ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/3227/21 Номер провадження 22-ц/814/132/22Головуючий у 1-й інстанції Нестеренко С. Г. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2022 року м.Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Абрамов П.С., Кривчун Т.О.,

секретар Міщенко Я.О.,

з участю представника позивача адвоката Шевченка С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Полтаві в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент»

на рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 15 вересня 2021 року, постановлене суддею Нестеренко С.Г. (повний текст складено 20 вересня 2021 року),

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент» (далі ТОВ «ФК «Інвент»), треті особи: Автозаводський відділ державної виконавчої служби у м.Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), Акціонерне товариство «УкрСиббанк», Акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_2 , про визнання іпотеки припиненою та скасування арешту майна,

в с т а н о в и в:

14.04.2021 ОСОБА_1 звернулася в суд із указаним позовом. В обґрунтування підстав позову зазначає, що 21.06.2013 стала переможцем прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна (предмета іпотеки) кв. АДРЕСА_1 , про що торгуючою організацією ПП «Нива-В.Ш.» складено протокол №1713035-3 від 21.06.2013. Для участі в прилюдних торгах вона сплатила на користь підприємства, як організатора торгів, 7 687,50 грн. гарантійного внеску та після перемоги15 375,00 грн. винагороди, а також Автозаводському ВДВС -130 687,50 грн., в якості плати за нерухоме майно.

04.07.2013 державним виконавцем Автозаводського ВДВС Богуславською Е.В. складено Акт про реалізацію предмета іпотеки, на підставі якого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу посвідчено право власності позивачки на спірне майно та видано свідоцтво про право власності, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

13.10.2020 вона, ОСОБА_1 , звернулася до ЦНАП м.Кременчука із заявою про реєстрацію місця проживання у цій квартирі, але 15.10.2020 її було відмовлено у вчиненні реєстраційної дії з підстав ненадання письмової згоди іпотекодержателя або довірчого власника житла, яке перебуває в іпотеці.

Дізнавшись, що іпотека на придбану нею з прилюдних торгів квартиру не була припинена та наявне обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, вона звернулася із заявою про зняття арешту до Автозаводського ВДВС, але отримала відмову в проведенні таких дій, оскільки виконавче провадження завершене і подальше зняття арешту можливе лише за рішенням суду.

Із наведених підстав, з метою захисту порушеного права просить припинити іпотеку на нерухоме майно трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , якою забезпечено зобов`язання ОСОБА_2 перед кредитором ПАТ «УкрСиббанк» згідно договору іпотеки від 11.04.2008, відомості про яку внесено в Державний реєстр іпотек за реєстраційним номером №7006349, у зв`язку із реалізацією предмета іпотеки на прилюдних торгах, знявши арешт, накладений на нього Автозаводським ВДВС у м.Кременчуці в ході примусового виконання судового рішення від 27.03.2011 №2-862.

Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 15.09.2021 позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано припиненою іпотеку нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , що виникла на підставі договору іпотеки, укладеного 11.04.2008 між ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступниками якого щодо права вимоги боргу є ПАТ «Дельта Банк», за договором купівлі-продажу від 08.12.2011, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., а потім ТОВ «ФК «Інвент» за договором №2300/К про відступлення права вимоги від 06.08.2020, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Деделюк С.Ю., відомості про яку внесено в Державний реєстр іпотек 11.04.2008 за реєстраційним номер іпотеки: 7006349.

Знято арешт з нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , номер запису про обтяження: 1537531, реєстраційний номер обтяження: 12065377 від 17.01.2012; обтяжувач: Автозаводський відділ державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції; підстава для державної реєстрації: Акт опису і арешту майна, серія та номер: 26950887, виданий 23.08.2011 року, видавник: Автозаводський ВДВС Кременчуцького МУЮ, державний виконавець Марченко А.М.

Стягнуто з ТОВ «ФК «Інвент» на користь ОСОБА_1 кошти у повернення сплаченого судового збору на суму 1 816,00 грн.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що у зв`язку із реалізацією квартири іпотека вважається припиненою 21.06.2013 на підставіст.17 Закону України «Про іпотеку», тому передбачені законом підстави для подальшого арешту вказаного нерухомого майна, придбаного позивачем на прилюдних торгах, - відсутні, а позовні вимоги, як обґрунтовані, підлягають задоволенню.

