Справа № 298/429/20
Номер провадження 2/298/23/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Лютянської М.С.

при секретарі Брітовій Е.А.

за участю відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 ,

її представника - адвоката Гайданка Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Березний цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності на будинок та визнання в порядку спадкування права власності на частину нерухомого майна та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності на будинок та визнання в порядку спадкування права власності на частину нерухомого майна. Позивач зазначав, що за час подружнього життя його батьків ОСОБА_2 , 1935 року народження та ОСОБА_3 , 1942 року народження, вони у 1963 році збудували житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . На вказаний вище будинок 17.12.2009 року виготовлено свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 . 23.12.2009 року в КП «Великоберезнянське РБТІ» за реєстраційним № НОМЕР_2 зареєстровано право власності на вказаний вище будинок на ім`я ОСОБА_2 , що стверджено витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №24883046 від 23.12.2009 року. Позивач вказував на те, що за змістом норм закону, які діяли на час забудови домоволодіння та на час реєстрації права власності спірного будинку , за час шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , побудований ними будинок є об`єктом права спільної сумісної власності цього подружжя по Ѕ частці. Однак, за їх життя, між подружжям не було укладено договір про поділ майна та не було виділено частку в спільному майні подружжя, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Також в позові зазначається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько та батько відповідачки ОСОБА_2 . Спадкоємцями стали: мати ОСОБА_3 , сестра ОСОБА_1 (відповідачка по справі) та він. Позивач вказував на те, що спадкове майно, яке належало померлому ОСОБА_2 : Ѕ частка у спільному майні подружжя житловому будинку АДРЕСА_1 . Частка кожного із спадкоємців ОСОБА_2 становить по 1/6 з Ѕ. В подальшому, 14.03.2017 року їхня мати - ОСОБА_3 залишила заповіт, згідно якого вона заповіла все своє майно йому позивачу по справі. Позивач зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати, і він як спадкоємець, прийняв спадщину за заповітом. Однак ОСОБА_3 за життя фактично прийняла спадщину за своїм померлим чоловіком, але юридично не оформивши, померла. Майно, на яке мала право ОСОБА_3 :1/2 частки у спільному майні подружжя, набутому за час шлюбу житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та 1/6 частка з Ѕ частки в цьому будинку, яку успадкувала за своїм чоловіком, однак не оформила. Всього 4/6 частини в цьому будинку. Також позивач вказував на те, що єдиним спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_3 , згідно її заповіту, є він, ОСОБА_2 . Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у майні померлої, немає. Спадкова справа за померлою ОСОБА_3 не заводилась. А тому позивач претендує на 5/6 частки в житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Крім того, він позбавлений можливості вирішити питання оформлення спадщини у вигляді 5/6 частки спірного будинку в позасудовому порядку, оскільки оформити у нотаріуса спадщину, яка залишилася після смерті його батьків не може, так як за життя спадкодавців ОСОБА_2 , 1935 року народження та ОСОБА_3 , 1942 року народження, між подружжям не було укладено договір про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частка матері не була визначена юридично та не зареєстровано її право власності належним чином, тому з цих підстав йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на успадковане майно. На підставі викладеного позивач просить: - визначити , що частка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у праві спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 становить Ѕ; - визнати за ним в порядку спадкування за законом на 1/6 частку у праві власності на будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , Ѕ частка у праві власності на який належала його батькові ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 ; - визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на 4/6 частки у праві власності на будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , яка належала його матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та визнання заповіту недійсним. В позові зазначає, що її мати ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на момент складання заповіту - 14.03.2017 року не усвідомлювала значення своїх дій та не керувала ними через важку хворобу, а тому заповіт не може бути дійсним , що додатково довотитиметься свідченнями свідків, перелік яких нею буде надано суду в судові засідання та посмертною судовою експертизою померлої, яку вона має намір провести. Позаяк підпис на заповіті не належить померлій. А тому просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до неї про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності на будинок та визнання в порядку спадкування права власності на частину нерухомого майна, а її вимоги задовольнити.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_1 за первісним позовом позов не визнала, просила відмовити в задоволенні позову, позаяк її мати на момент складання заповіту - 14.03.2017 року не усвідомлювала значення своїх дій та не керувала ними через важку хворобу, а тому заповіт не може бути дійсним.

Представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4 просив задовольнити позов ОСОБА_1 та відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_5 . Зазначив, що мати позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на момент складання заповіту - 14.03.2017 року не усвідомлювала значення своїх дій та не керувала ними через важку хворобу, а тому заповіт не може бути дійсним. Просить визнати його недійсним, та визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку у праві власності в порядку спадкування за законом, після смерті батьків, а саме, в житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

В судовому засіданні встановлено, що батьки позивача ОСОБА_2 та відповідачки ОСОБА_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за життя збудували спірний житловий будинок, на який 17.12.2009 року Малоберезнянською сільською радою на ім`я ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 , та зареєстровано право власності на цей будинок за їхнім батьком, що стверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим комунальним підприємством «Великоберезнянське бюро технічної інвентаризації» від 23.12.2009 року на ім`я ОСОБА_2 .

Як видно, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їхній батько ОСОБА_2 , після смерті якого спадщину прийняли їхня мати, позивач ОСОБА_2 та відповідачка ОСОБА_1

14.03.2017 року їхня мати ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем Малоберезнянської сільської ради за реєстровим номером 17, яким заповіла все своє майно позивачу за первісним позовом ОСОБА_2 .

В судовому засіданні також встановлено, що мати позивача ОСОБА_2 та відповідачки ОСОБА_1 за первісним позовом - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , після смерті якої відкрилась спадщина за заповітом від 14.03.2017 року, посвідченим секретарем Малоберезнянської сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за №17, згідно з яким ОСОБА_3 заповіла все своє майно, в тому числі житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку для обслуговування цього житлового будинку, своєму синові ОСОБА_2 .

Згідно з копією паспорта ОСОБА_2 і довідки, виданої виконавчим комітетом Малоберезнянської сільської ради від 25.07.2019 року за №631/02-43, позивач ОСОБА_2 на день смерті ОСОБА_3 проживав разом із матір`ю і був зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини 1,3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, від не заявив відмову від неї.

Отже, ОСОБА_2 спадщину після смерті матері прийняв, так як він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявив відмову від спадщини.

Крім того, статтею 125 Кодексу законів про сім`ю, опіку, шлюб і акти громадянського стану УРСР від 1926 року(чинного на час забудови домоволодіння) було передбачено, що майно, яке набули дружини спільною працею під час подружжя, вважається за належне обидвом дружинам на засадах спів власності. Інше ж майно творить окрему власність кожного з них.

Статтею 60 Сімейного кодексу України(чинного на час реєстрації права власності спірного будинку) передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині , чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини(навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку(доходу).

Тобто , за змістом вказаних норм закону спірний будинок, збудований у 1963 році, право власності на який зареєстроване 23.12.2009 року, за час шлюбу ОСОБА_2 , 1935 року народження та ОСОБА_3 , 1942 року народження, є об`єктом права спільної сумісної власності цього подружжя по Ѕ частці.

За таких обставин, вимога позивача ОСОБА_2 про визначення частки матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у праві спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , що становить Ѕ - підлягає до задоволення.

Вимога ОСОБА_2 про визнання за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на 4/6 частки у праві власності на будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , яка належала його матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 є підставною і підлягає до задоволення.

Крім того, з довідки Малоберезнянської сільської ради від 25.07.2019 року №631/02-43 вбачається, що громадянка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Разом з цим, як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Великоберезнянського районного нотаріального округу Гончар Т.М. від 21.03.2020 року №12/02-14 ОСОБА_2 було відмовлено в оформленні спадщини, оскільки правовстановлюючий документ на спірний житловий будинок не був зареєстрований у встановленому законодавством порядку та відповідно право власності на вказаний житловий будинок не виникло.

Як роз`яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.ст.16,328 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст..392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо, крім іншого, це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним(власником) документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст..ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За таких обставин, суд вважає, що за позивачем ОСОБА_2 за первісним позовом слід визнати право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частку у праві власності на будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , Ѕ частка у праві власності на який належала його батькові ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Щодо зустрічного позову ОСОБА_1 , то суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як видно, ОСОБА_1 не надала суду жодних доказів на підтвердження свого позову. Зокрема, не довела суду, що заповіт від 14.03.2017 року, посвідчений секретарем Малоберезнянської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за №17, згідно з яким ОСОБА_3 заповіла все своє майно, в тому числі житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку для обслуговування цього житлового будинку, своєму синові ОСОБА_2 є недійсним.

За таких обставин, в зустрічному позові ОСОБА_1 слід відмовити.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем за первісним позовом ОСОБА_2 , слід стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на його користь.

Керуючись ст.ст. 12, 76-81, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, ст. ст.16,328, 1216-1218, 1268 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності на будинок та визнання в порядку спадкування права власності на частину нерухомого майна задовольнити.

Визначити , що частка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у праві спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 становить Ѕ.

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 ) в порядку спадкування за законом на 1/6 частку у праві власності на будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , Ѕ частка у праві власності на який належала його батькові ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 ) в порядку спадкування за заповітом право власності на 4/6 частки у праві власності на будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , яка належала його матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та визнання заповіту недійсним відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , проживає за адресою АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 ) сплачений ним судовий збір в розмірі 840(вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 04 березня 2022 року.

Головуюча : М.С. Лютянська