Справа №: 272/983/21
Провадження № 2/272/47/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючої судді - Палазюк В.М.

при секретарі - Хитоніній М.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

встановив :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на приватизовані земельні ділянки площею : 0,10 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та 0,02 га. - для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказані земельні ділянки були передані у приватну власність батьку рішенням виконкому Андрушівської міської ради від 29.12.1993 року №431. Позивач прийняв спадщину та частково реалізував свої спадкові права, однак він не може реалізувати своє право на оформлення вказаних спадкових земельних ділянок, оскільки на них відсутні правовстановлюючі документи. Вказані документи не можуть бути виготовлені в силу ст.ст. 26, 346 ч.1 п.11 ЦК України у зв`язку зі смертю власника. Позивач просить визнати за ним право власності на вказані спадкові земельні ділянки.

До суду від позивача надійшла заява про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідачка подала заяву про визнання позову та розгляд справи в її відсутність.

З врахуванням того, що відповідач повністю визнала позов, суд вважає за можливе розглянути справу в підготовчому судовому засіданні відповідно до ст. 200 ч. 3 ЦПК України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть( а.с.6). Позивач, син померлого та спадкоємець за законом першої черги, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.25).

Згідно копії спадкової справи № 434/2004 позивач спадщину прийняв шляхом фактичного володіння спадковим майном. Відповідачка, мати позивача та дружина померлого від прийняття спадщини та від права на виділення права власності на Ѕ частину відмовилась на користь сина ОСОБА_1 . Позивач частково реалізував спадкові права та отримав свідоцтва про право на спадщину після смерті батька на частину майна.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась також спадщина на земельні ділянки площею : 10 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та 0,02 га. - для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказані земельні ділянки були передані у приватну власність спадкодавцю ОСОБА_3 рішенням виконкому Андрушівської міської ради від 29.12.1993 року №431. Згідно висновку лінгвістичної експертизи записи ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є ідентичними. Житловий будинок, що розташований на земельній ділянці по АДРЕСА_1 належить позивачу ОСОБА_1 , який перейшов у його власність раніше.

Однак на вказані спадкові земельні ділянки спадкодавець не виготовив правовстановлюючі документи, що є перешкодою для їх спадкування шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку.

Виходячи із матеріалів спадкової справи спадкування відбулось на підставі ЦК 1963 року.Відповідно до ст.. 524 ЦК 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ч.1 ст. 529 ЦК 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти ( утому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно ст. ст. 548, 549 ЦК 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ч. 1 п. «г» ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, в тому числі, на підставі прийняття спадщини.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що спадкодавець був власником земельних ділянок та позивач має право на їх спадкування, як спадкоємець за законом, який прийняв спадщину в силу ст. 549 ЦК 1963 року. Однак в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості їх оформити в зв"язку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів, про що свідчить відмова нотаріуса, тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 264, 265, 268, 354 ЦПК України,ст.. 524, 529 ч.1, 548, 549 ч.1 ЦК 1963 року, ст. 328 ЦК України, ст.ст. 78, 79, 80, 81, 120 ЗК України, суд, -

вирішив :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку площею : 0,10 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку площею 0,02 га. - для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в АДРЕСА_1 , як на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення складено 02.03.2022 року

Суддя:В. М. Палазюк