Дата документу 13.07.2022 Справа № 317/2635/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 317/2635/20 Головуючий у 1 інстанції: Ткаченко М.О.
Провадження № 22-ц/807/700/22 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В., суддів Кочеткової І.В., Подліянової Г.С.

за участі секретаря: Камалової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 20 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АККОРД ТУР», фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АККОРД ТУР», фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про захист прав споживачів.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вона протягом 2019 року уклала з ФОП ОСОБА_2 , який як турагент діяв від імені та за дорученням ТОВ «АККОРД-ТУР», декілька договорів на туристичне обслуговування її з чоловіком, згідно з якими турагент за встановлену у договорах плату був зобов`язаний надати за її замовленням як туриста комплекс туристичних послуг (туристичний продукт) у вигляді пакетних турів на двох осіб до країн Європи та у Туреччину, а саме: договір № 1358 від 20.08.2019р., № 1527 від 11.0.2019р., № 1630 від 19.11.2019р., № 1357 від 25.11.2019р. та № 1525 від 19.11.2019р. Вона належним чином здійснила оплату цих турів на загальну суму 5 335 євро, проте туристичні послуги за цими договорами у вказані у договорах строки їй надані не були.

Зазначає, що ФОП ОСОБА_2 в порушення вимог п. 8.4 Договору та ч. 8 ст. 20 Закону України «Про туризм» не повідомив її про будь-які зміни обставин не пізніше як через один день з дня, коли йому стало відомо про зміну обставин, якими сторони керувались під час укладення договорів, та не пізніше як за три дні до початку туристичної подорожі.

На її претензію-вимогу від 03.07.2020р. про повернення їй сплачених за тури згідно з договорами № 1358 від 20.08.2019*р., № 1527 від 11.10.2019р., № 1630 від 19.11.2019р. коштів у розмірі 2 624 євро впродовж 7 календарних днів ТОВ «АККОРД-ТУР» їй була надана відповідь про відмову у поверненні коштів та пропозиція перенести дати турів з посилання на форс-мажорні обставини, якими були введення карантинних заходів у

зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби.

Позивач зазначає, що компетентними органами щодо засвідчення обставин непереборної сили законодавством визначено Торгово-промислову палату України та 25 регіональних торгово-промислових палат: 24 обласних та м. Києва.

17.03.2020 Верховна Рада України ухвалила Закон № 530-ІХ, яким внесено зміни до Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» та включено карантин до списку форс-мажорних обставин. Однак вважає, що просто існування таких обставин не доводить, що вони є форс-мажором. Така обставина, на її думку, стає форс-мажорною лише у випадку, якщо особа доведе неможливість виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, саме через неї. Щоб засвідчити форс-мажорні обставини потрібно звернутися до Торгово-промислової палати для того, щоб отримати відповідний сертифікат. Крім того, для уникнення відповідальності потрібно довести причинно-наслідковий зв`язок між зобов`язаннями, які сторона не може виконати, та обставинами, на які сторона посилається як на підставу неможливості виконання зобов`язання.

Отже, про наявність будь-яких форс-мажорних обставин відповідачі її не повідомили та не надали документів на їх підтвердження. Тому позивачка вважає, що має всі законні підстави вимагати повернення коштів за договорами, за якими сплив термін надання туристичних послуг.