При цьому враховано, що з підстав збереження іпотечного застереження, порушення права власності позивача на вільне розпорядження своїм майном є триваючим, а тому згідно позиції Верховного Суду від 26.04.2018 №476/667/16-ц, відсутні підстави для застосування позовної давності.

Відповідач ТОВ «ФК «Інвент» не погодився із вказаним рішенням та подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Вважає недоведеним факт порушення діями відповідача прав та законних інтересів позивачки та наголошує на законності набуття товариством права вимоги за іпотечним договором, за результатами проведення 10.07.2020 аукціону з продажу активів АТ «Дельта Банк» на підставі нотаріально посвідченого договору відступлення, який є дійсним.

Зазначає, що відсутність судового рішення про визнання недійсними прилюдних торгів, які відбулися 21.06.2013, не може безумовно свідчити про їх дійсність, оскільки грошові кошти від реалізації предмета іпотеки отримані АТ «УкрСиббанк» 23.08.2013, а 06.09.2013 перераховані новому кредитору АТ «Дельта Банк» не в повному обсязі (116 476,23 грн.), тому згідно протоколу засідання робочої комісії по інвентаризації №5 від 21.09.2015, заставу поновлено на відповідних рахунках.

Посилаючись на вимоги ч.2 ст.43, ч.8 ст.54 Закону України «Про іпотеку», п.1.4 Тимчасового положення №68/5 від 27.10.1999 та пп.5.4.1 іпотечного договору доводить, що початкова ціна продажу предмета іпотеки мала визначатися за згодою іпотекрдержателя та іпотекодавця у розмірі 327 058,00 грн., і державний виконавець не мав права її змінювати. Таким чином,зменшення початкової ціни продажу предмета іпотеки державним виконавцем, який не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності, свідчить про недодержання в момент вчинення правочину стороною (ДВС) вимог, встановлених ч.ч.1,2 ст.203 ЦК України, а тому такий правочин є недійсним в силу ч.1 ст.215 цього Кодексу.

Просить врахувати, що реалізація предмета іпотеки відбулась в межах виконавчого провадження, у якому стягувачем був АТ «УкрСиббанк», який втратив право вимоги за іпотечним та кредитним договорами 08.12.2011, відступивши право вимоги на користь АТ «Дельта Банк», який, будучи іпотекодержателем, не надавав згоди на його відчуження, що відповідно до ч.3 ст.12 Закону України «Про іпотеку» є підставою нікчемності такого правочину.

Вважає, що позивачка могла довідатися про порушення своїх прав, починаючи від дати державної реєстрації права власності на квартиру, а тому перебіг позовної давності слід обраховувати від 06.07.2013, а не 15.10.2020, коли їй було відмовлено у державній реєстрації місця проживання.

Указує на порушення районним судом норм процесуального права, а саме: недостатність часу з моменту отримання позову на подачу відзиву та клопотань про витребування доказів, які районний суд залишив не розглянутим; залучення третіх осіб без вказівки на чиїй зі сторін та яким чином на їх права та обов`язки може вплинути судове рішення; за власної ініціативи витребував з архіву цього ж суду справу №2-862 та дослідив її, про що повідомив сторін від час судового засідання 15.09.2021.

01.12.2021 до Полтавського апеляційного суду надійшов відзив представника позивача адвоката Шевченка С.М. на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення районного суду без змін, як законне та обґрунтоване.

Із підстав попередньо викладених у позові доводить наявність порушеного права власності позивачки на спірне нерухоме майно. Наполягає, що під час купівлі квартири дотримана процедура реалізації майна боржника у ході виконавчого провадження, а правочин відповідає вимогам ст.203 ЦК України. Особи, які вчиняли правочин, а це державний виконавець, торгуюча організація та покупець, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, їх волевиявлення було вільним, а правочин спрямований на реальне настання наслідків, обумовлених ним.

Зазначає, що в ході ознайомлення із матеріалами справи №2-862 встановлено, що після винесення Автозаводським районним судом м.Кременчука рішення про стягнення із ОСОБА_2 на користь АТ «УкрСиббанк» суми несплаченого кредиту та послідуючого надання виконавчих листів стягувачу для їх примусового виконання, ні первинний кредитор, ні його правонаступник, не зверталися із заявами про заміну сторони у зобов`язанні та виконавчому провадженні. Отже, у державного виконавця був відсутній обов`язок погоджувати із правонаступником АТ «УкрСиббанк» реалізацію предмета іпотека.

