Справа №639/8933/21
Провадження №2-о/639/30/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року Жовтневий районний суд м. Харкова

в складі: головуючого - судді Баркової Н.В.,

за участю секретаря - Карбовської М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Конотопська міська рада про встановлення факту родинних відносин,-

ВСТАНОВИВ:

30.12.2021 року заявник ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова із заявою, в якій просила встановити факт встановити той факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , визнаного померлим згідно рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.12.2004 року та бабусею ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько заявника ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після його смерті залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний житловий будинок належав на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та її синам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності б/н від 16.11.1949 року № 637. Так, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_4 рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.12.2004 року визнаний померлим. Єдиним спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину після смерті матері та брата був ОСОБА_3 , але, за життя він свої спадкові права не оформлював, оскільки мав неточності в документах. Після смерті батька, заявник також фактично прийняла спадщину. Однак, при зверненні до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав, заявнику було роз`яснено, що у особистих документах маються розбіжності, крім того, відсутні документи, що підтверджують факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Так, відповідно до свідоцтва про народження № 282 від 02.04.1927 року ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 . В графі «батько» вказаний ОСОБА_6 - українець, в графі «мати» вказана ОСОБА_7 . Крім того, згідно вироку - цивільного від 29.02.1940 року, винесеного Конотопським народним судом, встановлено наступне: «закріпити будинок № 12 за ОСОБА_2 та її синами ОСОБА_8 та ОСОБА_4 . Тобто, вказаним рішенням фактично встановлено, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 та ОСОБА_4 необхідно заявнику для оформлення своїх спадкових прав після смерті батька, тобто має для заявника юридичне значення, оскільки від встановлення даного факту залежить виникнення, зміна або припинення її особистих майнових прав.

У зв`язку з викладеним заявник вимушена звернутися до суду з даною заявою.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 05.01.2022 року прийнято заяву до розгляду та відкрито окреме провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Конотопська міська рада про встановлення факту родинних відносин. Призначено судове засідання.

В судове засідання 10.11.2022 року учасники справи не з`явилися, повідомлені про дату, час та місце судового засідання належним чином.

Представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_9 надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність та у відсутність заявника, вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити.

Представник заінтересованої особи Конотопської міської ради надав на адресу суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, проти встановлення факту за вищевказаною заявою не заперечував.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення даної заяви, враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що зроблено відповідний актовий запис №168 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 08.09.1964 року. Її батьками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_11 (а.с.5).

ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уклала шлюб з ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , про що зроблено відповідний актовий запис №605 та підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 27.09.1984 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - « ОСОБА_14 » (а.с. 5 (зворот)).

При цьому відповідно до свідоцтва про народження № 282 від 02.04.1927 року ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , в графі «батько» вказаний ОСОБА_6 - українець, в графі «мати» вказана ОСОБА_7 (а.с. 10).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 01.06.2004 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що зроблено відповідний актовий запис №551 (а.с.10 (зворот)).

ОСОБА_15 (зазначено російською мовою), померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено відповідний актовий запис №77 та підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 17.02.1969 року (а.с.7).

ОСОБА_16 (зазначено російською мовою) помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , про що зроблено відповідний актовий запис №161 та підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 06.04.1970 року (а.с.7 (зворот)).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.12.2004 року за заявою ОСОБА_1 ОСОБА_17 визнаний померлим. В рішенні також зазначено, що задоволення заяви має юридичне значення для заявника у зв`язку з необхідністю оформлення спадщини після смерті дяді. Також у вказаному рішенні встановлено, що ОСОБА_3 є батьком заявника, яка після шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_14 (а.с.8).

Крім того, вироком - цивільним від 29.02.1940 року, винесеним Конотопським народним судом, встановлено: «що будинки під АДРЕСА_2 залишилось два будинки після смерті ОСОБА_6 який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 а після смерті остались будинки не за кім не закріплені до цього часу, хоч є й наслідники. Вище зазначені не суперечать щоб закріпити будинок №12 за ОСОБА_2 та її синами ОСОБА_8 та ОСОБА_4 будинок №10 за ОСОБА_18 та ОСОБА_19 ». Присуджено «визнати за наслідників на будинки, яки мистяться в АДРЕСА_2 , яке раніше належало ОСОБА_6 . Будинок №12 визнати за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних долях. №10 будинку визнати право за ОСОБА_18 та ОСОБА_19 яки містяться по улиці ОСОБА_20 в рівних долях». (а.с. 9).

Як вбачається з копії реєстру прав власності на нерухоме майно конотопського міжміського бюро технічної інвентаризації, будинок АДРЕСА_1 зареєстрований на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_2 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 (а.с. 6).

Відповідно до ч. 1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 2 статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема на підставі п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Як вбачається із вищенаведеного, відсутність документального підтвердження родинних відносин між заявником ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ( ОСОБА_15 - російською мовою) має юридичне значення, оскільки позбавляє заявника можливості оформити спадщину.

Враховуючи відомості, які містяться в письмових доказах, оскільки всі дані осіб, між якими заявник просить встановити факт родинних відносин - ОСОБА_2 ( ОСОБА_15 - російською мовою), ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , співпадають, але різняться лише написанням окремих літер, в тому числі у зв`язку з перекладом, суд приходить до висновку, що дійсно ОСОБА_2 ( ОСОБА_15 - російською мовою), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є матір`ю ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , визнаного померлим на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.12.2004 року, відтак заява в цій частині підлягає задоволенню.

Що стосується вимоги заявника про встановлення факту родинних відносин між заявником та її бабусею ОСОБА_2 ( ОСОБА_15 - російською мовою), то заява у вказаній частині задоволенню не підлягає, оскільки вказана вимога вже випливає за законом з наданих документів про батька заявниці та встановленого вище факту, що батько заявниці є сином ОСОБА_2 ( ОСОБА_15 - російською мовою), отже встановлення рішенням суду факту родинних відносин між заявницею та її бабусею є зайвим.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 263-265, 293, 294,315, 316-319 ЦПК України, ст. 1266 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Конотопська міська рада про встановлення факту родинних відносин - задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_2 ( ОСОБА_15 - російською мовою), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є матір`ю ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , визнаного померлим на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.12.2004 року.

В іншій частині в задоволенні зави - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_3 ;

Заінтересована особа: Конотопська міська рада, , місцезнаходження: м. Конотоп, пр-т Миру, буд. 8.

Повне рішення складено 02.01.2023 року.

Суддя Н.В. Баркова