Справа № 288/640/22
Провадження № 2/288/235/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року. смт.Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

за участю секретаря судових засідань - Колодяжної Н.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення порушення правил добросусідства,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі Відповідач) про припинення порушення правил добросусідства, в якому з врахуванням уточнених позовних вимог /а.с.55-58, 159-165/, вказує, що вона є власником земельної ділянки площею 0.2037 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , на даній земельній ділянці розташований будинок, криниця та додаткові споруди.

Відповідач є користувачем сусідньої земельної ділянки по АДРЕСА_1 та самочинно, з порушенням нормативних документів, без виготовлення проектної документації та дозволів, на близькій відстані від будинку та криниці Позивача встановив два септики-відстійники та вуличний туалет, які побудовані з порушенням, а саме на відстані меншій ніж 15 метрів від будинку Позивача та менше ніж 25 метрів від криниці.

Позивач наполягала на припиненні будівництва даних споруд, проте її прохання було проігноровано, а Корнинською селищною радою було рекомендовано Відповідачу не використовувати в якості каналізаційної споруди бетонний круг, який встановлений на відстані 10 метрів від колодязя Позивача. Від септиків та вуличного туалету поширюється неприємний запах, земля забруднюється каналізаційними відходами, проте Відповідач продовжує ними користуватися, забруднюючи питну воду в криниці, якою Позивач вимушена припинити користуватися з причин забруднення води, яка не підлягає очищенню.

18 серпня 2021 року та 11 вересня 2021 року Позивач зверталась до Відповідача з проханням припинити експлуатацію септиків і вуличного туалету; відшкодувати збитки у розмірі 50000.00 гривень; виготовити проектну документацію та дозволи; збудувати септики з автономною системою очищення та можливістю під`їзду спеціалізованого транспорту, проте Відповідач вказаних дій не вчинив.

В зв`язку з різким погіршенням якості колодязної води, Позивачем було придбано фільтраційну установку для очищення, а в подальшому зроблено свердловину, внаслідок чого виникла необхідність переносу всієї водопровідної системи, а також встановлення глибинного насосу, відвід відфільтрованої води до нового фільтраційного колодязя. Всього на проведення робіт по відновленню водопостачання будинку, внаслідок порушення Відповідачем правил добросусідства, а саме незаконного облаштування фільтраційного колодязя та вуличного туалету, які по факту знищили питний колодязь, Позивач понесла витрати в розмірі 157451.96 гривень.

Також, Позивач вказує, що Відповідач не вперше порушує правила добросусідства, протягом понад 10 років, самовільно знищував межу, без дозволу користувався землею Позивача, садом, криницею, створив сміттєзвалище, наявне затінення від дерев та задимлення внаслідок спалювання відходів.

На підставі вищевикладеного, Позивач просить зобов`язати Відповідача, власника території будинковолодіння по АДРЕСА_1 , провести демонтаж і влаштування нового фільтраційного колодязя і дворової вбиральні з вигребом, яка позначена під № 2 із використанням частини демонтованих конструктивних елементів на іншій частині території будинковолодіння АДРЕСА_2 , що включають: демонтаж дворової вбиральні із вигрібною ямою, влаштування дворової вбиральні із вигрібною ямою, демонтаж фільтраційного колодязя, влаштування фільтраційного колодязя; стягнути з Відповідача, власника території будинковолодіння по АДРЕСА_2 , вартість відновлення водопостачання будинку внаслідок порушення правил добросусідства і незаконного створення фільтраційного колодязя і вуличного туалету, які по факту знищили питний колодязь, який протягом 15 років був джерелом води, яку станція водопостачання подавала на двоповерховий будинок по АДРЕСА_1 в розмірі 157451.96 гривень; стягнути з Відповідача, власника території будинковолодіння по АДРЕСА_2 , моральні збитки та понесені судові витрати.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали, заперечували проти його задоволення.

