Справа № 185/2167/22
Провадження № 2/185/2063/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 липня 2022 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.

з участю секретаря судового засідання Бублик А.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві,

В С Т А Н О В И В:

24 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві.

Позиція позивача

Позивач посилається на те, що протягом 22 років він працював у шкідливих умовах на підприємствах ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», отримав професійні захворювання, які призвели до встановлення втрати професійної працездатності у сукупному розмірі 65 відсотків та третьої групи інвалідності. Позивач вважає, що саме з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, він втратив своє здоров`я.

Позивач просить стягнути з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві 117 000 грн без урахування утримань з цієї суми податку з доходів фізичних осіб та військового збору.

Ухвалою від 09 березня 2022 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Заяви та клопотання відповідача

Від представника відповідача ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» надійшла заява із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

На думку представника відповідача справа потребує розгляду у порядку загального позовного провадження у зв`язку з необхідністю обов`язкової явки позивача у судове засідання, надання позивачем розрахунку розміру позовних вимог, проведення судово-психологічної експертизи для вирішення питання встановлення факту заподіяння моральної шкоди та її розміру, витребування додаткових доказів.

Також представником відповідача подано клопотання про витребування додаткових доказів: копії акту огляду позивача, на який посилається довідка МСЕК, належно посвідченої індивідуальної програми реабілітації інваліда, результатів виконання індивідуальної програми реабілітації інваліда.

Одночасно надійшло клопотання представника відповідача про призначення судово-психологічної експертизи для визначення психічного стану позивача, а також клопотання про обов`язкову участь позивача при розгляді справи зокрема для з`ясування питань, яким чином нарахована сума моральної шкоди, якими доказами підтверджується її спричинення.

Як передбачено частинами 4, 5 статті 277 ЦПК України, якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про:

1) залишення заяви відповідача без задоволення;

2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 189 ЦПК України, завданнями підготовчого провадження є зокрема з`ясування заперечень проти позовних вимог, вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного та безперешкодного розгляду справи по суті.

За змістом статей 81, 83 ЦПК України, позивач зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Позивачем додані до позовної заяви письмові докази, що підтверджують обставини, на які він посилається у позовній заяві, а саме його роботу на підприємстві відповідача у шкідливих умовах, встановлення йому висновком МСЕК втрати професійної працездатності внаслідок професійних захворювань.

Відповідачем не обґрунтовано необхідність витребування додаткових доказів для повного та всебічного розгляду справи.

Як визначено постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 210/3177/17, право працівника на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок професійного захворювання, настає з дня встановлення йому МСЕК стійкої втрати працездатності.

Таким чином факт встановлення позивачу стійкої втрати працездатності висновком МСЕК вже є підставою для відшкодування йому моральної шкоди.

Тому відсутня необхідність у витребуванні додаткових медичних документів за наявності відповідної довідки МСЕК.

Позиція позивача по справі детально викладена у позовній заяві, зокрема позивачем зроблений докладний опис негативних змін у його житті, спричинених професійними захворюваннями. Тому особиста присутність позивача у судовому засіданні не є необхідною.

Призначення по справі судово-психологічної експертизи є недоцільним, оскільки позивачем такого клопотання не заявлено, а для встановлення факту спричинення моральної шкоди та оцінки її розміру не потрібні спеціальні знання.

Тому суд не знаходить підстав для задоволення клопотань представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, витребування у позивача додаткових доказів, призначення експертизи, виклик позивача у судове засідання для особистих пояснень

Заперечення відповідача

ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» згідно поданого відзиву позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що позивач вказує на симптоми моральної шкоди, зокрема на фізичні страждання, психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, але не зазначає, в якому з наданих ним доказів зазначені ці симптоми. Фізичний біль не зазначений як симптом моральної шкоди у статті 237-1 КЗпП України. Ризик отримання ушкодження здоров`я застрахований згідно з законом «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві» і позивач отримує щомісячні виплати згідно з процентом втрати професійної працездатності та отримав одноразову виплату на відшкодування майнової шкоди здоров`ю. Додані до позову документи надавалися позивачем до Фонду соціального страхування для отримання страхового відшкодування у зв`язку з отриманням професійного захворювання, тобто майнової шкоди. Наразі ті самі докази, що надавалися до Фонду соціального страхування, додаються до позову про відшкодування немайнової (моральної) шкоди, що суперечить приписам статей 22, 23 Цивільного кодексу України про розмежування майнової та немайнової шкоди, зокрема немайнова шкода не пов`язана з процентом втрати професійної працездатності. Докази, які б підтверджували симптоми моральної шкоди, що перелічені у статті 237-1 КЗпП України, не надані, вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди ґрунтуються на припущеннях. В акті розслідування професійного захворювання не зазначено, що по факту розслідування професійного захворювання складались протоколи про адміністративні порушення у сфері охорони праці та були застосовані адміністративні стягнення. Позивачем не надано доказів вчинення посадовими особами ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» адміністративних правопорушень та притягнення їх до адміністративної чи іншої відповідальності за порушення, вчинені щодо позивача. Тому відсутня така важлива складова моральної шкоди, як протиправність діяння.

