ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/7397/21
Провадження № 2/210/720/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14 липня 2022 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Вікторович Н.Ю., за участю секретаря судового засідання Реви К.В., в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України, розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтування позовної заяви зазначає, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 06 листопада 2012 року за №1702, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Лосінець С.М. належить квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 36,0кв.м, житловою площею 18,9кв.м. Витяг з Державного реєстру правочинів №12079333 від 06 листопада 2012 року.

Згідно довідки про зареєстрованих осіб, виданої Відділом місця реєстрації проживання громадян ВК Металургійної районної у місті ради від 29 грудня 2021 року №11855, в квартирі АДРЕСА_2 , зареєстрований її син, - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 30 серпня 2016 року.

Однак, відповідач не проживає в житловому приміщенні з 2019 року в зв`язку з виїздом на заробіток до м. Києва, а згодом за кордон до Російської Федерації, де і знаходиться на теперішній час, про що складено акт від 13 грудня 2021 року ТОВ «СІТІСЕВІС-КР» про проживаючих осіб в житловому приміщенні АДРЕСА_2 .

Відповідач не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою він не цікавиться.

Перешкод в користуванні жилим приміщенням вона відповідачу не чинила.

Факт реєстрації відповідача порушує її право на вільне розпорядження і користування майном.

Відповідач виїхав за межі України в 2019 році. Постійно проживає в Росії та не бажає виїзджати. Приїхати та самостійно знятися з місця реєстрації він не бажає.

У зв`язку з викладеним, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

04 січня 2022 року до суду надійшла заява від відповідача ОСОБА_2 в якій він зазначає, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, самостійно виписатись з квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 не має можливості, оскільки проживає на території Російської Федерації.

Від позивача та її представника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити.

Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, з письмових матеріалів справи встановлено, що позивачеві ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 06 листопада 2012 року за №1702, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Лосінець С.М. належить квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 36,0кв.м, житловою площею 18,9кв.м. Витяг з Державного реєстру правочинів №12079333 від 06 листопада 2012 року (а.с.5, 6, 7).

Згідно довідки про зареєстрованих осіб, виданої Відділом місця реєстрації проживання громадян ВК Металургійної районної у місті ради від 29 грудня 2021 року №11855, в квартирі АДРЕСА_2 , зареєстрований син позивача, - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 30 серпня 2016 року (а.с.17).

Відповідач ОСОБА_2 не проживає в житловому приміщенні з 2019 року в зв`язку з виїздом на заробіток до м. Києва, а згодом за кордон до Російської Федерації, де і знаходиться на теперішній час, про що складено акт від 13 грудня 2021 року ТОВ «СІТІСЕВІС-КР» про проживаючих осіб в житловому приміщенні № НОМЕР_1 , будинку АДРЕСА_3 (а.с.9).

Згідно зі ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 20 березня 1952 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином з письмових матеріалів справи судом встановлено, що відповідач фактично не проживає за місцем своєї реєстрації, чим обмежує право позивача на власність та вільне розпорядження житловим приміщенням, а тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити.

Крім того, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягнення судового збору на користь позивачки.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст.12, 141, 247, 274, 259, 263-268 ЦПК України, ст.ст.319, 321, 391, 405 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_2 .

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суму сплаченого судового збору у розмірі 908,00 гривень (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів в порядку, передбаченому статтею 354 ЦПК України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: Н. Ю. Вікторович