Суд, вислухавши Позивача, Відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0.2037 га, кадастровий номер :01:003:0032, за адресою: АДРЕСА_1 . /а.с.5/

ОСОБА_4 в селі Білки було відібрано проби з криниці, що підтверджується протоколом № 2019 дослідження питної води від 26 серпня 2021 року та протоколом № 172 дослідження питної води від 19 лютого 2021 року. /а.с.6, 7, 11, 12, 42, 45/

18 серпня 2021 року та 09 вересня 2021 року ОСОБА_1 було направлено претензію в якій вона просить ОСОБА_2 , як користувача сусідньої ділянки по АДРЕСА_2 : - припинити експлуатацію самовільно збудованих септиків; - відшкодувати збитки, що були понесені (аналізи питної води, встановлення додаткових фільтрів, фільтруючої станції) в розмірі 50000.00 гривень; - виготовити проектну документацію та дозволи на встановлення септиків-відстійників згідно чинних нормативних документів ДБН 360-92 «Містобудування. Планування та забудова міських і сільських поселень»; - збудувати септики-відстійники із автономною системою очищення і наявним під`їздом спеціалізованого транспорту для викачування відходів. /а.с.8-10, 37-39, 40, 41/

Відповідно до Державного акту серії ЯБ № 730626 від 05 листопада 2008 року, ОСОБА_1 на підставі рішення 27 сесії V скликання Білківської сільської ради від 18 вересня 2008 року є власником земельної ділянки площею 0.1124 га за адресою АДРЕСА_1 , цільове призначення для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. /а.с.27/

На замовлення ОСОБА_1 ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6 в 2010 році було виготовлено робочий проект на індивідуальний житловий будинок та господарчі будівлі по АДРЕСА_1 в якому містяться схематичні відображення розташування на земельній ділянці житлового будинку, господарських будівель і споруд, зокрема під № 5 визначено розташування криниці. /а.с.30/

29 липня 2021 року рішенням виконавчого комітету Корнинської селищної ради від 29 липня 2021 року за № 110 «Про розгляд звернення ОСОБА_1 щодо неправомірних дій сусідів», рекомендовано користувачам земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 : - не використовувати в якості каналізаційної споруди бетонний круг, встановлений на відстані 10 м від питного колодязя на сусідній земельній ділянці по АДРЕСА_1 ; - висаджувати дерева на власній земельній ділянці згідно вимог ДБН 2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» (розділ 6.1 Зона житлової забудови): відстань від межі суміжної ділянки до стовбура дерев, які висаджуються, має бути від 4 м до 6 м в залежності від величини крони (але не менше 1/2 діаметра крони дерева), до кущів 1.0 м. /а.с.31/

До матеріалів справи Позивачем додано фотознімки на яких зображено вуличний туалет та фільтраційний колодязь. /а.с.32-36/

07 жовтня 2021 року за вих.№ 1231/02-16 Корнинською селищною радою повідомлено ОСОБА_1 про те, що її звернення від 08 вересня 2021 року розглянуто, комісією селищної ради було проведено обстеження земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 . 29 липня 2021 року питання конфліктної ситуації розглянуто на засіданні виконкому. Мешканцями будинку АДРЕСА_2 на час обстеження було розпочато встановлення септика на земельній ділянці на відстані 10 м від питного колодязя, який знаходиться на сусідній земельній ділянці, подальше використання бетонного круга в якості каналізаційної споруди не передбачалось. На вказаній земельній ділянці встановлено ще один септик на відстані 20 м від питного колодязя на сусідній земельній ділянці по АДРЕСА_1 , що відповідає нормам АДРЕСА_2 , рекомендовано в подальшому не використовувати бетонний круг, встановлений на відстані 10 метрів від питного колодязя на сусідній земельній ділянці по АДРЕСА_1 в якості каналізаційної споруди, на даний час він не задіяний та не експлуатується в якості каналізаційної споруди. /а.с.43-44/

В Акті обстеження земельних ділянок по АДРЕСА_1 від 26 травня 2021 року вказано, що робочою групою Корнинської селищної ради проведено обстеження земельних ділянок по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_2 та виявлено наступне: - мешканцями будинку АДРЕСА_2 встановлено дворову вбиральню на відстані 11.6 м від питного колодязя та на відстані 14.8 м від житлового будинку АДРЕСА_1 . Вищевказаний туалет є джерелом неприємного запаху, що створює перешкоди та незручності для нормального проживання на сусідній земельній ділянці по АДРЕСА_1 . Рекомендовано власникам будинку АДРЕСА_2 демонтувати дворову вбиральню, встановлену в порушення вимог ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова території» та встановити дворову вбиральню на відстані 20 метрів від житлових будинків, літніх кухонь та артсвердловин водопостачання (питних колодязів). /а.с.66-67, 81-82/

Корнинською селищною радою 31 травня 2021 року за вих.№ 559/02-16 повідомлено ОСОБА_1 про те, що на підставі обстеження, проведеного робочою групою селищної ради 25 травня 2021 року, власникам будинку АДРЕСА_2 рекомендовано демонтувати дворову вбиральню. /а.с.75-76, 79-80/

11 липня 2022 року за вих.№ 712/02-22 Корнинською селищною радою повідомлено представника Відповідача про те, що його звернення розглянуте з виїздом на місце розташування земельної ділянки, робочою групою було здійснено повторне обстеження земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 . /а.с.99/

Згідно Акту обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_2 від 08 липня 2022 року, робочою групою Корнинської селищної ради в присутності ОСОБА_2 проведено повторне обстеження земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 та виявила, що на вищевказаній земельній ділянці встановлено споруду (туалет), яка на день обстеження, як туалет не використовується, вигрібна яма під нею не забруднена, неприємний запах відсутній. Споруда (туалет) з ямами, що викопані на земельній ділянці, які мали використовуватись як септики, не з`єднана, неприємний запах з них також відсутній. За результатами обстеження, рекомендовано ОСОБА_2 , не використовувати встановлену споруду як туалет. /а.с.100/

Представником Відповідача додано до матеріалів справи фотознімки вуличного туалету та септику на підтвердження того, що вони не використовуються. /а.с.101-103/

17 серпня 2022 року за вих.№ 856/02-22 Корнинською селищною радою повідомлено представника Відповідача, що його звернення від 12 серпня 2022 року розглянуто, також робочою групою селищної ради в присутності ОСОБА_2 , ОСОБА_1 05 серпня 2022 року було проведено повторне обстеження земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 за зверненням ОСОБА_1 про що був складений відповідний акт. /а.с.110/

Відповідно до Акту повторного обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_2 від 05 серпня 2022 року, робочою групою селищної ради при обстеження вищевказаної земельної ділянки встановлено, що візуально виявити вигрібну яму, яка знаходиться між житловим будинком і дворовою вбиральнею та сполучена з туалетом, що знаходиться в будинку неможливо. Зі слів ОСОБА_2 , такої ями там немає, а туалет напряму з`єднаний трубою з бетонованою вигрібною ямою, накритою бетонною кришкою та знаходиться на відстані 20 м від колодязя на земельній ділянці ОСОБА_1 , згідно Акта обстеження земельних ділянок по АДРЕСА_1 від 21 липня 2021 року. /а.с.111/

За клопотанням Позивача 26 серпня 2022 року судом було винесено ухвалу про призначення в даній справі судової будівельно-технічної експертизи, на вирішення якої поставлено наступні питання: 1. Чи наявна на території будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_2 , вигрібна яма/септик/вуличний туалет? 2. Чи відповідає вимогам державних будівельних норм розташування вигрібної ями/септику/вуличного туалету за адресою: АДРЕСА_2 , відносно споруди криниці сусіднього будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 ? 3. Якщо розміщення вигрібної ями/септику/вуличного туалету відносно криниці не відповідає вимогам ДБН, яка вартість усунення даних невідповідностей? /а.с.114-115/

Відповідно до Висновку експертів за результатами проведення будівельно-технічної експертизи № 513/10-2022 від 14 жовтня 2022 року /а.с.129-150/ встановлено, що:

1. За результатами візуально-інструментального обстеження території будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_2 окрім розташування житлового будинку та господарських будівель і споруд виявлено розташування: - двох дворових (вуличних) туалетів; - фільтраційного колодязя. Септику за результатами візуально-інструментального обстеження в межах досліджуваного будинковолодіння виявлено не було.

2. Розташування фільтраційного колодязя та дворової вбиральні, яка у дослідницькій частині висновку позначена під № 2, що розташовані в межах будинковолодіння АДРЕСА_2 , відносно колодязя який розташований в межах території будинковолодіння АДРЕСА_1 порушує вимоги: - п.3.25а* та таблиці 3.2а* і примітки 3 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» (чинний до 01 вересня 2018 року); - п.6.1.41 та таблиці 6.7 і примітки 3 ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій» (чинний до 01 жовтня 2019 року); - п.6.1.41 та таблиці 6.7 і примітки3 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» (чинний з 01 жовтня 2019 року); - п.2.22. Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць (чинні з 01 січня 2012 року).

