Справа № 524/7000/21
Провадження №2/524/334/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2022 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі

головуючого судді Кривич Ж.О.,

секретаря судового засідання Швець Д.С.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Оболонь» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою

УСТАНОВИВ:

У липні 2021 року Приватне акціонерне товариство «Оболонь» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, заподіяних дорожньо-транспортною пригодою. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 16.04.2020 року в місті Кременчуці по просп.. Лесі Українки ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Опель-Омега», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить Приватному акціонерному товариству «Оболонь», під керуванням ОСОБА_4 , який в свою чергу надав механічне прискорення та зіткнувся з автомобілем «Subaru», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_5 . Автомобіль отримав механічні пошкодження.

Постановою Автозаводського районного суду міста Кременчука від 29.04.2020 року визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн 00 коп, стягнуто судовий збір. Позивач просить стягнути з відповідача на відшкодування завданої майнової шкоди внаслідок ДТП в розмірі 6 298 грн 95 коп.

Ухвалою судді від 01.11.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження.

Ухвалою суду від 16.11.2021 року за клопотанням представника позивача розгляд справи постановлено проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду через мережу EasyCon.

Ухвалою суду від 18.05.2021 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Представник пояснила, що позивач втратив право на отримання страхового відшкодування від страховика особи, яка завдала шкоду, оскільки пропущений річний строк на звернення із заявою про виплату страхового відшкодування. Права позивача підлягають захисту у межах позовної давності шляхом пред`явлення позову до винуватця ДТП.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги заперечував як безпідставні, надав суду відзив на позов (а.с. 73-74) Зазначав, що його цивільно-правова відповідальність застрахована в СК «Омега». Проте, позивачем пропущено річний строк на звернення із завою про відшкодування наслідків ДТП до страховика. Просив у позові відмовити.

Треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та СК «Омега» про дату розгляду справи повідомлялись належним чином, у судове засідання не з`явились, письмово про причини неявки суд не повідомляли, пояснень на позов суду не направили.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши надані сторонами докази, встановив такі фактичні обставини справи:

16.04.2020 року в місті Кременчуці по просп. Лесі Українки ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Опель-Омега», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить Приватному акціонерному товариству «Оболонь», під керуванням ОСОБА_4 , який в свою чергу надав механічне прискорення та зіткнувся з автомобілем «Subaru», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_5 .

Автомобіль «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження.

Постановою Автозаводського районного суду міста Кременчука від 29.04.2020 року визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн 00 коп., стягнуто судовий збір (а.с. 6-7).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована в СК «Омега», що підтверджується копією полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/1391713 від 19.06.2019 року (а.с. 75).

20.04.2021 року позивач звернувся до АСК «Омега» із заявою про виплату страхового відшкодування в розмірі 6 298 грн 95 коп. (а.с. 8).

Листом за вих. № 438 від 11.05.2021 року Страхова компанія «Омега» відмовила Приватному акціонерному товариству «Оболонь» у виплаті страхового відшкодування на підставі ст. 37 п. 37.1.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з неподанням заяви про страхове відшкодування впродовж одного року (а.с. 9).

Вирішуючи спір, суд приймає до уваги наступні норми діючого законодавства:

Порядок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність встановлено статтею 1194 ЦК України, за змістом якої особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у ст. 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно із пунктом 22.1 ст. 22 Закону України від 01.07.2004 № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції від 09.12.2015, далі Закон №1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Відповідно до п. 33.-1.1 ст. 33-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов`язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально.

П. 33.3 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня2021 року (справа № 147/66/17, провадження № 14-95цс20) зазначила наступне:

«Аналізуючи норми законодавства стосовно добросовісної поведінки всіх учасників правовідносин (стаття 13 ЦПК України) та принципу повного відшкодування шкоди (стаття 1166 ЦК України), Велика Палата Верховного Суду з огляду на відсутність норми закону, що передбачає припинення в цьому випадку цивільного права на відшкодування, та з урахуванням із загального права особи на захист права в суді (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) дійшла висновку, що при добросовісній поведінці потерпілої особи та доведеності, що річний строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, особа може отримати таке відшкодування, пред`явивши вимогу до страховика (страхової компанії) в судовому порядку протягом строку позовної давності.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, крім зазначених вище випадків, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV).