Стосовно ціни реалізації предмета іпотеки звертає увагу, що спірна квартира вже декілька разів виставлялася на торги, але у зв`язку із відсутністю пропозицій від потенційних покупців, торги не відбулися. Тому, відповідно до вимог чинного законодавства, якими регулювалися правила прилюдних торгів, вартість майна знижувалася і по факту, майно було реалізоване у розмірі 50% його вартості від початкової ціни. Також просить врахувати, що нинішній правонаступник первинного кредитора ТОВ «ФК «Інвент» набув право вимоги у складі кредитного портфелю значно дешевше (за 30 517 100,00 грн.) від початкової ціни лоту (51 707 802,22 грн.).

Спростовує доводи апеляційної скарги щодо обмеження відповідальності боржника ОСОБА_2 , оскільки виконавчі провадження щодо нього відсутні, а тому первинний кредитор та його подальші правонаступники, не пред`являли повторно виконавчі листи до виконання.

Заперечує проти застосування строків позовної давності та зазначає, що на момент видачі свідоцтва про право власності до нього було додано витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу 5770715, дата оформлення 05.07.2013) у якому відсутня інформація по даному об`єкту щодо його арешту або обтяження іпотекою. Крім того, під час реєстрації місця проживання чоловіка позивачки та їх сина 01.06.2017 та 19.09.2017 були відсутніми перешкоди у проведенні такої реєстрації. Виявити такі перешкоди стало можливим лише після прийняття КабМіном України 27.05.2020 постанови №481 «Про внесення змін до Правил реєстрації місця проживання». Тому початок строку позовної давності позивачем не пропущений, а заява відповідача про застосування строків позовної давності не підлягає задоволенню.

Наголошує, що у матеріалах справи наявний відзив відповідача на позов, що виключає підстави вважати порушеними його процесуальні права. Посилання відповідача на дослідження районним судом матеріалів архівної справи №2-862 зумовлено тим, що сам відповідач посилався на наявність судового рішення у вказаній справі, але його не надав, тому районний суд пересвідчившись у твердженнях відповідача дослідив справу та встановив відсутність судових рішень про заміну сторони у виконавчому провадженні та зобов`язанні.

11.01.2022 до Полтавського апеляційного суду надійшло клопотання Автозаводського ВДВС про розгляд справи без участі їх представника. У вирішенні даного питання покладаються на розсуд суду.

У суді апеляційної інстанції представник позивача заперечив проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на неї, просив залишити без змін рішення суду першої інстанції, як законне та обґрунтоване.

Відповідач та його представник, який заявляв клопотання про розгляд справи в режим відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів через систему EasyCon, на зв`язок не вийшов, будучи обізнаним про ризики технічної неможливості участі у відеоконференції в порядку ч.5 ст.212 ЦПК України.

Враховуючи, що представництво інтересів юридичної особи відповідача не обмежене самим лише адвокатом Митюк С.П., а обов`язковість явки відповідача в апеляційний суд не передбачена законом, колегія суддів приходить до висновку, що розгляд справи за відсутності відповідача, який диспозитивно розпоряджається своїми процесуальними правами, не призводить до порушення його права на справедливий суд в межах розумних строків судового провадження.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст.372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача адвоката Шевченка С.М., вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 11.04.2008 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 (позичальник) укладено договір про надання споживчого кредиту №0, за умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти (кредит) в іноземній валюті, долар США в сумі 55 000,00 дол. США, що дорівнює еквіваленту 277750,00 грн. за курсом НБУ на день укладення договору, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит, терміном до 10.06.2027./а.с.106-109 т.1/

Кредитні зобов`язання забезпечені договором іпотеки (житлові приміщення) від 11.04.2008, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» ОСОБА_3 (іпотекодавець), яким останній передав в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно, а саме: 3-кімнатну квартиру в будинку АДРЕСА_2 . За домовленістю сторін вартість предмета іпотеки складає 327 058,00 грн.

Згідно п. 3.2. договору іпотеки, право іпотеки припиняється: у випадку переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки; у випадку примусового продажу предмета іпотеки. У випадку часткового виконання іпотекодавцем, забезпеченого іпотекою зобов`язання, іпотека зберігається в почастковому обсязі (п.3.3 договору іпотеки).