Фактичні обставини, встановлені судом

Згідно із записами у трудовій книжці (а.с.11-13), ОСОБА_1 працював на підприємствах ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» у шкідливих умовах з 1984 по 2007 рік, був звільнений у зв`язку з невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров`я.

22 листопада 2007 року Головним державним санітарним лікарем м.Павлограда було затверджено акт розслідування хронічного професійного захворювання, з якого видно, що ОСОБА_1 01 листопада 2007 року Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини встановлений діагноз:

-Радикулопатія шийна і попереко-крижова на фоні полісегментарної дископатії з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим і периферичним нейросудинним синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу, дефартрозу ліктьових і колінних суглобів, трофічними порушеннями на кистях,

-Антракосилікоз першої ст. ускладнений хронічним обструктивним захворюванням легень першої ст., ЛН першого ст.

Цим же актом встановлено обставини виникнення професійного захворювання: тривала дія шкідливих факторів виробничого середовища на організм робітника. Причини виникнення професійного захворювання: важкість праці, перебування у вимушеній позі 25 відсотків змінного часу, несприятливий мікроклімат, перевищення вмісту пилу в повітрі робочої зони та інші чинники (а.с.26).

Довідкою МСЕК серії ДНА-02 № 024068 від 04 лютого 2008 року ОСОБА_1 було сукупно встановлено 65 відсотків втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності безстроково, у тому числі первинно за професійними захворюваннями: 40 відсотків радикулопатія, 15 відсотків антракосилікоз, повторно за трудовим каліцтвом, акт від 03 червня 1984 року 10 відсотків (а.с.23).

Загальний розмір втрати працездатності за професійними захворюваннями складає 55 відсотків.

Право на компенсацію моральної шкоди виникає у особи з дня встановлення йому стійкої втрати працездатності вперше висновком медико-соціальної експертної комісії, як визначено у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11 травня 2016 року у справі № 6-3149цс15.

Таким чином безпосереднім доказом факту спричинення працівнику ушкодження здоров`я, що виражається у стійкій втраті ним працездатності чи встановленні групи інвалідності, є саме первинний висновок медико-соціальної експертної комісії, який і встановлює розмір втрати працездатності у зв`язку із професійним захворюванням, та який суд приймає до уваги під час визначення розміру спричиненої працівнику моральної шкоди.

Надані позивачем письмові докази є достатніми, оскільки у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог.

Норми права, які застосував суд

Відповідно до статті 237-1 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен відшкодувати заподіяну моральну шкоду працівнику, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Нормою статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується, що внаслідок тривалої дії шкідливих факторів на робочому місці позивач частково втратив професійну працездатність, що порушило його звичне життя, змусило лікуватися, обмежувати свою життєву активність, прикладати додаткові зусилля для організації свого життя. Втрата професійної працездатності та інвалідність встановлені позивачу безстроково, тобто покращення стану його здоров`я у майбутньому не є можливим.

Таким чином судом встановлено наявність порушення права позивача на безпечні та здорові умови праці, що призвело до виникнення професійних захворювань та обмеження працездатності. Тому наявні підстави для відшкодування роботодавцем заподіяної працівнику моральної шкоди.

Відсутність доказів притягнення працівників ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» до адміністративної чи іншої відповідальності не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві, оскільки до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу. Отже, закон не перешкоджає стягненню з власника моральної шкоди за відсутності його вини, якщо є юридичні факти, що складають підставу обов`язку власника відшкодувати моральну шкоду.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 212/7705/16-ц.

З урахуванням міркувань розумності, виваженості та справедливості, зважаючи на ступінь втрати позивачем професійної працездатності, необхідність постійного лікування та реабілітації, наявність вимушених змін у житті позивача у зв`язку з професійним захворюванням, незворотність цих змін у зв`язку з безстроковим встановленням інвалідності, суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди у сумі 110 000 грн, що відповідатиме характеру та обсягу моральних страждань, які позивач пережив і які переживатиме надалі через ушкодження здоров`я.

Згідно підпункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

Визначена судом сума моральної шкоди перевищує чотирикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2022 року, тому ця сума підлягає стягненню з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів.

Розподіл судових витрат

Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірі, діючому на день звернення позивача до суду, за подання позовної заяви майнового характеру фізичної особою.

Керуючись статтями 264-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 .

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, 110 000 (сто десять тисяч) грн з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» судовий збір на користь держави в сумі 1100 (тисяча сто) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у Дніпровський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

- ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

-Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля», 51400 Дніпропетровська область, місто Павлоград, вулиця Соборна, 76, .

Суддя У.М. Болдирєва