З врахуванням вищевикладеного, позивачка змушена звернутись до суду за захистом своїх порушених прав як споживача послуг, у якому просить стягнути солідарно з відповідачів за договорами на туристичне обслуговування 5335 євро та неустойку, розраховану згідно із ч. 5 ст. 10 Закону України Про захист прав споживачів в розмірі трьох відсотків від загальної вартості замовлення у розмірі 5324,22 грн.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 20 вересня 2021 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції у цій справі, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Вказує на те, що суд неналежним чином проаналізував умови договорів та їх виконання відповідачами, встановивши, що з боку відповідачів ніяких порушень допущено не було, що, в свою чергу, призвело до неправильно вирішення її позовних вимог. Натомість, вважає, що відповідач в особі ТОВ «АККОРД-ТУР» завчасно не повідомляв позивача про неможливість виконання зобов`язань за договорами у встановлені ними строки через зміну обставин, та доказів цим обставинам відповідачами суду не надано. Вважає, що наданими відповідачами копіями листів не можуть підтверджуватись завчасна сплата та замовлення туристичних продуктів відповідно до договорів. Вказує на безпідставність стверджень відповідачів про участь у наданні туристичного продукту інших суб`єктів туристичних послуг, оскільки це не передбачено укладеними з нею договорами. Також вважає, що суд безпідставно не застосував ст.. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів».

У відзивах на апеляційну скаргу, наданих кожним з відповідачів самостійно, маються однакові заперечення проти доводів апеляційної скарги.

Так, відповідачі зазначають, що 13.03.2020р. на власному веб-сайті туроператором було розміщено інформацію про перенесення турів на період після закінчення карантинних обмежень, пов`язаних з поширенням коронавірусної хвороби, яка адресувалась всім туристам та турагентам. Також зазначають, що інформація про обмеження вільного пересування та перетину кордонів фізичними особами з туристичною метою є загальнодоступною. Обставини введення карантинних обмежень визнані форс-мажорними та настання таких подій не могли передбачити ані турагент, ані туроператор, а тому останні не несуть відповідальності за перенесення дат турів на післякарантинний період.

Також відповідачі вказують, що фактичну оплату іноземним контрагентам за замовлення туристичного продукту підтверджено не лише листами, а й відповідними платіжними дорученнями та договорами комісії, які були досліджені судом першої інстанції. У зв`язку з вказаними обставинами відповідачі у відзивах просять відхилити апеляційну скаргу, а оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Ухвалами Запорізького апеляційного суду від 24 грудня 2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та справу призначено до розгляду в судове засідання на 16.03.2022р. на 10.00 год.

Розгляд справи на призначену дату не відбувся у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану для забезпечення безпеки працівників суду та учасників справи, про що, зокрема, було подано представником ТОВ «АККОРД-ТУР» - адвокатом Лотишем А.М. заяву про відкладення розгляду справи ( т. 3 а.с. 29-30).

Наступне судове засідання призначено на 25.05.2022р. на 09.40 год.

Відповідачі просили проводити всі судові засідання у апеляційному суді в режимі відеоконференції, тому ухвалами апеляційного суду їм було забезпечено таку можливість.

До судового засідання 25.05.2022р. відповідачі під`єднались у режимі відеоконференції.

Позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_3 не отримали судові повістки у це засідання, які направлялись їм за адресами, зазначеними у апеляційній скарзі позивача, але повернулись із зазначення «адресат відсутній за вказаною адресою» ( т. 3 а.с. 43-48).

У зв`язку з цим розгляд справи відкладено на 13.07.2022р. на 10.40 год., та до цього судового засідання знову під`єднались в режимі відеоконференції обидва відповідача.

Судові повістки, направлені на всі відомі адреси позивача ОСОБА_1 та третьої особи ОСОБА_3 , знову повернулись без вручення їм із зазначенням «адресат відсутній за вказаною адресою». Також судову повістки було спрямовано ОСОБА_3 на електронну адресу.

Відповідно до п. 3 ч. 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Колегія наголошує на тому, що позивач має цікавитись ходом розгляду ініційованої ним справи в любий доступний йому спосіб: перевіряти поштову кореспонденцію, сповіщені суду електронні адреси, сайт судової влади, телефонувати до суду, а також інформувати суд про зміну своєї адреси місця проживання чи перебування.