3. Вартість для усунення порушень вимог нормативних документів щодо розташування фільтраційного колодязя та дворової вбиральні із вигребом, яка позначена під № 2, що розташовані в межах будинковолодіння АДРЕСА_2 , відносно колодязя, який розташований в межах території будинковолодіння АДРЕСА_1 , шляхом:

- демонтажу та влаштування нового фільтраційного колодязя і дворової вбиральні з вигребом, яка позначена під № 2 із використанням частини демонтованих конструктивних елементів на іншій частині території будинковолодіння АДРЕСА_2 , становить: 54352.00 гривень, в тому числі вартість: - демонтажу дворової вбиральні із вигрібною ямою 6528 гривень; - влаштування дворової вбиральні із вигрібною ямою 18193 гривень; - демонтажу фільтраційного колодязя 8041 гривень; - влаштування фільтраційного колодязя 21590 гривень.

- демонтаж та влаштування нового колодязя із використанням демонтованих конструктивних елементів на іншій частині території будинковолодіння АДРЕСА_1 , становить: 18722.00 гривень, в тому числі вартість: - демонтажу колодязя 5080 гривень; - влаштування колодязя 13642 гривень.

Також, експерти звертають увагу, що визначена вартість не включає вартості підведення інженерних комунікацій (трубопроводі) оскільки їх вартість залежить від прийнятих рішень по їх розташуванню (віддаленості) від існуючих.

Позивачем на підтвердження витрат на встановлення системи водопостачання надано:

- квитанцію на придбання системи комплексної очистки води Organic K-1252 Easy з колбою ВВ20 на суму 22308.96 гривень /а.с.167/;

- Акт здачі-прийомки виконаних робіт (послуг) складений 27 липня 2021 року між ТОВ «Водолій-Брусилів» та ОСОБА_8 , сума виконаних робіт становить 7440.00 гривень /а.с.168/;

- Видаткову накладну № 3537 від 02 серпня 2021 року на суму 8946.00 гривень /а.с.169/;

- рахунок-фактуру № ПрАТ-01898 від 23 листопада 2021 року на суму 11850.00 гривень /а.с.171/;

- рахунок-фактуру № ПрАТ-01984 від 30 листопада 2021 року на суму 12655.00 гривень /а.с.172/;

- Акт виконаних робіт № 25-05-09 від 20 грудня 2021 року на суму 31274.00 гривень, укладений між ФОП ОСОБА_9 та ОСОБА_8 /а.с.173/;

- Видаткову накладну № 4371 від 16 грудня 2021 року на суму 18324.00 гривень, видану ФОП ОСОБА_9 замовнику ОСОБА_8 /а.с.174-175/;

- Акт № 55 здачі-прийомки робіт (послуг) складений 21 грудня 2021 року між виконавцем ТОВ «Водолій-Брусилів» та ОСОБА_8 на суму 9580.00 гривень /а.с.176/;

- квитанцію № 811К-2ХА9-ЕТ70-ВН6М від 07 жовтня 2021 року на суму 51000.00 гривень /а.с.177/;

- паспортом від 07 жовтня 2021 року /а.с.178/

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить зобов`язати Відповідача, провести демонтаж і влаштування нового фільтраційного колодязя і дворової вбиральні з вигребом, стягнути з Відповідача вартість відновлення водопостачання до її будинку на суму 157451.96 гривень та стягнути з Відповідача моральні збитки, з тих підстав, що Відповідач допустив порушення правил добросусідства та встановив дані споруди на близькій відстані від її будинку та криниці, в зв`язку чим різко погіршилась якості колодязної води, а вона була змушена облаштовувати свердловину, встановлювати фільтраційну установку та відновлювати водопостачання будинку.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

За приписами частини першої статті 270 ЦК України, фізична особа має право на життя, право на охорону здоров`я, право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на недоторканість особистого сімейного життя.

Нормами статей 317, 319 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно частини четвертої статті 373 ЦК України, власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

У частині першій статі 375 ЦК України зазначено, що власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Відповідно до статті 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Абзацом 2 пункту 33 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» встановлено, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

За змістом статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 90 ЗК України визначено, що порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку встановленому законом.

Відповідно до пунктів «г» та «е» частини першої статті 91 ЗК України, власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Згідно частин першої, другої статті 103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Стаття 104 ЗК України передбачає, що власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров`я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше. Якщо дії сусіда є неправомірними та не відповідають умові заподіяння як найменших незручностей, такі дії підлягають припиненню.

Частинами другою, третьою статті 152 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» встановлено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК). Власник земельної ділянки, права якого порушено, може вимагати відшкодування завданої цим моральної шкоди (частина третя статті 386 ЦК України).

Передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою у судовому порядку, зокрема, у визначені законом способи, є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтверджений належними доказами факт порушення цього права на земельну ділянку (невизнання, спорювання або чинення перешкод в користуванні, користування з порушенням законодавства, користування з порушенням прав власника або землекористувача тощо).

Частиною третьою статті 375 ЦК України визначено, що право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Відповідно до пункту а, частини першої статті 9 Закону України «Про охорону навколишнього середовища», кожний громадян України має право на безпечне для його життя і здоров`я навколишнє природне середовище.

Згідно статті 15 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення», підприємства, установи, організації та громадяни при розробленні і використанні нових технологій, проектуванні, розміщенні, будівництві, реконструкції та технічному переобладнанні підприємств, виробничих об`єктів і споруд будь-якого призначення, плануванні та забудові населених пунктів, курортів, проектуванні і будівництві каналізаційних, очисних, гідротехнічних споруд, інших об`єктів зобов`язані дотримувати вимог санітарного законодавства.

Відповідно до частини 1.1, розділу І Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених Наказом МОЗ України 17 березня 2011 року № 145, вигрібна яма (вигріб) - інженерна споруда у вигляді поглиблення в землі, виконана з водотривкого матеріалу, призначена для збирання та зберігання рідких відходів, наземна частина якої обладнана щільно прилягаючою кришкою та решіткою для відокремлення твердих відходів.

Рідкі відходи, що утворюються у житлових та громадських будівлях і спорудах за відсутності централізованого водопостачання та водовідведення, допускається зберігати у вигрібних ямах (вигребах). У разі наявності дворових вбиралень вигрібна яма може бути спільною. Вигріб повинен бути водонепроникним та мати щільно прилягаючу кришку. Об`єм вигребу розраховується виходячи з чисельності населення, що ним користується. Вигреби необхідно очищати у міру їх заповнення. Перевезення рідких відходів з вигребів та розміщення їх на території приватних володінь, а також використання їх як добрива в сільському господарстві забороняється (частина 2.21. розділу 1 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць).

З висновку експертів за результатами проведення будівельно-технічної експертизи № 513/10-2022 від 14 жовтня 2022 року вбачається, що за результатами обстеження території будинковолодіння Відповідача, окрім розташування житлового будинку та господарських будівель і споруд виявлено розташування: - двох дворових (вуличних) туалетів та фільтраційного колодязя, розташування яких відносно колодязя, який розташований в межах території будинковолодіння Позивача порушує вимоги: - п.3.25а* та таблиці 3.2а* і примітки 3 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» (чинний до 01 вересня 2018 року); - п.6.1.41 та таблиці 6.7 і примітки 3 ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій» (чинний до 01 жовтня 2019 року); - п.6.1.41 та таблиці 6.7 і примітки 3 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» (чинний з 01 жовтня 2019 року); - п.2.22. Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць (чинні з 01 січня 2012 року).

Відповідно до вимог п.п.3.25а* та таблиці 3.2а* і примітки 3 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» (чинний до 01 вересня 2018 року); - п.6.1.41 та таблиці 6.7 і примітки 3 ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій» (чинний до 01 жовтня 2019 року); - п.6.1.41 та таблиці 6.7 і примітки 3 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» (чинний з 01 жовтня 2019 року) - відстань між житловими будинками та господарськими будівлями і спорудами слід приймати відповідно до санітарних норм за таблицею 3.2а, але не менше протипожежних норм згідно з таблицею 1 додатка 3.1.

Пунктом 22.2 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць визначено, що вигреби повинні бути віддалені від меж земельних ділянок навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін житлових та громадських будівель і споруд, майданчиків для ігор дітей та відпочинку населення на відстань не менше 20 м. Місце розміщення вигребу на присадибній ділянці та відстань від нього до власного житлового будинку визначає власник цього будинку з додержанням правил добросусідства. Спірні питання щодо місць розміщення вигребів на території присадибної ділянки розглядаються у порядку вирішення земельних спорів згідно з законодавством. В умовах нецентралізованого водопостачання вигреби на території присадибної ділянки повинні бути віддалені від індивідуальних колодязів і каптажів джерел на відстань не менше 20 м, при цьому відстань від вигребів до громадських колодязів і каптажів джерел повинна бути не менше 50 м. При цьому слід враховувати напрямок схилу ділянки.

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною першою статті 2, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що права кожного на життя охороняється законом, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла.

