Справа № 175/2126/20
Провадження № 2/175/527/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
28 червня 2022 року Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Новік Л.М.
за участю секретаря Гонта С.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовом Акціонерне Товариство Альфа-Банк до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
Позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на: нежитлову будівлю (магазин з продажу продуктів харчування та "ТНС"-А") загальною площею 227,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який знаходиться на земельній ділянці площею 0,045 га, цільове призначення якої роздрібна торгівля та комерційні послуги, в рахунок погашення заборгованості за Додатковою угодою № 085/046-8-1 до Генерального договору №085/046-8 від 14.04.2008 року, а саме:
-за кредитом в розмірі 226 994,21 дол. США
-по відсотках в розмірі 339 173,75 дол. США
В обґрунтування позову позивач вказав, що згідно рішення №5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року, було прийнято рішення щодо припинення Акціонерного Товариства «УКРСОЦБАНК» шляхом приєднання до Акціонерного Товариства «АЛЬФА-БАНК» де в п.п.1.2. визначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», виникає у Акціонерного товариства «Альфа-Банк» з 15 жовтня 2019 року.
14.04.2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСООЦБАНК» та громадянин України ОСОБА_2 уклали Генеральний договір 085/046-8, та додаткову угоду №085/046-8 та додаткову угоду до Генерального договору.
Акціонерний комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» 14.06.2010 року було приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства», та отримало назву Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк».
Відповідно Кредитного Договору, Відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, щ0 визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором.
Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши позичальнику кредит. У порушення умов Договору, позичальник ОСОБА_2 , свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 15.04.2020 року має заборгованість:
-за кредитом в розмірі 226 994, 21 дол. США
-по відсотках в розмірі 339 173,75 дол. США
З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за генеральним договором №085/046-8 та додатковою угодою №085/046-8-1 до Генерального договору між кредитором та іпотекодавцем ОСОБА_2 укладено Іпотечний договір №273 від 14.04.2008 , відповідно до умов якого останній передав кредитору в іпотеку нерухоме майно, а саме : нежитлову будівлю (магазин з продажу продуктів харчування та «ТНС» -А загальною площею 227,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться на земельній ділянці, цільове призначення якої роздрібна торгівля та комерційні послуги.
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек №203346969 від 06.03.2020 року стало відомо, що 25.06.2014 року укладено договір дарування, серія та номер: 2054, видавник ЮрченкоЛ.Л. приватний нотаріус Дніпропетровського районного нотаріального округу бланк НАА 799107, НАА 799108 та переоформлено право власності нежитлової будівлі (магазин з продажу продуктів харчування та «ТНС»-А) загальною площею 227,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться на земельній ділянці, цільове призначення якої роздрібна торгівля та комерційні послуги на ОСОБА_3 . Таким чином власником предмету іпотеки, яка була передана в якості забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 по Генеральному договору від 14.04.2008 року являється ОСОБА_1 .
Ринкова вартість квартири, згідно Звіту №ВА200515-001 від 15 травня 2020 року, виконаний СОД ТОВ «Бізнес Ассіст», складає - 2 483 740,00 грн.
Відповідно до п.4.5. Іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено Іпотекодержателем на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно із договором про задоволення вимог Іпотекодержателя, шляхом позасудового врегулювання, яким вважатиметься застереження, що міститься у п.4.5.3 Іпотечного договору, шляхом продажу предмета іпотеки від свого імені ст. 38 ЗУ «Про іпотеку». На виконання умов Кредитного договору та Іпотечного договору Відповідачам було направлено Вимогу, а саме: Повідомлення про усунення порушень, але на дату подання позовної заяви Вимога не виконана. Таким чином зважаючи на невиконання Відповідачами зобов`язання стосовно умов повернення кредиту, Позивач вправі вимагати стягнення заборгованості по кредиту, за відсотками, за пенею з останнього, за рахунок предмету іпотеки.
Представник позивача за довіреністю Васюхіна К.Є. до початку судового засідання надала заяву в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала та просить суд задовольнити в повному обсязі. Проти заочного розгляду не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Третя особа в судове засідання не з`явився з невідомої суду причини.
З урахуванням положень ст.ст. 280-282 ЦПК України суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін для її розгляду по суті, заочно, у відсутності сторін по справі.
Згідно із ч. 2 ст. 247ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що
14.04.2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСООЦБАНК» та ОСОБА_2 уклали Генеральний договір 085/046-8, та додаткову угоду №085/046-8-1 до Генерального договору.
В частині надання кредитних коштів Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСООЦБАНК» свої зобов`язання виконав в повному обсязі.
З метою забезпечення виконання зобов`язань за генеральним договором №085/046-8 та додатковою угодою №085/046-8-1 до Генерального договору між кредитором та іпотекодавцем ОСОБА_2 укладено Іпотечний договір №273 від 14.04.2008, відповідно до умов якого останній передав кредитору в іпотеку нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю магазин з продажу продуктів харчування та «ТНС» -А, загальною площею 227,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться на земельній ділянці, цільове призначення якої роздрібна торгівля та комерційні послуги.
Згідно рішення №5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року, вбачається що Акціонерне Товариство «УКРСОЦБАНК» було припинено, шляхом приєднання до Акціонерного Товариства «АЛЬФА-БАНК».
Судом було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 неналежним чином виконував свої зобов`язання за вищевказаним Кредитним договором, внаслідок чого станом на 15.04.2020 року утворилась заборгованість: за кредитом у розмірі 226994,21 дол. США; - по відсотках в розмірі 339173,75 дол. США.
Згідно ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України, та ч. 1 ст. 11 ЦПК України, передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Статтями 572, 575, 576, 589 ЦК України, 1, 3, 5, 7 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Предметом застави може бути будь-яке майно, що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.
Іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Застава (іпотека) має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання.
За рахунок предмета іпотеки іпотекодератель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.
Згідно ст. 590 ЦК України, ст. 3, 12, 33 Закону України «Про іпотеку», пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.
У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону: у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.
Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Згідно ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки.
У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
Згідно ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек №203346969 від 06.03.2020 року вбачається, що 25.06.2014 року укладено договір дарування, серія та номер: 2054, видавник Юрченко Л.Л. приватний нотаріус Дніпропетровського районного нотаріального округу бланк НАА 799107, НАА 799108 нежитлової будівлі (магазин з продажу продуктів харчування та «ТНС»-А) загальною площею 227,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться на земельній ділянці, цільове призначення якої роздрібна торгівля та комерційні послуги, у зв`язку з чим власником предмету іпотеки, яка була передана в якості забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 є ОСОБА_3 .
Відповідно до ст. 23 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.
Беручи до уваги наведене та те, що ОСОБА_2 належним чином не виконував свої зобов`язання згідно Генерального договору 085/046-8 та додаткової угоди №085/046-8-1 до Генерального договору, виконання якого забезпечено Договором іпотеки, та 25.06.2014 року уклав договір дарування, в результаті чого право власності на предмет іпотеки перейшло до відповідача, ОСОБА_1 , яка в свою чергу набула права і обов`язки іпотекодаця, тому позивач має право стягнути заборгованість по кредиту за рахунок предмету іпотеки не зважаючи на зміну власника, а тому суд доходить висновку, що порушені права позивача підлягають захисту саме шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах згідно ЗУ «Про виконавче провадження» з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд вбачає можливим стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 21 020,00 грн. (що становить 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на день звернення позивача з позовом.)
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 214, 212-215, 280-283 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Акціонерне Товариство Альфа-Банк до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Л.М. Новік