Жодного з вказаного обов`язку позивач та третя особа не виконали, у друге судове засідання поспіль не з`явились, тому колегія відповідно до приписів п. 3 ч. 8 ст. 128, ч. 2 ст. 372 ЦПК України здійснила апеляційний розгляд в судовому засіданні 13 липня 2022р. за їх відсутності.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представника відповідача ТОВ «АККОРД-ТУР» - адвоката Лотиша А.М. та пояснення відповідача ФОП ОСОБА_2 , які заперечували проти скарги позивача з мотивів, викладених у їх відзивах на скаргу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 15.12.2016 між ТОВ «АККОРД-ТУР» в особі директора Бучинської Галини Ігорівни, яка діє на підставі Статуту та відповідно до ліцензії серії АГ № 580907 від 16.03.2012 на здійснення туроператорської діяльності, виданої Державним агентством України туризму та курортів, та ФОП ОСОБА_2 в особі директора ОСОБА_2 , який діє на підставі Виписки, укладено агентський договір №18613183, за яким туроператор доручає, а турагент зобов`язується за винагороду надавати туроператорові послуги з реалізації третім особам туристичного продукту шляхом укладення з ними договорів на туристичне обслуговування, а також здійснювати фактичні дії, визначені цим Договором, із забезпеченням надання туроператором тур продукту (Т. 1 а.с. 65-67, 86-91).

Позивач ОСОБА_1 протягом 2019р. уклала з ФОП ОСОБА_2 , який як турагент діяв від імені та за дорученням ТОВ «АККОРД-ТУР», декілька договорів з надання їй та її чоловіку ОСОБА_3 як туристам у 2020 році комплексу туристичних послуг пакетних турів до країн Європи та до Туреччини.

20.08.2019 між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 як тур агентом укладено договір на туристичне обслуговування № 1357, за умовами якого турагент за встановлену договором плату був зобов`язаний забезпечити надання за замовленням туриста комплекс туристичних послуг пакетний тур « ІНФОРМАЦІЯ_1 », Ліссабон, Порто, Сінтра, Мадрид, Мон Сан Мішень, Сен Мало, Бордо, Андорра, Ансі, Страсбург, 3* по маршруту, DBL, сніданки, з 24.08.2020 по 06.09.2020 (13 ночей) на 2-х осіб. В день укладення договору позивачка повністю оплатила вартість туру у розмірі 1262 євро..

25.11.2019 між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 переукладено цей договір, оскільки предметом договору був скорочений тур на 13 ночей, а позивачка бажала тур на 15 ночей, тому нею цього ж дня доплачено 350 євро, тобто загальна вартість туру склала 1612 євро, дати туру за згодою сторін були змінені з 01.09.2020 по 16.09.2020.

20.08.2019р. між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 як тур агентом укладено договір на туристичне обслуговування № 1358, за умовами якого турагент за встановлену договором плату був зобов`язаний забезпечити надання за замовленням туриста комплекс туристичних послуг пакетний тур « ІНФОРМАЦІЯ_2 », Кордова, Сельвія, Гранада, Валенсія, Сарагоса, Мадрид, Барселона, 3* по маршруту, ІНФОРМАЦІЯ_3 , сніданки, з 29.05.2020 по 13.06.2020 (15 ночей) на 2-х осіб.В день укладення договору позивачка повністю оплатила вартість туру у розмірі 1522 євро.

10.10.2019 між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 як тур агентом укладено договір на туристичне обслуговування № 1525, за умовами якого турагент за встановлену договором плату був зобов`язаний забезпечити надання за замовленням туриста комплекс туристичних послуг пакетний тур «Літня відпустка під іспанськими вітрилами!», Іспанія+, 3* по маршруту, DBL, сніданки, з 01.10.2020 по 11.10.2020 (10 ночей) на 2-х осіб. 16.10.2020 позивачка повністю оплатила вартість туру у розмірі 836 євро.

