознайомлення зі змістом цих тарифів відповідачкою не надано.

У виписці з особового рахунку відповідачки зазначені рахунки, інформація про відкриття яких відсутня. Також, виписка не відповідає вимогам, встановленим Нацбанком України у частині зазначення коду валюти. Крім цього, згідно з п.7.1 «Вимоги до оформлювання документів. ДСТУ 4163-2003», які затверджені наказом Держспоживстандарту України №55 від 07.04.2003, розмір шрифту документів, виготовлених за допомогою комп`ютерної техніки має становити 12-14 друкарських пунктів, але надана виписка має текст, розмір шрифту якого становить 5 друкарських пунктів.

Незважаючи на складнощі відтворення змісту виписки з особового рахунку, з неї встановлено, що відповідачкою неодноразово використовувались кошти з рахунку на різні потреби. Сума безпосередньо використаних нею коштів становить 64246,1 грн.

Відповідачка на погашення заборгованості періодично здійснювала поповнення на загальну суму 55260,08 грн.

Зважаючи на зазначене сума основного зобов`язання відповідачки становить 8986,02 грн.

Отже, позивачем доведено обставини надання відповідачці та неповернення нею коштів на зазначену суму, але не доведено інші обставини, про які зазначено у позовній заяві, у тому числі досягнення між сторонами домовленості щодо сплати процентів за користування цими коштами та строк їх повернення.

У зв`язку з наведеним суд дійшов висновку про часткове порушення прав позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Крім того, з розрахунку заборгованості вбачається обрахунок «платежів згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України» за процентною ставкою 42%. Будь-яких доказів на підтвердження такої ставки позивачем суду не надано.

У зв`язку з цим суд при застосуванні цієї норми закону до виниклих правовідносин між сторонами враховує визначену у ній процентну ставку 3% проценти річних від простроченої суми.

З огляду на визначений у доданому до позову розрахунку строк (108 днів), за який має бути нараховані такі платежі, зважаючи на принцип диспозитивності, суд обраховує суму відповідальності за грошове зобов`язання (8986,02 грн) у розмірі 79,77 грн.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2481,00 грн, як передбачено ст.4 ЗУ «Про судовий збір». Ціна позову визначена позивачем сумою стягнення 19953,94 грн.

Оскільки суд частково задовольняє вимоги на суму 9 065,79 грн, що становить 45,43% від ціни позову, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 1 127,12 грн судових витрат у виді судового збору.

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором №2019/І_С/056-001042від 04.04.2019 в розмірі 9 065 (дев`ять тисяч шістдесят пять) грн 79 коп.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» судовий збір в розмірі 1 127 (одна тисяча сто двадцять сім) грн 12 коп.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні найменування сторін та інших учасників справи:

Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» - місцезнаходження: вул.С.Стрільців, 10Б, м.Київ, 04053, ;

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: Д. В. Свояк