Так, у пункті 77 справи «Дземюк проти України» (http://zakon.rada.gov.ua/laws/show/974_a51) Європейський суд з прав людини вказав: як Суд зазначав у низці своїх рішень, скарги за статтею 8 Конвенції подавалися у різних випадках, коли висловлювалося занепокоєння щодо довкілля (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі «Фадєєва проти Росії» (Fadeyeva v. Russia), заява № 55723/00, п. 68, ECHR 2005-IV). Проте для того, щоб порушити питання за статтею 8 Конвенції, втручання, щодо якого скаржиться заявник, має безпосередньо впливати на його житло, приватне або сімейне життя та має досягти певного мінімального рівня, щоб скарги підпадали під дію статті 8 Конвенції (див. рішення від 9 грудня 1994 року у справі «Лопес Остра проти Іспанії» (Lopez Ostra v. Spain), п. 51, Series А № 303-С, та вищенаведене рішення у справі «Фадєєва проти Росії» (Fadeyeva v. Russia), пп. 69-70). Тому для рішення першочерговим є те, чи може забруднення довкілля, на яке скаржиться заявник, вважатися таким, що достатньо негативно впливає на користування зручностями його житла та якість його приватного і родинного життя (див. рішення від 2 грудня 2010 року у справі «Іван Атанасов проти Болгарії» (Ivan Atanasov v. Bulgaria), заява № 12853/03, п. 66). У зв`язку з цим Суд у рішенні від 10 лютого 2011 року у справі «Дубецька та інші проти України» ((Dubetska and Others v. Ukraine), заява № 30499/03, пп. 110 та 113) встановив, що забруднення води є одним з чинників, які впливають на стан здоров`я заявників, а отже - на їх можливість користуватися своїм житлом, вести приватне та сімейне життя.

Під час розгляду справи встановлено, що облаштування Відповідачем дворового (вуличного) туалету № 2 та фільтраційного колодязя здійснено з порушенням вищевказаних державних санітарних норм, а саме не дотримано вимоги щодо відстані спорудження дворового (вуличного) туалету № 2 та фільтраційного колодязя відносно питного колодязя, який знаходиться на території господарства Позивача.

Відповідачем під час розгляду справи не спростовано факт облаштування ним дворового (вуличного) туалету № 2 та фільтраційного колодязя.

Така невідповідність може спричинити шкоду внаслідок можливого забруднення питної води у колодязі Позивача. Водночас, сам факт порушення вимог санітарного законодавства при спорудженні септика-вигребу об`єктивно вказує про наявність перешкод Позивачу у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном та порушення її права на безпечне для життя і здоров`я довкілля.

Враховуючи вищевикладене, порушене право Позивача підлягає захисту, а тому заявлена Позивачем вимога про зобов`язання Відповідача провести демонтаж фільтраційного колодязя та дворової вбиральні з вигребом, яка позначена на плані під № 2, підлягає до задоволення.

Разом з тим, Позивач просить зобов`язати Відповідача одночасно із демонтажем фільтраційного колодязя та дворової вбиральні з вигребом, яка позначена на плані під № 2 здійснити нове їх влаштування у визначений нею спосіб, а саме: - із використанням частини демонтованих конструктивних елементів на іншій частині території будинковолодіння Відповідача.

Отже, зі змісту статті 16 ЦК України, статті 104 ЗК України вбачається, що особа вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який враховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право, в тому числі шляхом усунення перешкод у користуванні межовою спорудою та вчинення порушником дій, спрямованих на ліквідацію перешкод у користуванні.

Статтями 319, 373 та 375 Цивільного кодексу України визначено право власника земельної ділянки розпоряджатися своїм майном на власний розсуд та використовувати її на свій розсуд, зводити на ній будівлі та споруди, здійснювати перебудову, а покладення судом на Відповідача обов`язку щодо облаштування на належній йому земельній ділянці нового фільтраційного колодязя та дворової вбиральні з вигребом, яка позначена на плані під № 2 у визначений Позивачем спосіб, є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Позивач при зверненні до суду вказує, що внаслідок дій Відповідача, а саме облаштування з порушенням державних санітарних норм дворового (вуличного) туалету № 2 та фільтраційного колодязя, внаслідок яких погіршилась якість води у криниці, яка розташована на належній їй земельній ділянці, в зв`язку з чим вона була змушена придбати фільтраційну установку для очищення колодязної води, облаштувати свердловину, здійснити перенос всієї водопровідної системи, встановлення глибинного насосу, відвід відфільтрованої води до нового фільтраційного колодязя, а всього на переобладнання всієї системи нею було витрачено кошти в сумі 157451.96 гривень, які вона просить стягнути з Відповідача.