19.11.2019 між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 переукладено цей договір № 1525, оскільки предметом договору був скорочений тур на 10 ночей, а позивачка бажала тур на 13 ночей, тому нею цього ж дня доплачено 263 євро, тобто загальна вартість туру

склала 1099 євро, дати туру за згодою сторін були змінені з 01.10.2020 по 14.10.2020.

11.10.2019 між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 як турагентом укладено договір

на туристичне обслуговування № 1527, за умовами якого турагент за встановлену договором плату був зобов`язаний забезпечити надання за замовленням туриста комплекс туристичних послуг пакетний тур «Європейська прогулянка!», Німеччина+, 3* по маршруту, DBL, сніданки, з 18.05.2020 по 23.05.2020 (5 ночей) на 2-х осіб. В день укладення договору позивачка повністю оплатила вартість туру у розмірі 500 євро.

19.11.2019 між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 як турагентом укладено договір на туристичне обслуговування № 1630, за умовами якого турагент за встановлену договором плату був зобов`язаний забезпечити надання за замовленням туриста комплекс туристичних послуг пакетний тур « ІНФОРМАЦІЯ_4 », Стамбул, 3* по маршруту, DBL, сніданки, з 18.04.2020 по 26.04.2020 (8 ночей) на 2-х осіб. В день укладення договору позивачка повністю оплатила вартість туру у розмірі 602 євро.

ФОП ОСОБА_4 як тур агент здійснив замовлення вказаних туристичних послуг ТОВ «АККОРД-ТУР» та передав туроператору сплачені ОСОБА_1 грошові кошти за вказані тури, а ТОВ «АККОРД-ТУР», в свою чергу, здійснив оплату цими коштами надання замовленого туристичного продукту компаніям, що фактично їх надають.

Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020р. прийнято рішення установити з 12 березня до 3 квітня 2020 р. на усій території України карантин.

Законом України «Про торгово-промислові палати в Україні» визнано, що форс-мажорними обставинами є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, обов`язків згідно з законодавчими та іншими нормативними актами, серед переліку яких є введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до інформації з офіційного веб-сайту МЗС України (mfa.gov.ua), за Рішенням португальських компетентних органів № 666-В/2021 в`їзд громадян України до Португалії обмежений до 30 січня (а.с. 34 т. 2), до Іспанії в`їзд заборонений до 24:00 31 січня 2021 року (а.с. 35 т. 2), до Бельгії в`їзд тимчасово заборонено (а.с. 36 т. 2), до Італії в`їзд заборонено (а.с. 37 т. 2), до Німеччини в`їзд заборонено (а.с. 38 т. 2), до Австрії в`їзд заборонено (а.с. 39 т. 2), до Чехії в`їзд заборонено (а.с. 40 т. 2), до Франції в`їзд заборонено (а.с. 41 т. 2), до Румунії в`їзд заборонено (а.с. 42 т. 2).

13.03.2020 на офіційному веб-сайті ТОВ «АККОРД-ТУР» (accordtour.com) опубліковано оголошення у розділі «Новини», за змістом якого вбачається, що туроператор вчасно повідомив турагентів та туристів про наявність вищевказаних обставин (а.с. 101, 102 т. 1).

За вказаних обставин, що склались в Україні і світі, тури, узгоджені договорами № 1358, 1527, 1630, у визначені в них строки не відбулись.

03.07.2020 позивачкою направлено на адресу ТОВ АККОРД-ТУР та ФОП ОСОБА_2 претензію-вимогу від 26.06.2020, в якій вона вимагала впродовж 7 календарних днів з моменту отримання цієї претензії-вимоги повернути їй за Договорами на туристичне обслуговування №1358 від 20.08.2019, № 1527 від 11.10.2019, № 1630 від

19.11.2019, оплату у сумі 2624 євро, оскільки їй не було надано в обумовлені цими договорами строки замовлених комплексів туристичних послуг (а.с. 22-23 т. 1).