Відповідно до п.5.4.1 договору іпотеки, реалізація предмета іпотеки, на який звернуто стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не буде встановлено договором. Початкова ціна предмета іпотеки для його продажу з публічних торгів встановлюється у розмірі зазначеному в п.1.1 договору (327058,00 грн.), або, за вимогою іпотекодержателя, визначається незалежним суб`єктами оціночної діяльності, призначеними іпотекодержателем.

Якщо публічні торги оголошено такими, що не відбулися, предмет іпотеки може бути за згодою іпотекодержателя та іпотекодавця переданий у власність іпотекодержателя за початковою ціною п.5.4.2 договору іпотеки)./а.с.125-127 т.1/

Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 07.02.2011 (справа №2-862/2011) позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 11.04.2008 в сумі 508 929,81 грн. та судові витрати по оплаті удового збору в розмірі 1700,00 грн., а також витрати на ІТЗ в розмірі 120,00 грн.

В частині позовних вимог звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено. Рішення районного суду в цій частині вмотивовано тим, що з червня 2010 року відповідач здійснює виплату заборгованості за кредитним договором 0 від 11.04.2008./а.с.128-129 т.1/

На виконання судового рішення видано виконавчий лист, який перебував на примусовому виконанні в Автозаводському ВДВС міста Кременчука. 16.10.2013 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу керуючись п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними./а.с.29 т.1/

08.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» (продавець) та ПАТ «Дельта Банк» (покупець) укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, у тому числі згідно витягу з переліку кредитний договір та договір іпотеки, укладені з ОСОБА_2 /а.с.130-150 т.1/

21.06.2013 відбулися торги з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки), яке належало боржнику ОСОБА_2 , а саме трикімнатної квартири АДРЕСА_3 . Предмет іпотеки реалізовано Полтавською філією ПП «Нива-В.Ш.» за початковою ціною у 153 750,00 грн. без ПДВ, що підтверджується Протоколом №1713035-3 від 21.06.2013 про проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна (предмета іпотеки), що є власністю ОСОБА_2 /а.с.15 т.1/

Переможцем торгів визнано ОСОБА_1 . Кошти у розмірі 7687,50 грн. без ПДВ сплачені учасником прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна на поточний рахунок ПП «Нива-В.Ш.», в якості гарантійного внеску та зараховані в рахунок виконання зобов`язань по оплаті винагороди згідно договору №1713035. Оплата підтверджується квитанцією №ПН2175 від 14.06.2013./а.с.15,16 т.1/

Кошти в розмірі 130 687,50 грн. без ПДВ перераховуються переможцем прилюдних торгів на депозитний рахунок отримувача Автозаводський ВДВС Кременчуцького МУЮ до 09.07.2013 включно та сплачені 21.06.2013 згідно квитанції № ПН3239./а.с.15,18 т.1/

Різницю між сумою гарантійного внеску та сумою винагороди спеціалізованої організації в сумі 15 375,00 грн. з ПДВ переможець торгів повинен внести до 09.07.2013 включно на р/р одержувача ПП «Нива-В.Ш.» як винагорода згідно договору №1713035 та сплачені 21.06.2013 згідно квитанції №ПН3254./а.с.15,17 т.1/

04.07.2013 державним виконавцем Автозаводського ВДВС Богуславською Е.В. при примусовому виконанні виконавчого листа №2-862, виданого 27.03.2011 Автозаводського районного суду м.Кременчука про звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 , для задоволення вимог ПАТ «УкрСиббанк» в сумі 509 839,81 грн., складено акт про реалізацію предмета іпотеки; підстава: протокол проведення прилюдних торгів №1713035-3 від 21.06.2013./а.с.19 т.1/

03.06.2021 третя особа АТ «УкрСиббанк» надав суду пояснення, що після реалізації квартири АДРЕСА_1 з прилюдних торгів в рамках виконавчого провадження, в якому стягувачем був АТ «УкрСиббанк», 23.08.2013 грошові кошти від реалізації вказаного майна надійшли до АТ «УкрСиббанк», 06.09.2013 вони були перераховані до АТ «Дельта Банк», як новому кредитору./а.с.105 т.1/

05.07.2013 ОСОБА_1 видано свідоцтво про право власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_4 , що підтверджується свідоцтвом від 05.07.2013, посвідченим приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Медяник О.В. за реєстровим №1458./а.с.20 т.1/ Право власності на квартиру зареєстровано того ж дня, що підтверджується Витягоміз Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності./а.с.21 т.1/.