Частиною першою статті 50 Конституції України визначено, що кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Згідно частини першої статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Державними санітарними нормами та правилами «Гігієнічні вимоги до води питної, призначеної для споживання людиною», затвердженими Наказом МОЗ України 12 травня 2010 року № 400 визначено, що питна вода, призначена для споживання людиною, повинна відповідати таким гігієнічним вимогам: бути безпечною в епідемічному та радіаційному відношенні, мати сприятливі органолептичні властивості та нешкідливий хімічний склад /пункт 3.1/.

Розділом V Державних санітарних нормам та правил «Гігієнічні вимоги до води питної, призначеної для споживання людиною» врегульовано порядок періодичного контролю безпечності та якості питної води з бюветів, колодязів та каптажів джерел.

Так, пунктами 5.1, 5.2 врегульовано, що періодичний контроль безпечності та якості питної води здійснюється власниками бюветів, колодязів та каптажів джерел. Повний контроль безпечності та якості питної води здійснюється за показниками згідно з додатками 1, 2 один раз на рік у найбільш несприятливий період року, а також за відповідними показниками у разі погіршення епідемічної ситуації.

Скорочений контроль безпечності та якості питної води здійснюється протягом перших трьох місяців експлуатації бюветів, колодязів та каптажів джерел за мікробіологічними (таблиця 1 додатка 1) та органолептичними (таблиця 1 додатка 2) показниками один раз на місяць, а надалі - один раз на сезон. /пункт 5.3/

Власники бюветів, колодязів чи каптажів джерел зобов`язані щорічно проводити планове обстеження цих споруд, їх поточний ремонт, чищення та дезінфекцію. Після кожного ремонту або чищення слід проводити дезінфекцію споруд та знезараження питної води, а також лабораторні дослідження (не менше двох з інтервалом відбору - 24 години) її безпечності та якості, що проводяться установами та закладами державної санітарно-епідеміологічної служби за показниками, наведеними у додатках 1, 2, після чого вноситься відмітка у Санітарний паспорт щодо продовження його дії. У разі проведення цих робіт необхідно вживати заходів щодо уникнення додаткового забруднення питної води. /пункт 5.4/

Згідно пункту 5.5, у тому разі, коли після чищення та дезінфекції бюветів, колодязів чи каптажів джерел безпечність та якість питної води не покращується, використовувати її для питних потреб забороняється. На бюветі, колодязі чи каптажі джерела слід вивісити інформаційну табличку «Вода для пиття не придатна» і провести повторні чищення та дезінфекцію з подальшим лабораторним контролем їх ефективності.

Пунктами 5.6, 5.8 визначено, що в разі погіршення епідемічної ситуації в населеному пункті та небезпечної якості питної води за показниками епідемічної безпеки воду у бюветах, колодязях чи каптажах джерел слід додатково знезаражувати. У разі виходу з ладу обладнання, різкого зменшення дебіту та небезпечності питної води власник бюветів, колодязів чи каптажів джерел повинен вжити відповідних заходів щодо покращення водопостачання.

На підтвердження погіршення якості води у криниці, яка розташована на належній їй земельній ділянці, Позивач надала протоколи дослідження питної води № 172 від 19 лютого 2021 року та № 2019 від 26 серпня 2021 року /а.с.11, 12/, проте у вказаних протоколах відсутні точні відомості про те, що відбір проводився з колодязя, розташованого в домогосподарстві Позивача за адресою: АДРЕСА_1 та ким його було проведено, враховуючи те, що пунктом 5.4 Державних санітарних нормам та правил «Гігієнічні вимоги до води питної, призначеної для споживання людиною» визначено їх проведення установами та закладами державної санітарно-епідеміологічної служби.

Разом з тим, Позивачем не надано підтверджень того, що вона, як власник колодязя проводила періодичний контроль безпечності та якості питної води, у відповідності до пунктів 5.1, 5.2 Державними санітарними нормами та правилами «Гігієнічні вимоги до води питної, призначеної для споживання людиною».