Відповідно до відповіді ФОП ОСОБА_2 від 23.07.2020 ОСОБА_1 повідомлено про перенаправленняїї листа від 02.07.2020 туроператору ТОВ «АККОРД-ТУР» (а.с. 24 т. 1).

Відповідно до відповіді ТОВ АККОРД-ТУР, ОСОБА_1 відмовлено у поверненні 2624 євро та запропоновано перенести дати турів з посиланням на форс-мажорні обставини та Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникнення та поширення короновірусної хвороби (COVID-19)» (а.с. 25 т. 1).

14 вересня 2020р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення в солідарному порядку з ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «АККОРД-ТУР» вартості турів за договорами № 1358 від 20.08.2019р., № 1527 від 11.10.2019р., № 1630 від 19.11.2019р. у загальному розмірі 2 624 євро, а також неустойки у розмірі 2 581,86 грн., розрахованої відповідно до приписів ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів».

17.11.2020р. ОСОБА_1 подала заяву про збільшення позовних вимог, вказуючи, що їй не були забезпечені туристичні послуги у визначені договорами строки й за іншими договорами № 1357 від 25.11.2019р. та № 1525 від 19.11.2019р., тому з урахуванням всіх договорів сума стягнення визначена нею у розмірі 5335 євро та 5324,22 грн. неустойки.

В обґрунтування позовних вимог у вказаній справі, представник позивача посила-

лась на те, що відповідачами на підтвердження наявності форс-мажорних обставин, які завадили виконанню договорів на туристичне обслуговування, не було надано сертифікат торгово-промислової палати, яким підтверджено, що настання карантину є форс-мажорною обставиною. Крім того, в порушення п. 8.4 договорів на туристичне обслуговування, а також ч. 6 ст. 20 Закону України Про туризм, туроператор (турагент) не повідомив туриста про зміну обставин, якими сторони керувалися під час укладення договору. В якості правової підстави стягнення грошових коштів із відповідачів позивач посилається на ч. 1 ст. 10 Закону України Про захист прав споживачів.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що ненадання позивачу туристичних послуг у строки, визначені договорами, відбулось у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби світом, внаслідок чого в Україні введені карантинні заходи, а до країн Європи було обмежено чи заборонено в`їзд, що є такими обставини, які не могли передбачити туроператор/турагент та інші суб`єкти туристичної діяльності, а тому відповідно до ч. 12 статті 20 ЗУ «Про туризм» відповідальності туроператора/турагента за ненадання своєчасно туристичних послуг у цьому випадку не настає. При цьому, суд виходив із того, що ТОВ «АККОРД-ТУР» попередив турагентів і туристів про наявність цих обставин вчасно шляхом публікації оголошення у розділі «Новини» на своєму офіційному веб-сайті.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 наголошує на тому, що суд прийшов до помилкового висновку про те, що ТОВ «АККОРД-ТУР» належним чином та своєчасно повідомив її про зміну обставин, внаслідок яких він не зможе виконати свої зобов`язання у встановлені договорами строки. Вважає, що зміна істотних умов договору або його розірвання має відбуватись в такій самій формі, що й договір, але відповідачі до початку туристичної подорожі не звертались до неї з такими пропозиціями, що призвело до закінчення строків дії договорів. Тому вважає, що відповідачі мають повернути їй кошти за всі тури, які не відбулись.

Вказані ствердження позивача не відповідають фактичним обставинам.

Пунктами 2.3.9. та 4.2. Договорів на туристичне обслуговування, укладених між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , який як турагент діяв від імені та за дорученням ТОВ «АККОРД-ТУР», встановлені умови/підстави повернення грошових коштів туристу.

Так, відповідно до п. 2.3.9. Договору на туристичне обслуговування, турагент зобов`язаний повернути туристу сплачені ним за тур грошові кошти протягом 25 робочих днів з моменту відмови туриста відцього Договору за виключенням сум, зазначених у п. 4.2. Договору.

