Справа № 466/9656/21 Головуючий у 1 інстанції: Едер П.Т.
Провадження № 22-ц/811/469/22 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Савчук Г.В.,

з участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 12 січня 2022 року у справі за позовом адвоката Лабая Андрія Мироновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2021 року адвокат Лабай Андрій Миронович, в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, у якій просив ухвалити рішення про стягнення з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 6000,00 грн щомісяця та на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 6000,00 грн щомісяця, до досягнення кожним з дітей повноліття, починаючи з 18 жовтня 2021 року.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 31 травня 2014 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 908 зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

За час перебування у шлюбі у сторін народилась донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні.

Вказував, що позивач не може одна забезпечити дітям належний рівень життя.

Натомість, батько, який є здоровим та працездатним зможе сплачувати аліменти на рівні 6000,00 грн. на одну дитину, оскільки є фізичною особою-підприємцем та має дохід, який хоча є нерівномірним, однак дозволяє йому сплачувати зазначену суму аліментів. Так, відповідач у 2020 році отримав дохід в розмірі 945000 грн. (в середньому 78750 грн. на місяць), ці дані були надані ним і зазначені у електронній декларації, що подана позивачем після її звільнення з посади у Головному територіальному управлінні юстиції у Львівській області.

Враховуючи викладене, просив суд задовольнити її позовну заяву про стягнення аліментів.

Оскаржуваним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 12 січня 2022 року позов адвоката Лабая Андрія Мироновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задоволено частково.

Вирішено стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 копійок) кожному щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову з 18 жовтня 2021 року, до досягнення дітьми повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей в межах суми платежу за один місяць.

Вищезгадане рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 адвокат Лабай А.М.

В апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги того факту, що у володінні та користуванні відповідача перебуває преміальний транспортний засіб марки Mercedes Benz GL350, те, що позивач винаймає квартиру в новобудові в житловому комплексі « ОСОБА_8 » (орієнтовна вартість оренди такої квартири становить 10 000 - 12 000 грн.) , а також те, що в січні 2022 року він відпочивав на морі за кордоном.

Зазначає, що одразу після розірвання шлюбу відповідач давав їй кошти на утримання дітей в середньому у розмірі 8000-9000 грн., а також оплачував сину ОСОБА_9 послуги приватного навчального закладу.

Вказує, що діти привикли, до певного рівня життя і кращого матеріального забезпечення і відповідач має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі.

Просить рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 12 січня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом та матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 11 жовтня 2021 року.

За час перебування у шлюбі у сторін народилась донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 24 жовтня 2014 року та син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим повторно 12 червня 2020 року, копії котрих долучені до матеріалів справи (а. с. 8, 9).

Згідно копії паспорту громадянина України ОСОБА_1 та акту про фактичне проживання особи від 09 листопада 2021 року, виданого ОСББ «Під Голоском 17В» встановлено, що остання зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 і за даною адресою зареєстровані та постійно проживають її діти ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с. 6, 34 зв.)

Домовленості (договору) щодо розміру сплати аліментів на утримання дитини, як вбачається із матеріалів справи між сторонами не досягнуто, весь тягар щодо утримання дітей лежить на позивачу, тому у нього є підстави для звернення до суду з відповідним позовом.

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 СК України.

Такий принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини ґрунтується на нормах Конституції України, які проголошують, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах (ст. 21), громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (ст. 24).

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Отже, обов`язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним.

На підставі ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до роз`яснень, що викладені у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої в Україні з 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 180 Сімейного кодексу України обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття покладено на обох батьків.

Судом враховано, що регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 СК України.

Згідно зі ст.27 Конвенції ООН «Про права дитини» батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві, покладається законом рівною мірою на обох батьків і такий обов`язок є безумовним. Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей.

Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання.

Зокрема, при вирішенні такого спору визначальним є обов`язок батьків утримувати своїх дітей незалежно від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання. Тобто такий обов`язок превалює над можливістю платника таке утримання надавати. При цьому, в обов`язковому порядку судом враховуються всі обставини, які впливають на розмір аліментів.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції по суті дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в той же час, при визначенні розміру аліментів, які підлягають до стягнення судом першої інстанції не були враховані наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, дохід відповідача за 2020 рік, згідно даних наданих самим відповідачем ОСОБА_1 з метою заповнення нею податкової декларації становить 945 000 грн., що в рази перевищує мінімальну чи навіть середню заробітну плату по Львові.

Крім цього, з матеріалів справи встановлено, ОСОБА_3 орендує квартиру в житловому комплексі ОСОБА_8 , розташованому за адресою АДРЕСА_2 , орієнтовна вартість оренди якої, виходячи із середніх показників вартості квартир в даному будинку становить 10 000-15 000 грн.(а.с. 109-110)

Також із копій банківських квитанцій видно, що ОСОБА_3 з січня по травень 2022 року здійснював переказ значних сум коштів іншим особам.

Зокрема: січень 2022 4000 грн, лютий 2022 -6400 грн., березень 2022 - 15 000 грн., квітень 2022-10 000 грн., травень 2022 -26500 грн.

Вказані обставини у їх сукупності вказують на те, що матеріальний стан ОСОБА_10 свідчить про те, що останній має можливість сплачувати аліменти на утримання їхніх спільних з позивачкою дітей у більшому розмірі, ніж визначено в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції, а стягнення аліментів в розмірі, визначеному рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 12 січня 2022 року не буде достатнім для забезпечення належних умов для фізичного, духовного і морального розвитку дітей

Доводи у відзиві відповідача з приводу того, що позивачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з дітьми не враховуються судом, оскільки вони не стосуються предмету спору та не можуть вплинути на розмір аліментів, які підлягають до стягнення зі скаржника.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що розмір аліментів на утримання дітей - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , буде обґрунтованим та справедливим в сумі по 3000 гривень на кожну дитину, що є вищим від розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і в той же час не буде занадто обтяжливим для відповідача.

Якщо обидвоє батьків будуть виділяти із своїх доходів по 3 000 гривень на утримання кожного з дітей то даних коштів, з урахуванням віку дитини та його потреб, буде достатньо для їх фізичного, духовного і морального розвитку, забезпечення їм належних умови для життя.

За наведених обставин, апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 підлягає до часткового задовольнити задоволення зі зміною Шевченківського районного суду м. Львова від 12 січня 2022 року в частині розміру аліментів, які підлягають до стягнення га кожну дитину до 3 000 грн.

Керуючись ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 12 січня 2022 року змінити.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. (три тисячі гривень 00 копійок) кожному щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову з 18 жовтня 2021 року, до досягнення дітьми повноліття.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 18 липня 2022 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.