Постанова

Іменем України

05 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 213/1305/20

провадження № 61-9223св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,

відповідач (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,

провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 січня 2021 року в складі судді Алексєєва О. В. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 травня 2021 року в складі колегії суддів: Зубакової В. П., Барильської А. П., Бондар Я. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та просило стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 73 471, 95 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 13 березня 2017 року ОСОБА_1 подала до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі - ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень») заяву № на отримання кредиту в сумі 43 811, 72 грн строком на 36 місяців, підписанням якої підтвердила згоду, що ця заява разом з Умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» становлять кредитний договір.

За умовами кредитного договору ОСОБА_1 зобов`язалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Однак свої зобов`язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість у загальному розмірі 73 471, 85 грн.

26 червня 2019 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги № 20190626, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором.

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зустрічним позовом до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», у якому просила визнати недійсною умову «щомісячні проценти 2, 99% від суми кредиту згідно з графіком платежів», яка зазначена в кредитному договорі від 13 березня 2017 року № ; стягнути з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» збитки в розмірі 31 107, 52 грн та моральну шкоду в сумі 15 000 грн.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що умова договору «щомісячні проценти 2, 99% від суми кредиту згідно з графіком платежів» є по суті платою за управління кредитом. Кредитор приховав справжню природу вказаних відсотків, чим ввів її в оману. Про такі витрати за управління кредитом кредитор не попередив її при підписанні договору.

Зазначала, що під дією обману вона фактично сплатила щомісячні проценти в розмірі 15 553, 76 грн, що є її збитками та які підлягають стягненню з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у подвійному розмірі. Крім того, у зв`язку з обманом їй завдана моральна шкода, розмір якої вона оцінила в 15 000 грн, які є достатніми, щоб компенсувати негативні емоції від трирічного обману.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 січня 2021 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 травня 2021 року, позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено частково.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № від 13 березня 2017 року в сумі 62 197, 92 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 37 576, 99 грн, заборгованість за процентами - 2 277, 75 грн, заборгованість за щомісячними процентами - 19 906, 04 грн та пеня - 2 437, 14 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 про визнання недійсними умов кредитного договору, стягнення збитків та моральної шкоди відмовлено.

Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість, що підлягає стягненню з неї у заявленому банком розмірі за винятком пені, нарахованої за межами позовної давності.

Водночас позовні вимоги за зустрічним позовом суди вважали необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на те, що перед укладенням кредитного договору ОСОБА_1 була ознайомлена з усіма його умовами, сторони чітко визначили сукупну вартість кредиту, що складається, зокрема зі щомісячних процентів у розмірі 2, 99% від суми кредиту і доводи відповідача про те, що ця умова договору фактично є платою за управління кредиту безпідставні.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 січня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 травня 2021 року й ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та задоволення її зустрічного позову.

Підставами касаційного оскарження зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:

застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 27 грудня 2018 року в справі № 695/3474/17, від 01 квітня 2020 року в справі № 583/3343/19, від 28 жовтня 2020 року в справі № 760/7792/14-ц та від 17 грудня 2020 року в справі № 278/2177/15-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);

судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій належним чином не дослідили докази в справі, не врахували, що кредитні кошти вона не отримувала, позивач за первісним позовом не довів належними та допустимими доказами надання їй цих коштів та надання їй послуг на суму 2, 99% щомісяця, а тому безпідставно задовольнили первісний позов і відмовили у задоволенні зустрічного позову.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 28 липня 2021 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали із Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

17 серпня 2021 року справа № 213/1305/20 надійшла до Верховного Суду.

Генеральний директор ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» Ревунов Р. О. надіслав відзив на касаційну скаргу, у якому просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Фактичні обставини, встановлені судами

Суди встановили, що 13 березня 2017 року ОСОБА_1 підписала заяву № на отримання кредиту від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень».

Відповідно до погоджених умов надання кредиту, ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» надало ОСОБА_1 кредит у сумі 43 811, 72 грн строком на 36 місяців, з початковою процентною ставкою 2% від суми кредиту, що становить 745, 36 грн; щомісячною процентною ставкою 2, 99% від суми кредиту згідно з графіком платежів; річними процентами в розмірі 11, 99% від суми боргу за договором згідно з графіком платежів; та щоденною пенею в розмірі 0, 3% від загальної суми прострочення.

З вказаної суми кредиту 7 324, 63 грн спрямовано на погашення поточної заборгованості за діючим кредитним договором ОСОБА_1 № від 19 вересня 2016 року; 29 943, 27 грн переказано на картрахунок позичальника; суми в розмірі 1 850 грн і 3 948, 46 грн є страховими платежами.

Разом з заявою ОСОБА_1 підписала графік платежів, відповідно до якого загальний щомісячний платіж по кредиту складає 2 769, 99 грн, у тому числі щомісячні проценти - 1 309, 98 грн.

У підписаній ОСОБА_1 заяві на отримання кредиту зазначено, що вона погоджується з тим, що ця заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» становлять кредитний договір. Умови кредитного договору, зокрема про сукупну вартість кредиту їй роз`яснені та зрозумілі, вона ознайомилась з кредитним договором до його укладання і згодна з усіма його умовами.

Відповідно до платіжного доручення № І111600169 від 11 березня 2017 року ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» здійснило переказ коштів на картковий рахунок ОСОБА_1 в сумі 29 943, 27 грн згідно з кредитним договором № від 13 березня 2017 року.

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором утворилася заборгованість, розмір якої станом на 26 червня 2019 року становить 73 471, 85 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 37 576, 99 грн, прострочена заборгованість за відсотками - 2 277, 75 грн, прострочена заборгованість за щомісячними процентами - 19 906, 04 грн та пеня - 13 711, 07 грн.

26 червня 2019 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги № 20190626, за умовами якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № від 13 березня 2017 року на суму 73 471, 85 грн.

09 липня 2019 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надіслало ОСОБА_1 повідомлення з вимогою сплатити заборгованість за кредитом.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За положеннями частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Статтею 230 ЦК України передбачено, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Сторона, яка застосувала обман, зобов`язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв`язку з вчиненням цього правочину.

Недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини (стаття 217 ЦК України).

Згідно зі статтею 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У справі, яка переглядається, суди встановили, що перед укладенням кредитного договору ОСОБА_1 була ознайомлена з усіма його умовами, зокрема з умовою про сплату щомісячних процентів у розмірі 2, 99% від суми кредиту, і погодилась укласти договір саме на таких умовах, про що свідчить її підпис на заяві.

Доводи ОСОБА_1 про те, що визначена договором умова про сплату щомісячних процентів по суті є платою за управління кредитом є безпідставними та такими, що спростовуються змістом договору, яким передбачено умову саме про сплату щомісячних процентів від суми кредиту.

Факт видачі ОСОБА_1 кредитних коштів підтверджений належними доказами. Окрім цього встановлено, що ОСОБА_1 частково погашала кредитну заборгованість.

Таким чином, установивши, що ОСОБА_1 належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором, факт введення її в оману кредитодавцем щодо правової природи щомісячних процентів не довела, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення первісного позову та відмову в задоволенні зустрічного позову.

Висновки судів не суперечать правовим висновкам, викладеним Верховним Судом у зазначених у касаційній скарзі постановах.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки зводяться до незгоди заявника з висновками судів та стосуються переоцінки доказів. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, касаційний суд не встановив.

Висновки за результатом розгляду касаційної скарги

Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Оскаржувані судові рішення відповідають вимогам закону й підстав для їх скасування немає.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, немає підстав для нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 січня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 травня 2021 рокузалишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко