Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/464/22
Провадження № 2/506/132/22
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

30.12.2022 року с.м.т. Окни

Суддя Красноокнянського районного суду Одеської області Чеботаренко О.Л., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Окнянської селищної ради Одеської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Окнянської селищної ради Одеської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом.

Після відкриття провадження по справі встановлено, що позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України .

Так, в обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба (по лінії батька) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, у тому числі на сертифікат на право на земельну частку (пай), що перебуває у колективній власності із земель колишнього КСП «Шлях Ілліча», розміром 8,27 в умовних кадастрових гектарах, серії ОД №027294, який виданий на підставі розпорядження Красноокнянської районної державної адміністрації Одеської області від 01 серпня 1996 року №211 та зареєстрований 02.08.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №11. Земельна ділянка розташована на території Окнянської ОТГ Подільського району Одеської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

За життя ОСОБА_2 заповіту не залишила, проживала сама і в шлюбі не перебувала. Як вказує позивач, спадкова справа після смерті бабусі не відкривалась і, з огляду на відсутність заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Позивач вважає себе спадкоємицею як онучка, яка може успадкувати ту частину спадщини, яка належала б за законом її батькові, як передбачено ст. 1266 Цивільного кодексу України.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Оскільки ОСОБА_2 померла раніше ІНФОРМАЦІЯ_3 , то при вирішенні спадкових відносин необхідно керуватися нормами діючого на той час законодавства, а саме нормами Цивільного кодексу УРСР.

Статтею 548 ЦК УРСР встановлено, що для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Позивач як у позовній заяві, так і у судовому засідання зазначала , що у встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, так як не знала про існування спадщини.

Разом з тим , позивач стверджувала , що вона фактично прийняла спадщину ,при цьому ні позовних вимог щодо встановлення факту прийняття спадщини не заявляла, ні доказів наявності такого факту суду не надала.

Судом про таке право звернення до суду позивачу було роз`яснено , однак останньою було подано до суду не уточнену позовну заяву, а письмові пояснення щодо суті позовних вимог.

Разом з тим, відповідно до ст.175 ЦПК України, у позовній заяві позивач має викласти свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

2. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

3. Позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

4. Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

5. У разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

6. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Таким чином, після відкриття провадження у справі було встановлено, що позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч.11 ст.187 ЦПК України, суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

З урахуванням вищевикладеного, позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху.

Керуючись ст.185, ч.11 ст.187 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Окнянської селищної ради Одеської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом залишити без руху.

Встановити строк для усунення виявлених судом недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити, що при невиконанні вимог даної ухвали у встановлений строк, позовна заява буде залишена без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О. Л. Чеботаренко