Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

22 лютого 2022 року м. Львів

Шевченківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Ковальчука О.І.

з участю секретаря Харечка І.Я.

№466/12221/21

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа Орган опіки та піклування ШРА ЛМР про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

17.12.2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 третя особа Орган опіки та піклування ШРА ЛМР про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, в якому просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 06.05.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лозинською І.П., позивачам на праві приватної власності по 1/2 частці кожному належить житловий будинок та земельна ділянка АДРЕСА_1 .

На момент придбання житлового будинку, в ньому ніхто фактично не проживав та не проживає до тепер через незадовільний житловий стан, відключення електроенергії, відсутність водопостачання і т.д. Однак, в житлі було зареєстровано місце проживання трьох осіб: ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Як позивачам було роз`яснено продавцем, згадані особи в будинку не проживають тривалий час та надав відповідні документи цьому, а саме акти, затверджені посадовою особою ЛКП «Варшавське-407». Після відчуження майна, дані особи добровільно повинні були виписатися. Підстав не довіряти продавцю у позивачів не було, адже з огляду на технічний стан житлового будинку в ньому дійсно не було умов для проживання, а з огляду на надані документи, відповідачі не проживають в ньому щонайменше із 2017 року. Однак, відповідачі по сьогоднішній день не знялися із реєстрації місця проживання, та більше того, після набуття права власності на будинок, без відома та згоди позивачів у 2020 році в ньому було зареєстровано новонароджену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - доньку іншого відповідача ОСОБА_4 .

На сьогоднішній день, позивачі вирішили продати житловий будинок, однак у зв`язку із наявністю приписаних в ньому сторонніх осіб, а зокрема - малолітньої дитини, нотаріус відмовляє у посвідченні договору купівлі-продажу. Згоду на зняття з реєстрації з місця проживання малолітньої дитини відбувається виключно зі згоди батьків, органів опіки та піклування.

З метою вжиття досудового врегулювання спору, позивачам вдалося відшукати одного із відповідачів ОСОБА_4 . Під час спілкування на тему добровільного зняття з реєстрації у будинку, останній відмовив.

Такий стан речей порушують права позивачів як власників нерухомого майна. Враховуючи вищевикладене, вимушені звернутися з позовом до суду.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання, яке призначено на 22 лютого 2022 року не з`явилися, однак представник, адвокат Пилипів В.І. подав до суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує та просить суд розглядати справу у їх відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилися повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення, відзив відповідачами до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без їх участі, представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 280-283 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради у судове засідання не з`явився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами наступне.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.05.2019 року, будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка, кадастровий номер :07:001:0263, площею 0,1 га на праві приватної спільної часткової власності на підставі договору купівлі-продажу від 06.05.2019 року посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лозинською І.П., належить ОСОБА_7 та ОСОБА_1 по 1/2 частці (а.с.12-23).

У відповідності до довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки, виданої 27.08.2021 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лозинською І.П., в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (а.с.11).

Як вбачається з пояснень позивачів, на момент придбання житлового будинку АДРЕСА_1 , в ньому ніхто фактично не проживав та не проживає до тепер через незадовільний житловий стан, відключення електроенергії та відсутність водопостачання. Однак в житлі було зареєстровано місце проживання відповідачів, які в будинку не проживають тривалий час, щонайменше із 2017 року та після відчуження майна, повинні були добровільно виписатися. Однак, відповідачі по сьогоднішній день добровільно не знялися із реєстрації місця проживання.

Факт не проживання відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в спірному будинку АДРЕСА_1 стверджується також актами ЛКП «Варшавське-407» №179 від 02.10.2017 року, №252 від 07.12.2017 року, №34 від 05.03.2018 року та №121 від 17.09.2018 року, згідно яких відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 зареєстровані в будинку АДРЕСА_1 , однак не проживають за вищевказаною адресою (а.с.7-10).

Відповідно до ст. 319 ч.1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до ч. 2 ст. 405 України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 71, 72 Житлового кодексу України особа, яка більше шести місяців не проживає без поважних причин за місцем свого проживання може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Обставини не проживання відповідачів без поважних причин більше шести місяців за місцем реєстрації стверджуються поясненнями позивачів та письмовими доказами по справі.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Виходячи з вищенаведеного, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов є підставним та обґрунтованим і підлягає до задоволення, а саме слід визнати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 таким, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідачів в користь позивача підлягає розмір судових витрат.

У зв`язку з наведеним, з відповідачів підлягає стягненню в користь позивача 908,00 гривень судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 82, 83, 89, 95, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 в користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім) гривень.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_1 .

Третя особа: Орган опіки та піклування ШРА ЛМР, м. Львів, вул. Липинського, 11.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова з дня його проголошення.

Текст рішення складено та підписано 22.02.2022 року.

Суддя О. І. Ковальчук