Справа № 545/2935/22
Провадження № 2-о/545/79/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2022 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Стрюк Л.І.

при секретарі Артеменко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту народження дітей на тимчасово окупованій території України,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт народження своїх дітей ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Севастополь, та ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Севастополь. У зв`язку з тим, що факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, де неможливо отримати належний медичний документ для здійснення реєстрації народження, заявник не може отримати свідоцтва про народження дитини.

Заявник у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі.

Представник заінтересованої особи Полтавського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) - в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про шлюб, яке видано повторно 13 березня 2018 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ялтинського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, 19 квітня 2008 року зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 , громадянином України та ОСОБА_4 , громадянкою України. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу змінено на « ОСОБА_5 ».

Заявником до заяви додані копії паспортів: громадянина України ОСОБА_1 , який виданий 16.06.1998 року, та громадянки України ОСОБА_6 , виданий 11 червня 2008 року.

Також заявник надав «Свидетельство о рождении» ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виданого Відділом ЗАЦС Нахімовського району м.Севастополя Управління ЗАГС м.Севастополя від 07.12.2019, батьками якого зазначені: батько ОСОБА_1 , громадянин Російської Федерації, та мати: ОСОБА_6 , громадянка Російської Федерації; «Свидетельство о рождении» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виданого Відділом ЗАЦС Нахімовського району м.Севастополя Управління ЗАГС м.Севастополя від 30.09.2020, батьками якого зазначені: батько ОСОБА_1 , громадянин Російської Федерації та мати: ОСОБА_6 , громадянка Російської Федерації.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Згідно п. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», передбачено норми, які стосуються тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, зокрема що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Заявником при зверненні до суду не було надано документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії встановленого зразка, що підтверджує факт народження дітей.

Суд звертає увагу, що сам по собі факт перебування заявника на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим і встановлення законом особливого порядку розгляду заяв про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, не є безумовною підставою для встановлення такого факту та не звільняє заявника від надання суду належних доказів на підтвердження своїх вимог.

Окрім того, за приписами ч.3 ст.317 ЦПК України в рішенні про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути вказані встановлені судом дані про батьків дитини.

При наданні оцінки свідоцтвам про народження дітей як доказам суд бере до уваги, що хоча такі документи не є юридично дійсними, але вони можуть підтверджувати, що певна установа, яка не діє у відповідності з українським законодавством, але de facto існує на окупованій території, зареєструвала факт народження певної особи.

Долучені заявником копії паспортів громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , виданого 16 червня 1998 року,та громадянки України на ім`я ОСОБА_6 , виданого 11 червня 2008 року, не співпадають з відомостями, зазначеними в свідоцтвах про народження дітей, які хоч і не беруться судом до уваги як доказ, проте викликають небезпідставні сумніви щодо громадянства батьків дітей, які не можуть бути усунуті під час судового розгляду, оскільки заявник та його представник не з`явилися у судове засідання.

Враховуючи вказані розбіжності, суд позбавлений можливості встановити факт народження дітей.

Такий висновок узгоджується з правовим висновком, наведеним у постанові Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі №758/2671/17.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до правового змісту ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом, докази надаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволені заяви слід відмовити

Керуючись статтями 1, 3, 5, 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», статтями 2, 4-5, 76-81, 263-265, 293, 315-317, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту народження дітей на тимчасово окупованій території України - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: Л. І. Стрюк