06.08.2020 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвент» укладено договір №2300/К про відступлення прав вимоги, за умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Інвент» перейшло право вимоги по договору №0 від 11.04.2008, укладеному із ОСОБА_2 /а.с. 69-76 т.1/.

13.10.2020 ОСОБА_1 звернулася до Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради із заявою про реєстрацію свого місця проживання, вказавши при цьому, що бажає зареєструватися на власну житлову площу. У реєстрації місця проживання відмовлено 15.10.2020. Згідно п.14 Правил реєстрації місця проживання Постанови КМУ №207 від 02.03.2016 та п.18 постанови №481 від 27.05.2020, особа не подала необхідних документів або інформації, а саме: відсутня письмова згода іпотекодержателя або довірчого власника, яке перебуває в іпотеці./а.с.22 т.1/

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо нерухомого майна розташовано за адресою: АДРЕСА_1 зазначено, що ОСОБА_1 є власником нерухомого майна. Також в розділах «Актуальна інформація про державну реєстрацію іпотеки» відображено, що належне ОСОБА_1 нерухоме майно має обтяження та заборони, підставою для внесення яких є Договір іпотеки, реєстраційний номер іпотеки: 7006349, виданий 11.04.2008, реєстратор: Кременчуцький міський нотаріальний округ, іпотекодержатель ТОВ «Фінансова компанія «Інвент»./а.с.24 т.1/.

25.10.2020 ОСОБА_1 звернулася до Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) із заявою про скасування арешту майна та виключення відомостей із державного реєстру іпотек та листом від 10.11.2020 за №152984, їй було відмовлено у цьому внаслідок знищення виконавчого провадження за закінченням строку зберігання. За вирішенням цього питання рекомендовано звернутися до суду./а.с.27-28, 29 т.1/

У відзиві на позов відповідачем заявлено про застосування строків позовної давності, встановленого ст.257 ЦК України./а.с.62-67 т.1/

Задовольняючи вимоги позову, районний суд виходив із того, що у зв`язку із реалізацією квартири іпотека вважається припиненою 21 червня 2013 року на підставі ст.17 Закону України «Про іпотеку», а наявні обтяження на майно порушують права позивача вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належною йому власністю.

При цьому, ТОВ «ФК «Інвент» набуло право вимоги за договором споживчого кредиту 06.08.2020, тобто вже після припинення іпотеки у зв`язку із реалізацією предмета іпотеки на прилюдних торгах 21.06.2013, а тому не набуло статусу іпотекодержателя за договором іпотеки.

Враховуючи, що збереження іпотечного застереження порушує право власності позивача на вільне розпорядження своїм майном та є триваючим, підстави для застосування строку позовної давності відсутні.

Апеляційний суд із такими висновками районного суду погоджується. Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, зводяться до незгоди з рішенням суду та переоцінки доказів на власну користь. При цьому колегія суддів приймає до уваги наступне.

Згідно із частиною першою статті 509, статтею 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини статті 593 ЦК України).

Згідно ч.ч.1, 2 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається у випадках установлених договором або законом.

Підстави припинення іпотеки визначено статтею 17 Закону України «Про іпотеку» за змістом якої, іпотека, серед іншого, припиняється у разі реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону.

Згідно частини першої статті 23 Закону України «Про іпотеку», уразі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Згідно статті 41 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на момент проведення прилюдних торгів) реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Після продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах або продажу предмета іпотеки відповідно до статті 38 цього Закону припиняються будь-які права та вимоги інших осіб на нерухоме майно, що було предметом іпотеки, які виникли після державної реєстрації іпотеки за іпотечним договором, згідно з яким було звернене стягнення на предмет іпотеки. Це правило не застосовується у разі придбання предмета іпотеки іпотекодавцем (стаття 50 цього Закону).

Згідно зі статтею 50 Закону України «Про іпотеку» після продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах або продажу предмета іпотеки відповідно до статті 38 цього Закону припиняються будь-які права та вимоги інших осіб на нерухоме майно, що було предметом іпотеки, які виникли після державної реєстрації іпотеки за іпотечним договором, згідно з яким було звернене стягнення на предмет іпотеки.