Також, Позивачем не додано до матеріалів справи доказів про те, що вона як власник колодязя, щорічно проводить планове обстеження цієї споруди, її поточний ремонт, чищення та дезінфекцію, а також після кожного ремонту або чищення проводить дезінфекцію споруд та знезараження питної води, як і не додано Санітарний паспорт, тобто Позивачем не доведено те, що вона, як власник питного колодязя, за період з моменту його спорудження проводила будь-які дії щодо контролю безпечності якості питної води.

Таким чином, під час розгляду справи Позивачем не надано належних та допустимих доказів погіршення якості води та того, що її погіршення в колодязі відбулось саме в зв`язку з діями Відповідача та пов`язані з облаштуванням Відповідачем дворового (вуличного) туалету № 2 та фільтраційного колодязя з порушенням державних санітарних норм, а відповідна судова експертиза на підтвердження цього факту не проводилась.

Встановлені обставини вказують на те, що заявлена Позивачем вимога про стягнення з Відповідача на її користь витрат, понесених нею при облаштуванні системи водопостачання в розмірі 157451.96 гривень, задоволенню не підлягає, так як Позивачем не доведено те, що внаслідок дій Відповідача по облаштуванню з порушенням державних санітарних норм дворового (вуличного) туалету № 2 та фільтраційного колодязя відбулося погіршення якості води та наявна невідповідність якості води санітарно гігієнічним нормам, внаслідок чого Позивач змушена була провадити роботи про встановленню на належній їй земельній ділянці системи водопостачання.

Позивачем також заявлено позовну вимогу про стягнення з Відповідача моральних збитків.

Відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно роз`яснень, які містяться в пункті третьому Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі Постанова № 4), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Частиною другою пункту п`ятого вказаної Постанови № 4 визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші підстави, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до частин першої, третьої пункту дев`ятого Постанови № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової шкоди) суд повинен наводити у рішенні відповідні мотиви.

Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти висновку про те, що моральна шкода підлягає відшкодуванню за наявності у діях особи, яка заподіяла таку шкоду складу цивільного правопорушення, елементами якого є заподіяна шкода, встановлення факту протиправної поведінки такої особи та при умові наявності причинного зв`язку між ними.

Разом з тим, Позивач звернулась до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні майном з тих підстав, що Відповідач облаштував на належній йому земельній ділянці дворовий (вуличний) туалет № 2 та фільтраційний колодязь з порушенням державних санітарних норм, а саме не дотримано вимоги щодо відстані їх спорудження, які задоволено судом та зобов`язано Відповідача провести їх демонтаж.

Звертаючись до суду з вимогою про стягнення з Відповідача моральних збитків, Позивач вказує, що їх спричинено внаслідок того, що він не вперше порушує правила добросусідства та це відбувається на протязі десяти років, самовільно знищує межу, користується її землею, садком, криницею, створював сміттєзвалище, затінення від дерев, задимлення внаслідок спалювання відходів та продовжує порушувати правила добросусідства.

Проте, вказані Позивачем порушення правил добросусідства зі сторони Відповідача не були предметом розгляду вказаної справи, Позивачем під час розгляду справи не надано жодних доказів на підтвердження наявності існування наведених нею порушень, як і не наведено доказів наявності шкоди, факт заподіяння їй моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі Позивач оцінює заподіяну їй шкоду та з чого вона при цьому виходить, а також інші підстави, що мають значення для вирішення спору, а тому в задоволенні позову в цій частині належить відмовити.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою, другою статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі вищевказаного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення в частині зобов`язання Відповідача провести демонтаж фільтраційного колодязя та дворової вбиральні з вигребом, яка позначена на плані під № 2.

Відповідно до статті частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 992.40 гривень /а.с.46/, який підлягає стягненню з Відповідача на її користь.

Також, Позивачем додано квитанцію про оплату нею витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 8494.65 гривень /а.с.121/, які на підставі пункту 2 частини другої статті 133 ЦПК України відносяться до витрат пов`язаних із проведенням експертизи та підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача в повному обсязі.

Керуючись статтями 41, 50 Конституції України; Постановою Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»; Постановою Пленуму Верховного суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»; Постановою Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»; статтями 90, 91, 103, 104, 152 ЗК України; статтями 15, 16, 23, 270, 317, 319, 373, 375, 386, 391, 1166, ЦК України; статтями 4, 5, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 89, 128, 133, 141, 223, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення порушення правил добросусідства задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ) провести демонтаж фільтраційного колодязя та дворової вбиральні з вигребом, яка позначена на плані під № 2 за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 ) сплачений судовий збір в розмірі 992.40 гривень та 8494.65 гривень витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник