Справа № 579/100/22
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2022 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі головуючого судді - Моргуна О.В.,

за участі секретаря - Сергієнко Ж.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кролевець справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернулася до Кролевецького районного суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що 18 серпня 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Кролевецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 120. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини остаточно припинені у 2020 році, проживають окремо. Вона не має наміру поновлювати подружні відносини з відповідачем. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач участі у матеріальному утриманні дитини не приймає, допомогу на дитину не надає, тому вона бажає, щоб дане питання було вирішено в судовому порядку. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини його доходу, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, він працездатний, має добрий стан здоров`я, інших дітей не має.

Посилаючись на викладене, позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, на примирення не згодна. Просить суд стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач подав відзив на позов, за змістом якого просить надати час для примирення між ним та позивачем, позовні вимоги просить задовольнити частково, відмовивши в частині стягнення аліментів за минулий час (а.с.19-20).

Позивач подала до суду відповідь на відзив, в якій категорично заперечила проти надання строку для примирення з відповідачем, свої позовні вимоги повністю підтримує про розірвання шлюбу (без надання судом строку для примирення) та стягнення аліментів на утримання дитини з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Справу просить розглядати без її участі (а.с.25).

Згідно правил ч. 6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе відповідно до ст.ст. 211, 223, 247 ЦПК України розглядати справу у судовому засіданні за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

З 18 серпня 2007 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Кролевецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 120. Дошлюбне прізвище позивача ОСОБА_4 (а.с. 7). Від шлюбу мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8).

Сторони не підтримують подружніх відносин, починаючи з 2020 року, проживають окремо. За змістом позову сімейне життя сторін не склалося, позивач не має наміру поновлювати подружні відносини та бажає розірвати шлюб.

Дитина за змістом позову проживає разом з позивачем за адресою АДРЕСА_1 , та перебуває на її утриманні.

Між сторонами відсутня домовленість щодо участі відповідача в утриманні дитини.

Шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Позивач не має наміру поновлювати шлюбні стосунки.

Згідно з ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 110 та ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи, що сторони з 2020 року проживають окремо, чого не заперечує і відповідач, а також те, що позивач категорично заперечила проти надання строку для примирення з відповідачем (а.с. 25), суд не вбачає підстав для надання сторонам строку для примирення. З урахуванням зазначеного, суд вважає, що сторони могли примиритися, часу для примирення з 2020 року було достатньо.

Таким чином, звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу відповідає положенням ст.110 СК України. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини звернення до суду з вказаним позовом, суд вважає, що є достатньо підстав для розірвання шлюбу відповідно до ст. 112 СК України.

За клопотанням позивача відповідно до ст.113 СК України можливо залишити їй шлюбне прізвище - ОСОБА_5 .

Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч. 5 ст. 150 СК України передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Стаття 141 СК України передбачає, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно п.2, 3, 4 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є працездатним, за змістом позову інших осіб на утриманні не має, повинен влаштовувати своє життя так, щоб забезпечувати свою дитину.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене та положення ст.ст.180, 182, 183 Сімейного кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини, розмір яких суд визначає 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

З відповідача на користь позивача підлягають стягненню відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України документально підтверджені судові витрати по справі в розмірі 992 грн. 40 грн., які складаються з судового збору, сплаченого при подачі позову до суду (а.с. 9).

Відповідно до ст. ст. 110, 112, 113, 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 76, 81, 141, 247, 259, 265, 268, 273, 279, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, -

у х в а л и в:

позовну заяву ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , до ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 18 серпня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кролевецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 120.

ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище - ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів проводити з 19 січня 2022 року.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Повне рішення суду складено 23 лютого 2022 року.

Суддя О. В. Моргун