Згідно з п. 4.2. Договору на туристичне обслуговування турист має право відмовитись від виконання Договору, в тому числі від заброньованих туристичних послуг, до початку туристичної подорожі за умови відшкодування турагенту/туроператору фактично здійснених ними документально підтверджених витрат, пов`язаних з відмовою у порядку, визначеному п.п. 4.2.1., 4.2.2., 4.2.3. Договору.

Відповідно до п. 4.2.2. Договору на туристичне обслуговування, при відмові туриста від туристичних послуг, якщо подорож починається у період Новорічних та Різдвяних свят (з 20 грудня по 10 січня), у період Травневих свят (з 26 квітня по 10 травня), - вказані витрати складають 100% вартості турпродукту, незалежно від термініввідмови туриста від туристичних послуг.

Крім того, п. 4.10. агентського договору, укладеного між ТОВ «АККОРД-ТУР» та ФОП ОСОБА_2 , також встановлені умови/підстави повернення грошових коштів туристу.

Відповідно до п. 4.10. агентського договору, у разі відмови туриста від одержання туристичних послуг з будь-яких причин або неможливості їх одержання внаслідок відмови посольства (консульства) країни відвідування у видачі візи туристу, - турагенту (або туристу) повертаються кошти за виключенням понесених витрат.

Проте, з матеріалів справи слідує, що ТОВ «АККОРД-ТУР» не отримувало жодної письмової відмови туриста ОСОБА_1 від замовлених туристичних продуктів за укладеними договорами на туристичне обслуговування.

Крім того, туристом ОСОБА_1 не розривались укладені договори на туристичне обслуговування, тобто вказані договори є чинними.

Так, з долученої позивачем до позовної заяви відповіді ТОВ «АККОРД-ТУР» № 22/07-3 від 22.07.2020р. на претензію ОСОБА_1 від 26.06.2020р. щодо повернення їй коштів за тури за договорами № 1358, 1527, 1630 вбачається, що листування між сторонами розпочалось задовго до початку першого туру ( т. 1 а.с. 25).

З вказаного листа слідує, що ОСОБА_1 вже зверталась із заявою до ТОВ «АККОРД-ТУР» 20.03.2020р., у якій просила повернути їй 5 345 євро, сплачених за всіма договорами-замовленнями на тури у 2020 році, у якій вказувала, що така вимога не пов`язана із її небажанням виконати договір, а у зв`язку з неможливістю виконання договорів туроператором/турагентом. Листом від 02.04.2020 їй було надано відповідь туроператором, що умовами договорів передбачено, що у разі виникнення форс-мажорних обставин, до яких віднесено карантин внаслідок коронавірусної хвороби, виконання умов договору відкладається до моменту їх усунення, у зв`язку з чим їй бо запропоновано перенести дати турів, а визначитись з датою туру можна до 31.12.2021р. згідно з пропозиціями на сайті туроператора, а також зафіксувати оплату по комерційному курсу на день її надходження, використати внесені кошти можна до 31.12.2021р.

Також позивачу було роз`яснено цим листом положення статті 20 ЗУ «Про туризм» в тій частині, що у разі відмови туриста від виконання договору до початку подорожі, він зобов`язаний відшкодувати туроператору понесені витрати, що передбачено п. 4.2 договорів.

Отже, з вказаного слідує, що позивач ОСОБА_1 була обізнана з самого початку карантину про те, з яких причин не відбудуться своєчасно замовлені нею подорожі, отримавши ще напочатку карантину всю необхідну інформацію та роз`яснення від туроператора, зокрема, що він має намір виконувати умови договорів після усунення форс-мажорних обставин, а також надає їй право обирати інші строки подорожей у розбігу до 31.12.2021р., тобто за перспективою на 1,5 роки.

Тому, знаючи про такі обставини, ОСОБА_1 мала можливість як турист сама відмовитись від турів за своїми причинами та прохати розірвати ці договори завчасно до початку кожної з подорожей, строк яких припадав на дію карантинних заходів, про що маються узгоджені умови договорів та про що їй було також надано роз`яснення туроператором.

