Справа № 412/3832/2012
Провадження № 4-с/201/14/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Кравченко Н.В.,

за участі

представника заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи Чумак С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Автозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького район Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), начальник Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького район Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Шевченко Марина Сергіївна, Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» на бездіяльність відділу державної виконавчої служби щодо не скасування арештів та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська 09 грудня 2021 року надійшла скарга ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Автозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького район Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), начальник Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького район Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Шевченко Марина Сергіївна, Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» на бездіяльність відділу державної виконавчої служби щодо не скасування арештів та зобов`язання вчинити певні дії в якій просив:

-Визнати неправомірною бездіяльність начальника Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького район Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Шевченко М.С. та Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького район Полтавської області, щодо відмови вчинити дії зі скасування наступних записів:

-обтяження № 12839886 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про арешт нерухомого майна ОСОБА_2 (РНПОКК НОМЕР_1 ) накладений на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер ВП № 41298814 від 20 грудня 2013 року, винесеної старшим державним виконавцем Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ Хусточкіним А.О.;

-обтяження № 4080267 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про арешт нерухомого майна ОСОБА_2 (РНПОКК НОМЕР_1 ) накладений на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер ВП № 41298814 від 20 грудня 2013 року, винесеної старшим державним виконавцем Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ Хусточкіним А.О.;

-Зобов`язати начальника Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького район Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Шевченко М.С. та Автозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького район Полтавської області, скасувати наступні записи:

-обтяження № 12839886 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про арешт нерухомого майна ОСОБА_2 (РНПОКК НОМЕР_1 ) накладений на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер ВП № 41298814 від 20 грудня 2013 року, винесеної старшим державним виконавцем Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ Хусточкіним А.О.;

-обтяження № 4080267 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про арешт нерухомого майна ОСОБА_2 (РНПОКК НОМЕР_1 ) накладений на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер ВП № 41298814 від 20 грудня 2013 року, винесеної старшим державним виконавцем Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ Хусточкіним А.О.;

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що в провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа № 2-4602/11 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське фінансове агентство "Верус", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № МКН60-08/М від 07 серпня 2008 року, кредитним договором № 243305-CRED від 08 серпня 2008 року, кредитним договором № 102827-CRED від 04 грудня 2007 року.

21 червня 2011 року рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська позовні вимоги банку було задоволено.

20 грудня 2012 року Апеляційним судом Дніпропетровської області рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2011 року було скасовано та ухвалено нове рішення яким було стягнуто зі скаржника на користь Пат КБ «Приватбанк» у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № МКН60-08/М від 07 серпня 2008 року 55 386,41 доларів США, за кредитним договором № 243305-CRED від 08 серпня 2008 року 11 047,48 доларів США, за кредитним договором № 102827-CRED від 04 грудня 2007 року - 5 934,88 доларів США.

На підставі рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2012 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська було видано виконавчий лист, в тому числі щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № МКН60-08/М від 07 серпня 2008 року 55 386,41 доларів США по справі № 412/3832/2012.

20 грудня 2013 року Автозаводський ВДВС у місті Кременчуці було відкрито виконавче провадження № 41298814 з метою примусового стягнення зі скаржника 55 386,41 доларів США за кредитним договором № МКН60-08/М від 07 серпня 2008 року. В той же день державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно скаржника з метою виконання виконавчого листа. 24 червня 2013 року ВДВС було завершено виконавче провадження № 41298814 на підставі ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

В відповіді від 18 серпня 2021 року вих. № 98047, наданої на адвокатський запит ВДВС зазначила, що виконавче провадження № 41298814 було знищено, а для зняття арешту накладеного в рамках даного виконавчого провадження скаржнику необхідно сплатити суму заборгованості за виконавчим листом у розмірі 55 386,41 доларів США на рахунок ВДВС або надати довідку про сплату боргу, а також сплатити виконавчий збір у розмірі 5 538,64 доларів США на користь ВДВС та 300 грн на проведення виконавчих дій.