Відтак, аналізуючи зазначене законодавство в сукупності з загальними принципами цивільного права, як то добросовісність поведінки та спрямованість на відновлення порушеного права, слід дійти висновку, що потерпіла особа при відмові страховика (страхової компанії) у виплаті регламентних платежів у зв`язку з пропуском річного строку, має право на пред`явлення вимоги до страховика (страхової компанії) винної у спричиненні шкоди особи про відшкодування шкоди в межах страхової суми протягом строку позовної давності.

У випадку, якщо потерпіла особа звернеться до страховика (страхової компанії) за відшкодуванням шкоди з пропуском встановленого річного строку, однак доведе, що нею здійснено розумних заходів для отримання відшкодування за рахунок страховика, та строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, вона має право на відшкодування шкоди в межах страхової суми за рахунок страховика (страхової компанії) винної у спричиненні шкоди особи, у тому числі у судовому порядку…».

Отже, суд виходить з того, що позивач, маючи зобов`язання та право на звернення за регламентними виплатами до МТСБУ або страхової компанії, даними про яку він достеменно володів, з такою заявою протягом одного року не звернувся, а тому втратив право на відшкодування шкоди від страховика в межах страхових виплат.

Велика Палата Верховного Суду вже висновувала, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Тоді як встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який він виконує під час розгляду справи (див., зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 41), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49), від 12 вересня 2018 року у справі № 569/96/17 (пункт 46), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справах № 570/3439/16-ц (пункти 37, 54) та № 372/51/16-ц (пункт 31.4), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 38), від 13 березня 2019 року у справі № 757/39920/15-ц (пункт 31), від 20 березня 2019 року у справі № 486/1459/17 (пункт 54), від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц(пункт 63), від 15 травня 2019 року у справах № 750/5785/18, № 570/2739/16-цта № 554/9144/17, від 29 травня 2019 року у справі № 554/10303/17-ц, від 20 листопада 2019 року № 201/12877/16 (пункт 46), від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункт 71), від 05 травня 2020 року у справі № 554/8004/16-ц (пункт 43), від 19 травня 2020 року у справі № 263/17218/18 (пункт 24).

Установивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє в позові до такого відповідача (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 40), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункти 37, 54), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.10), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 39), від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункт 75), від 07 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (пункт 54) та 13 жовтня 2020 року у справі № 640/22013/18 (пункт 31)).

Велика Палата Верховного Суду в постановах від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) (пункт 59), від 03 жовтня 2018 року у справі №760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) неодноразово звертала увагу на те, що у справах про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної страхувальником за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у межах ліміту страхового відшкодування належним відповідачем буде страховик.

Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно, якщо такої різниці немає та шкода покрита в повному обсязі страховою виплатою, в такому випадку у справі відсутні підстави для покладення відповідальності на страхувальника».

Суд установив, що позивач із відповідною заявою в позасудовому порядку до страховика звернувся через рік після ДТП, а з позовом в суд Приватне акціонерне товариство «Оболонь» звернулося не до страховика, а до винної у ДТП особи ОСОБА_2 .

Звертаючись до суду, позивач не посилається на те, що незвернення до страховика (страхової компанії) було обумовлене обставинами, які не залежали від його дій, та ним було здійснено розумних, необхідних та достатніх заходів щодо такого відшкодування, а тому з огляду на вищевикладене підстав для задоволення позову немає.

Суд бере до уваги те, що іншої норми яка б визначала особливості відповідальності осіб, які застрахували свою цивільну відповідальність, у главі 82 ЦК України немає. Тому частка відповідальності особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

На підставі викладеного, відповідно до статей 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Оболонь» до ОСОБА_2 про відшкодування завданої майнової шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 6 298 грн 95 коп. залишити без задоволення.

Сторони у справі:

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Оболонь» (, адреса юридичної особи: вул.. Богатирська, 3, м. Київ, 04212).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 29.01.2022 року.

Суддя Ж.О. Кривич