Справа № 592/8907/22
Провадження № 2-н/592/1067/22

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року м.Суми

Ковпаківського районного суду м. Суми Бичков І. Г. , ознайомившись з матеріалами заяви заявника ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В :

21.11.2022 року заявник ОСОБА_1 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми із заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей, із змісту якої вбачається, що 23.09.2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 . Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка ОСОБА_4 . У шлюбі народилося двоє спільних дітей донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Двоє неповнолітніх дітей проживають у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на праві особистої приватної власності на підставі договору дарування. Згідно довідці № 55, виданій 29.06.2022 року головою правління ОСББ Оберіг 33 , підтверджено, що власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 , з яким в даному помешканні проживають та зареєстровані двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Отже, неповнолітні діти фактично проживають та знаходяться на утримання батька. На сьогодні, в провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми перебуває на розгляді справа № 592/4051/22 за позовом ОСОБА_1 про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 . Всі витрати по сплаті комунальних платежів за двох проживаючих в квартирі заявника доньок ОСОБА_7 та ОСОБА_8 здійснюють одноосібно лише батьком ОСОБА_1 . Квитанції про плату комунальних послуг саме ОСОБА_1 надано в додатку. Всі витрати за закупівлю продуктів харчування, засобів гігієни, та інших предметів для задоволення життєвих потреб двох доньок забезпечує одноосібно лише батько ОСОБА_1 (докази надаються) . Всі витрати за оплату навчання, як в загальноосвітній школі, так і в музичній школі доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснює одноосібно лише батько ОСОБА_1 (наявні чеки надаються) . Мати дітей ОСОБА_2 взагалі ні на що не здійснює витрат, дітей взагалі власними коштами не забезпечує, живе за рахунок заявника чоловіка ОСОБА_1 . Отже склалися обставини, що донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають разом з батьком, який одноосібно здійснює їх утримання без жодного матеріального утримання дітей зі сторони матері. Відповідно до ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. За приписами ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. У відповідності із ст. 14 СК України сімейні права є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі. Сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу, що регламентовано ст. 15 СК України. Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін. На сучасний період організація стягнення аліментів та виконання судових рішень про стягнення аліментів регламентовані СК України зі змінами у редакції Законів України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів від 17.05.2017 року № 2037-VIII, у дії з 08.07.2017 року, Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів від 07.12.2017 року № 2234-VIII, у дії з 06.02.2018 року, Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання від 03.07.2018 року № 2475-VIII, у дії з 28.08.2018 року. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Ст. 180 СК України зобов`язує батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мати дітей, боржник, є здоровою, працездатною особою, має усі можливості надавати відповідну матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх доньок. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183,184 СК України. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід) , і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Ст. 182 СК України в редакції Законів № 2901-IV від 22.09.2005 року, № 2037-VIII від 17.05.2017 року, № 2475-VIII від 03.07.2018 року, що заслуговує на увагу при вирішення ініційованого позову. Згідно ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. П. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України регламентує, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону Про судовий збір стягувач звільнений від сплати судового збору за подання заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів. На підставі наведених обставин він просив Ковпаківський районний суд м. Суми видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 , РНОКПП відсутній, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня звернення з даною заявою до суду і до повноліття дітей, тобто відповідно до ІНФОРМАЦІЯ_3 та до 03.09.2029 року включно. Питання по судовим витратам вирішити відповідно до вимог чинного ЦПК України. Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу, визначивши строк пред`явлення судового наказу до виконання.

Вивчивши матеріали вищевказаної заяви, враховуючи наявність судових рішень, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень в режимі повного доступу, прихожу до наступного висновку.

Судовим наказом Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.09.2022 року у справі № 592/6183/22, провадження № 2-н/592/660/22 було наказано стягнути з ОСОБА_1 (зареєстрований: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (зареєстрована: АДРЕСА_1 , РНОКПП відсутній) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 14.09.2022 року і до повноліття дітей, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 та до 04.09.2029 року, відповідно. Було наказано стягнути з ОСОБА_1 (зареєстрований: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір в розмірі 248,10 грн. . Судовий наказ в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Було постановлено видати судовий наказ після набрання ним законної сили стягувачу. Відповідно до ч. 3 ст. 167 ЦПК України судовий наказ про стягнення аліментів оскарженню не підлягає. Згідно ч. 7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Судовий наказ набрав законної сили 19.09.2022 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/106306867) .

Згідно ч. ч. 3, 5 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо. Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Із змісту п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України вбачається, що судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

У відповідності до ч. 2 ст. 161 ЦПК України особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у ч. 1 цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Із змісту п. 4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України вбачається, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені ч. 1 ст. 186 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

У відповідності до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. п. 3-6 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Згідно ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Із змісту п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України вбачається, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Із змісту п. 1 ч. 1 ст. 353 ЦПК України вбачається, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу.

Згідно ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

У відповідності до ч. 3 ст. 184 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

Таким чином, заявник ОСОБА_1 21.11.2022 року звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми із заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Але на момент його звернення до суду з відповідною заявою Ковпаківським районним судом м. Суми 19.09.2022 року вже був винесений судовий наказ у справі № 592/6183/22, провадження № 2-н/592/660/22 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 14.09.2022 року і до повноліття дітей, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 та до 04.09.2029 року, відповідно.

А згідно ч. 7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Вказаний судовий наказ, в силу ч. 3 ст. 167 ЦПК України, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, а тому він набрав законної сили 19.09.2022 року.

Отже, враховуючи імперативні вимоги п. 4 ч. 1 ст. 165, п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, прихожу до висновку про те, що в даному випадку слід відмовити у видачі судового наказу, оскільки є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Таким чином, прихожу до висновку про те, що у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення з боржника ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей слід відмовити та слід роз`яснити заявнику про те, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. п. 3-6 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою, а заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 19, 161, 165-167, 170, 186, 259, 265, 268, 272, 353 ЦПК України; ст. ст. 183, 184, 191 СК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення з боржника ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Роз`яснити заявнику про те, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. п. 3-6 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала про відмову у видачі судового наказу може бути оскаржена.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складення) безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Суддя І.Г. Бичков