Між тим, жодної пропозиції з її боку про розірвання будь-якого з договорів не було спрямовано відповідачам.

Відтак, з урахуванням умов договорів, тих подій, що настали, які сторони не могли передбачити при визначенні дат турів, відсутності заяв туриста про розірвання договорів, у позивача не виникає права просити повернення їй грошових коштів у зв`язку з порушенням строків турів туропертором. Також не заслуговують на увагу її ствердження, що внаслідок неправомірних дій туроператора строки дії договорів закінчились, тому вона не зможе вже скористатись замовленими туристичними продуктами, оскільки пунктом 6.1 договорів передбачено такі ситуації, яка наразі відбулись у правовідносинах між сторонами у справі.

Так, пунктом 6.1 договорів на туристичне обслуговування, укладених між позивачем та турагентом, узгоджено, що сторони звільняються від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань, передбачених цим договором, при виникненні форс-мажорних обставин, які безпосередньо вплинули на його виконання. В такому разі сторони відкладають виконання умов договору до моменту усунення форм-мажорних обставин.

Хоча пункт 6.2 вказаних договорів й встановлює необхідність підтвердження форс-мажорних обставин компетентним державним органом, але у даному випадку карантин через коронавірусну хворобу вже визнано такою форс-мажорною обставиною в силу Закону, тому отримання висновку будь-якого іншого органу в даному випадку не потребується.

Між тим, позивач в скарзі наводить інші пункти договорів, які вважає такими, що порушені відповідачами, зокрема, 1.1, 2.3.1, 2.3.10, 8.1, 8.3, 8.4, але колегія вважає, що вони є загальними та фактичних склавшихся обставин, які виникли у цій справі, не врегульовують.

Суд першої інстанції вірно встановив обставини у цій справі, визначив характер правовідносин між сторонами та обгрунтовано застосував до даних правовідносин положення статті 20 ЗУ «Про туризм», згідно з частиною 12 якої туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо:

невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичнео бслуговування сталося з вини туриста;

невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов`язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь;

невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин або є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб`єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити.

Також в скарзі наголошується на тому, що відповідачі не довели належне виконання

ними зобов`язань за договорами з нею в частині завчасного замовлення і оплати туристи-

чних послуг, оскільки такі обставини не можна підтверджувати листами.

Проте такі ствердження також не відповідають зібраним та проаналізованим судом документам, серед пакету яких за кожним туром значаться платіжні документи про здійснену оплату.

Досліджуючи ці обставини, суд правильно встановив, що ТОВ «АККОРД-ТУР» як туристичний оператор, зареєстрований за законодавством України, здійснює реалізацію (продаж) туристичного продукту:

-компанії NT incoming S.L. юридичної особи, зареєстрованої за законодавством Іспанії відповідно до договору комісії №РВ 3 від 03.01.2017 (а.с. 124-125, 239-240 т. 1);

-компанії «Pro Family Travel KFT» юридичної особи, зареєстрованої за законодавством Угорщини відповідно до договору комісії №РВ 168 від 03.01.2018 (а.с. 126-127 т. 1);

-компанії «ILOS-TRAVEL USLAN TURIZM TASIMACILIK VE HAVACILIK LTD.STI» юридичної особи, зареєстрованої за законодавством Туреччини відповідно до договору комісії №МВ 2 від 01.02.2018 (а.с. 128-129 т. 1);

-компанії «Gullivers Travel Associates» юридичної особи, зареєстрованої за законодавством Англії відповідно до договору комісії №РВ 1 від 03.01.2017 (а.с. 241-242 т. 1).

Відповідно до перекладу листа компанії NT incoming S.L. від 06.11.2020, ними отримано оплату за послуги щодо туристів ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в розмірі 1306 євро (а.с. 135-136, 134, 161-162 т. 2, а.с. 131 т. 1), в розмірі 914 євро (а.с. 138-139, 137, 165-166 т. 2, а.с. 243 т.1), що також підтверджується копією платіжного доручення № 100-9499294-00 (а.с. 134, 245 т. 1) та копією відповідного супровідного листа (а.с. 137, 247 т. 1).

Відповідно до перекладу листа компанії «ILOS-TRAVEL USLAN TURIZM TASIMACILIK VE HAVACILIK LTD.STI» від 09.11.2020, ними отримано оплату за послуги щодо туристів ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в розмірі 520 євро (а.с. 141-142, 140, 159-160 т. 2, а.с. 130 т. 1), що також підтверджується копією платіжного доручення в іноземній валюті або банківських металах № 326 (а.с. 133 т. 1) та копією відповідного супровідного листа (а.с. 136 т. 1).

Відповідно до перекладу листа компанії «Pro Family Travel KFT» від 11.09.2020, ними отримано оплату за послуги щодо туристів ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в розмірі 417 євро (а.с. 144-145, 143, 163-164 т. 2, а.с. 132 т. 1), що також підтверджується копією платіжного доручення № 100-3499294-00 (а.с. 135 т. 1) та копією відповідного супровідного листа (а.с. 138 т. 1).

Відповідно до перекладу листа компанії «Gullivers Travel Associates», ними отримано оплату за послуги щодо туристів ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в розмірі 1386 євро (а.с. 147-148, 146, 167-168 т. 2, а.с. 244 т. 1), що також підтверджується копією платіжного доручення № 100-9499294-00 (а.с. 246 т. 1) та копією відповідного супровідного листа (а.с. 248 т. 1).

В скарзі позивач вказує також, суд безпідставно не застосував вимоги статті 10 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України Про захист прав споживачів споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати від-

шкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань

за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає не-

можливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосо-

вно частини послуги або робіт, що залишилася.

Але, попри вимоги вказаної норми, аналіз норм законодавства щодо туризму та умови договорів про туристичне обслуговування свідчать про те, що туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору у разі наявності його вини. Разом з цим, туроператор звільняється від відповідальності за невиконання умов договору, якщо таке невиконання сталося у результаті подій, які туроператор не міг передбачити.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачі у повному обсязі виконали свої зобов`язання за договорами на туристичне обслуговування, вчасно замовивши туристичні продукти у комітентів та оплативши їх, така підстава для перенесення дат туристичних подорожей як карантин очевидно сталась не з провини відповідачів, а отже, не залежала від них та є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб`єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити.

Отже, за встановлених у цій справі обставин, вказана норма ЗУ «Про захист прав споживачів» застосована бути не може.

Крім вище наведеного, колегія наголошує, що станом на момент звернення з цим позовом до суду позивач мала можливість вирішити питання з туроператором відповідно до п. 6.1 договорів, обравши інші дати у періоді турів до 31.12.2021р., та мала реальну можливість отримати ці послуги після усунення форс-мажорних обставин та подій, які заважали виконанню договорів, або розірвати договори, чинність яких у визначений ними спосіб продовжувалась до вказаної дати.

Проте жодним чином не намагалась вирішити питання у такий спосіб, намагаючись повернути оплату за тури як збитки чи безпідставно отримані кошти, поклавши відповідальність на турагента/туроператора, що за обставинами справи, умовами договорів та чинним законодавством суд правильно визнав необгрунтованим.

Беручи до уваги всі вище проаналізовані обставини в межах доводів апеляційної скарги, колегія визнає її в цілому неспроможними, тому відповідно до приписів статті 375 ЦПК України колегія відхиляє апеляційну скаргу та залишає без змін оскаржуване рішення суду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької областівід 20 вересня 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 15 липня 2022 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Кочеткова І.В.

Подліянова Г.С.