З огляду на встановлені судом фактичні обставини справи на норми матеріального права, якими вони врегульовані, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що у зв`язку із реалізацією з примусових торгів на виконання судового рішення про стягнення кредитної заборгованості квартири іпотека вважається припиненою 21.06.2013 на підставі ст.17 Закону України «Про іпотеку», а наявні обтяження на майно порушують права позивача вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належною йому власністю, що з огляду на триваюче порушення права виключає підстави застосування наслідків спливу строку позовної давності.

Доводи апеляційної скарги, що позивачка могла довідатися про порушення своїх прав, починаючи від дати державної реєстрації права власності на квартиру, а тому перебіг позовної давності слід обраховувати від 06.07.2013, колегія суддів відхиляє як неспроможні. Відповідна правова позиція щодо обрахування строків позовної давності у зв`язку із збереженням іпотечного застереження сформована Верховним Судом у справі №476/667/16-ц від 26.04.2018, яку районний суд правильно застосував до спірних правовідносин, встановивши, що порушення прав позивача є триваючим та підлягає захисту в межах заявленого спору.

Апеляційний суд також відхиляє доводи відповідача щодо недоведеності факту порушення діями товариства, яке на законних підставах набуло право вимоги за іпотечним договором, прав та законних інтересів позивачки. По-перше, правомірність набуття ТОВ «ФК «Інвент» права вимоги за іпотечним договором не становить предмет дослідження в цій справі; по-друге, позиція відповідача є взаємовиключною, оскільки посилаючись на відсутність в його діях порушень прав позивачки, він заперечує та оспорює її майнові права на спірну нерухомість.

Не заслуговують на увагу та відхиляються доводи відповідача, що прилюдні торги, які відбулися 21.06.2013, були проведені з порушенням процедури та, як наслідок, цей правочин є недійсним. Такі доводи не спростовують презумпцію правомірності правочину, закріплену статтею 204 ЦК України. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (постанова Верховного Суду від 30.05.2018 у справі №191/5077/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-383/2010).

При цьому посилання відповідача, що грошові кошти від реалізації предмета іпотеки отримані АТ «УкрСиббанк» 23.08.2013, а 06.09.2013 перераховані новому кредитору АТ «Дельта Банк» не в повному обсязі (116 476,23 грн.) на правильність висновків суду першої інстанції не впливають та не мають наслідком поновлення застави. По-перше, належність виконання грошового зобов`язання ОСОБА_1 , як переможцем торгів, підтверджується матеріалами справи, які не спростовані відповідачем. По-друге, судом встановлено, що в межах виконавчого провадження заміна стягувача не відбувалась, а отже, кошти від реалізації предмета іпотеки спрямовані первинним кредитором, стягувачем ВП, на рахунки АТ «Дельта Банк», якому той відступив право вимоги. При цьому обсяг таких зарахувань та їх достатність стосуються договірних взаємовідносин товариств та не мають наслідком поновлення застави.

Колегія суддів також відхиляє доводи апеляційної скарги відповідача, що початкова ціна продажу предмета іпотеки мала визначатися за згодою іпотекодержателя та іпотекодавця у розмірі 327 058,00 грн., і державний виконавець не мав права її змінювати. При цьому, колегія суддів зазначає, що реалізації предмета іпотеки відбулась у межах виконавчого провадження в порядку Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень ч.5 ст.61 цього Закону. Крім того, за наявності неоспореного акту державного виконавця про проведення прилюдних торгів, відсутні підстави в межах даного спору надавати оцінку правомірності дій державного виконавця у виконавчому провадженні.

Посилання відповідача на порушення районним судом норм процесуального закону, а саме: недостатність часу на подачу відзиву та клопотань про витребування доказів, залучення третіх осіб, без визначення на чиїй зі сторін та яким чином на їх права та обов`язки може вплинути судове рішення; дослідження архівної справи №2-862, колегія суддів відхиляє, оскільки у розумінні ч.3 ст.376 ЦПК України такі порушення не є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.

Інші доводи апеляційної скарги є припущеннями відповідача на яких не може ґрунтуватися рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення районного суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент» - залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 15 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25.02.2022.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді П.С. Абрамов

Т.О. Кривчун