29 листопада 2021 року на адресу ВДВС скаржником було направлено заяву про скасування арештів з додатками, які були отриманні ВДВС 30 листопада 2021 року. До заяви про скасування арештів було в тому числі додано довідку, видану АТ КБ «Приватбанк» від 16 липня 2021 року вих.. № 29SH5UCGJRG1B12M, яка підтверджує відсутність у скаржника заборгованості перед АТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором № МКН60-08/М від 07 серпня 2008 року (а.с. 1-5).

В судовому засідання представник заявника скаргу підтримав наполягав на її задоволенні.

Представник АТ КБ «Приватбанк» просив відмовити в задоволенні скарги.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали скарги, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням зокрема таких засад: обов`язковості виконання рішень; справедливості, неупередженості та об`єктивності; розумності строків виконавчого провадження.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Як встановлено судом в рамках здійснення виконавчого провадження № 41298814 державним виконавцем була винесена постанова про арешт майна боржника та заборону його відчуження.

У подальшому, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» було завершено.

Відповідно до норм ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129 Конституції України визначено, що основними задачами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон.

Згідно із статтею 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, обов`язковості виконання рішень, законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

У відповідності до частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії

Встановлено, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 41298814 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості на загальну сум 55 386,41 доларів США. В рамках даного виконавчого провадження винесено постанови про арешт від 20 грудня 2013 року.

Відповідно до відповіді ВДВС наданої 18 серпня 2021 року державним виконавцем на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України 24 червня 2014 року винесено постанову про завершення виконавчого провадження, відповідно до якої виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв у період здійснення виконавчого провадження, в рамках якого було накладено арешт на все нерухоме майно скаржника, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем

накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Враховуючи, що матеріали виконавчого провадження № 41298814 у зв`язку із закінченням строку зберігання, який передбачено п. 9.10-9.15 розділу 9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 25 грудня 2008 року знищено, а заявником надано довідку, видану АТ КБ «Приватбанк» від 16 липня 2021 року вих.. № 29SH5UCGJRG1B12M, яка підтверджує відсутність у скаржника заборгованості перед АТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором № МКН60-08/М від 07 серпня 2008 року. Суд вважає доводи скаржника обґрунтованими.

На підставі вищевикладеного, суд вважає що не зняття відповідачем арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачеві є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право позивача, яке підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача зняти арешт з нерухомого майна позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 447-451, 260, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Автозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького район Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), начальник Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького район Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Шевченко Марина Сергіївна, Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» на бездіяльність відділу державної виконавчої служби щодо не скасування арештів та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність начальника Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького район Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Шевченко М.С. та Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького район Полтавської області, щодо відмови вчинити дії зі скасування наступних записів:

-обтяження № 12839886 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про арешт нерухомого майна ОСОБА_2 (РНПОКК НОМЕР_1 ) накладений на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер ВП № 41298814 від 20 грудня 2013 року, винесеної старшим державним виконавцем Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ Хусточкіним А.О.;

-обтяження № 4080267 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про арешт нерухомого майна ОСОБА_2 (РНПОКК НОМЕР_1 ) накладений на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер ВП № 41298814 від 20 грудня 2013 року, винесеної старшим державним виконавцем Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ Хусточкіним А.О.

Зобов`язати начальника Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького район Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Шевченко М.С. та Автозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького район Полтавської області, скасувати наступні записи:

-обтяження № 12839886 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про арешт нерухомого майна ОСОБА_2 (РНПОКК НОМЕР_1 ) накладений на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер ВП № 41298814 від 20 грудня 2013 року, винесеної старшим державним виконавцем Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ Хусточкіним А.О.;

-обтяження № 4080267 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про арешт нерухомого майна ОСОБА_2 (РНПОКК НОМЕР_1 ) накладений на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер ВП № 41298814 від 20 грудня 2013 року, винесеної старшим державним виконавцем Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ Хусточкіним А.О.;

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 02 березня 2022 року

Суддя С.О. Демидова