ЄУНС справи 678/303/21
Провадження №2-678-61/22

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2022 року смт.Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Лазаренка А.В.,

за участю: секретаря судового засідання - Непийводи Л.Д.,

представника відповідача - Мариняка М.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Летичів справу за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», представник позивача: Кіріченко Віталій Михайлович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

06 квітня 2021 року до суду надійшла вищевказана позовна заява представника позивача Кіріченко В.М. від 04.03.2021 року, в якій АТ КБ «ПриватБанк» просить: стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 18.02.2008 року у розмірі 13262,79 грн., станом на 25.02.2021 року, яка складається з наступного: 11495,36 грн. - заборгованість за тілом кредита; в т.ч. 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредита; 11495,36 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 1767,43 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦКУ; 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. нараховано комісії; судові витрати, в розмірі 2270 грн. судового збору.

В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилається на те, що ОСОБА_1 підписав заяву №б/н від 18.02.2008 року, чим підтвердив свою згоду, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає договір про надання банківських послуг, згідно якого їй відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, у подальшому розмір кредитного ліміту було збільшено до 5500,00 грн.

Позивач взяті на себе зобов`язання за умовами договору виконав належним чином, а відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту не виконав, внаслідок чого, станом на 25.02.2021 року його заборгованість перед банком становить 13262,79 грн., яка складається з наступного: 11495,36 грн. - заборгованість за тілом кредита; в т.ч. 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредита; 11495,36 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 1767,43 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦКУ; 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. нараховано комісії.

Крім того, представник позивача просить стягнути витрати по сплаті судового збору 2270,00 грн. та розглянути справу за відсутності представника банку.

При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», які згідно до заяви отримані відповідачем для ознайомлення в письмовій формі. Копія «Умов та правила надання банківських послуг» та «Тарифів Банку» додаються до позовної заяви, а з метою підтвердження їх відповідності (автентичності) також надається копія наказу банку про їх затвердження. Підписавши заяву, між сторонами, у відповідності до ст.634 ЦК України, був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст.1066 ЦК України) та кредитного договору (ст.1054 ЦК України).

08.04.2021 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області, позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити.

Представник відповідача адвокат Мариняк М.В. в судовому засіданні позов визнав частково в сумі 5500,00 грн., в рамках кредитного ліміту.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: 1) сума кредиту; 2) детальний розпис сукупної вартості кредиту для споживача (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; 3) дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; 4) право дострокового повернення кредиту; 5) річна відсоткова ставка за кредитом; 6) умови дострокового розірвання договору; 7) інші умови, визначені законодавством.

На підставі ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Частиною 2 ст.207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ч.1 ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

З матеріалів справи вбачається, що даний спір виник між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1 з підстав зняття останнім кредитних коштів з банківської карти, отриманої згідно анкети-заяви від 18.02.2008 року.

18 лютого 2008 року ОСОБА_1 подав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку де вказані його анкетні дані, місце проживання/реєстрації, володіння майном, сімейний стан, місце роботи, тощо.

У заяві також вказано, що відповідач виявляє бажання оформити на своє ім`я платіжну картку «Кредитка «Універсальна», бажаний кредитний ліміт 500,00 грн.

Відповідно до довідки банку (без дати) між сторонами був підписаний кредитний договір №б/н за яким надано ОСОБА_1 сім кредитних карток, зазначено їх номер, дату відкриття та термін дії.

Згідно довідки банку (без дати) про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 (договір б/н), старт карткового рахунку відбувся 18 лютого 2008 року, а протягом 2008-2019 року банк неодноразово збільшував кредитний ліміт.

Із виписки за договором №б/н станом на 01.03.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 користувався кредитними коштами.

Згідно позовної заяви, наданих банком розрахунків заборгованості, у ОСОБА_1 станом на 25.02.2021 року існує заборгованість в розмірі 13262,79 грн., з них: 11495,36 грн. - заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 11495,36 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 1767,43 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦКУ; 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. нараховано комісії.

Так, 18.02.2008 року внаслідок подання анкети-заяви між АТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 виникли договірні відносини.

Однак, у анкеті-заяві відсутні умови договору на отримання кредитних коштів, хоча й зазначено вид картки та бажаний кредитний ліміт, однак не вказана сума кредиту, ні процентна ставка, не вказано про встановлення відповідальності у виді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, а також інші умови на яких відповідач отримує кредитні кошти.

Водночас, як вбачається з наданих банком розрахунків заборгованості за договором №б/н від 18.02.2008 року, ОСОБА_1 була надана можливість користуватись кредитними коштами ПриватБанку, він цією можливістю користувався.

У зв`язку із зазначеним суд приходить до висновку, що банком відповідачу на підставі поданої анкети-заяви дійсно були надані кредитні кошти.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення заборгованості по кредиту, посилався на Витяг з Умов і правил надання банківських послуг і Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» як невід`ємні частини укладеного сторонами договору.

Однак, вказані документи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви, а відтак відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Саме такі висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (справа №6-16цс15), постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

За таких обставин немає правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за відсотками, пенею, штрафами через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу у анкеті-заяві, адже Витяг з Умов та правил надання банківських послуг і Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору.

Водночас, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь банку суми непогашеного тіла кредиту згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України є обґрунтованими, адже позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником його обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивач належними і допустимими доказами довів правомірність своїх вимог, водночас відповідач не надав доказів, які спростовують твердження позивача про наявність заборгованості, що є його процесуальним обов`язком, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню частково.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як зазначає Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові, якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України банк вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

З урахуванням наведеного позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» щодо стягнення не повернутих кредитних коштів в сумі 11495,36 грн. підлягають задоволенню, в іншій частині позовних вимог слід відмовити.

У відповідності до п.3.ч.2, ч.13 ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно обсягу задоволених вимог (11495,36х100:13262,79=86,67; 2270х86,67:100=1967,41)

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.526, 549, 550, 554, 610, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 263-265, ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, жителя і зареєстрованого по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (, МФО 305299, рах. № НОМЕР_2 , місцезнаходження м.Київ, вул.Грушевського, 1Д, Київської області, п.і.01001) 11495,36 грн. - заборгованість по тілу кредиту станом на 25.02.2021 року відповідно до кредитного договору №б/н від 18.02.2008 року, та 1967,41 грн. - витрати по сплаті судового збору, а всього 13462,77 (тринадцять тисяч чотириста шістдесят дві) гривні 77 коп..

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 14 лютого 2022 року.

Суддя: підпис А.В. Лазаренко

Суддя Летичівського

районного суду А.В.Лазаренко