Дата документу 07.03.2022
Справа № 334/7307/20
Провадження № 4-с/334/15/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2022 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Мазаєвій Д.Р., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на постанову про відкриття виконавчого провадження державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Дідичук Яни Володимирівни,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла скарга ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про відкриття виконавчого провадження №67501706 від 16.11.2021. В обґрунтування скарги ОСОБА_1 вказує, що 11.11.2021 Ленінський районний суд м. Запоріжжя видав ОСОБА_2 виконавчий лист №334/7307/20. Стягувач ОСОБА_2 пред`явив виконавчий лист для примусового виконання до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро).

Державний виконавець Дідичук Я.В. в порушення вимог закону прийняла зазначений виконавчий лист до виконання та 16.11.2021 винесла постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №67501706.

Постанову про відкриття виконавчого провадження скаржник отримав 21.12.2021. Вважає, що постанова про відкриття виконавчого провадження прийнята за відсутності законних підстав, оскільки всупереч вимогам ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому листі не резолютивна частина рішення суду зазначена невірно, зокрема, номер будинку зазначено невірно.

Крім того, у відповідачів у справі відсутні ключі від зазначеної у виконавчому листі квартири, а тому виконати рішення суду неможливо.

Отже, державний виконавець зобов`язана була повернути виконавчий лист стягувачу для усунення його недоліків.

З наведених підстав постанова про відкриття виконавчого провадження є незаконною і підлягає скасуванню.

Крім того, не знаючи про відкриття виконавчого провадження, з метою уникнути примусового виконання через виконавчу службу, боржниками були вчинені дії з добровільного виконання рішення суду, ключі від квартири були надіслані стягувачу поштою та отримані ним.

Зазначені обставини свідчать про незаконність постанови про відкриття виконавчого провадження та наявність підстав для її скасування, а також скасування всіх обмежувальних заходів, нарахованих виплат , вжитих державним виконавцем.

З наведених підстав просить визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Дідичук Я.В. Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 16.11.2021 про відкриття виконавчого провадження ВП №67501706 з примусового виконання виконавчого листа №334/7307/20, зобов`язати державного виконавця у десятиденний строк з дня одержання ухвали суду вчинити дії для скасування всіх обмежувальних заходів, нарахованої винагороди та інших платежів у виконавчому провадженні №67501706. Стягнути з державного виконавця Дідичук Я.В. на користь скаржника понесені судові витрати.

В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про розгляд скарги за відсутності сторін виконавчого провадження та державного виконавця.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання сторін виконавчого провадження та державного виконавця фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши доводи скарги боржника, дослідивши додані до скарги копії документів, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно матеріалів скарги, Ленінським районним судом м. Запоріжжя 11.11.2021 видано виконавчий лист №334/7307/20.

Постановою державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Дідичук Я.В. від 16.11.2021 відкрито виконавче провадження ВП №67501706 з примусового виконання виконавчого листа №334/7307/20.

Згідно тексту постанови, документ виданий про усунення ОСОБА_2 перешкод у праві володіння та користування майном шляхом вселення до квартири АДРЕСА_1 , зобов`язання ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 надати ОСОБА_2 комплект ключів від вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 .

В обґрунтування вимоги про незаконність і скасування постанови про відкриття виконавчого провадження боржник ОСОБА_1 вказує, що у виконавчому листі не резолютивна частина рішення суду зазначена невірно, зокрема, номер будинку зазначено невірно, крім того ключі від квартири, зазначеної у рішенні суду №334/7307/20 у відповідачів відсутні.

Положеннями ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Вимоги до виконавчого документа встановлені ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до ч.1 якої встановлено, що у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Згідно п.6 ч.4 ст.4 Закону, на недотримання якого посилається скаржник в обґрунтування скарги, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

З наданих суду матеріалів вбачається, що у виконавчому листі була зазначена резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень, що відображено і у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Відтак, підстави для повернення виконавчого листа стягувачу з наведених підстав у державного виконавця були відсутні, постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження відповідає вимогам ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».

Щодо доводів скарги ОСОБА_1 суд зазначає, що згідно ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відтак, у разі невідповідності виконавчого листа змісту судового рішення, допущена при його видачі або оформленні помилка підлягає виправленню у порядку, встановленому ст. 432 ЦПК України, так само, як і вирішення питання щодо його виконання у зв`язку з добровільним виконанням.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження була прийнята відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і право заявника не було порушено, а тому у задоволенні скарги про її скасування слід відмовити. Оскільки вимоги скарги зобов`язати державного виконавця вчинити дії щодо скасування всіх обмежувальних заходів, нарахованої винагороди та інших платежів у виконавчому провадженні №67501706 є взаємопов`язаними з вимогою про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, скарга в цій частині також не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволені скарги ОСОБА_1 на постанову про відкриття виконавчого провадження державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Дідичук Яни Володимирівни.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Турбіна Т. Ф.