КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 761/6103/22
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/9720/2022
Головуючий у суді першої інстанції: Саадулаєв А. І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

28 грудня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Семенюк Т.А.

Суддів: Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України, справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 06 липня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламное агентство «Индекс 20», Товариства з обмеженою відповідальністю «Рамблер групп», третя особа: ОСОБА_3 , про визнання інформації недостовірною та такою, що ганбить честь, гідність та ділову репутацію,-

В С ТА Н О В И В :

В лютому 2022 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява від ОСОБА_2 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.02.2022 року роз`єднано позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ТОВ «УП Медіа», Громадської організації «Донецький інститут інформації», ТОВ «Інформаційно-аналітичне агентство «Остро», Громадської організації «Центр досліджень соціальних перспектив Донбасу», ТОВ«Українська прес-група», ОСОБА_5 , Громадської організації «Всеукраїнське об`єднання «Автомайдан», ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , юридична особа - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ТОВ «Рекламное агентство «Индекс 20», ТОВ «Рамблер групп», ОСОБА_16 , юридична особа -Google LLC, ТОВ«Гугл», ОСОБА_17 , Власника веб-сайту/реєстранта доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_1/, Власника веб-сайту/реєстранта доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_2/, Власника веб-сайту/реєстранта доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_3/, Власника веб-сайту/реєстранта доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_4/, ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо позову на стороні відповідачів 9-11: ОСОБА_20 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо позову: ОСОБА_3 , про визнання інформації недостовірною та такою, що ганьбить честь, гідність та ділову репутацію, виділивши в окреме провадження позовні вимоги ОСОБА_2 до ТОВ «Рекламное агентство «Индекс 20», ТОВ «Рамблер групп», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо позову: ОСОБА_3 , про визнання інформації недостовірною та такою, що ганьбить честь, гідність та ділову репутацію.

02 травня 2022 року ухвалою Шевченківського районного суду залишено позов без руху і надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ухвали суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 06 липня 2022 року позовну заяву ОСОБА_2 до ТОВ «Рекламное агентство «Индекс 20», ТОВ «Рамблер групп», третя особа: ОСОБА_3 про визнання інформації недостовірною та такою, що ганьбить честь, гідність та ділову репутацію визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, вважаючи, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом порушено норми процесуального права та не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при вирішенні питання про повернення позовної заяви суд першої інстанції посилався на невиконання позивачем вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху. При цьому суд першої інстанції не прийняв до уваги що у позові було виділено окрему структурну частину, із зазначеним обгрунтванням, чому визначенотериторіальну підсудність саме за Шевченківським районним судом міста Києва, а саме відповідно до вимог ч. 2 ст. 27 ЦПК України та ч. 15 ст. 28 ІІПК України. Таким чином, оскільки декілька відповідачів у цій справі зареєстровані в Шевченківському районі м. Києва, позовна заява подавалася позивачем саме до Шевченківського районного суду м. Києва.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведені норми, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Відповідачі не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не направляли, що за положеннями ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не виконано вимог ч. 6 ст 175 ЦПК України та не надано до суду відомостей, які обґрунтовують, з урахування територіальної юрисдикції (підсудності), подання позовної заяви до Шевченківського районного суду м. Києва.

Колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175і 177цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ст. 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

Наведеним вимогам ст. 175 - 177 ЦПК України позовна заява ОСОБА_2 відповідала.

Залишаючи без руху ухвалою від 02 травня 2022року позов ОСОБА_2 , суд першої інстанції зазначив, що для визначення підсудності справи позивачу згідно ч. 6 ст. 175 ЦПК України необхідно надати відомості з урахуванням територіальної юрисдикції, що обґрунтовують подання позовної заяви до Шевченківського районного суду м. Києва.

Таким чином, судом першої інстанції залишено позовну заяву без руху з підстав, передбачених ч. 6 ст. 175 ЦПК України, залишивши поза увагою, що даним положенням закону передбачена можливість, тобто право, а не обов`язок позивача, для зазначення інших відомостей, які, на його думку, є необхідними для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Апеляційний суд враховує, що на а.с. 12, позовної заяви міститься інформація щодо визначення територіальної підсудності.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.02.2022 року роз`єднано позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ТОВ «УП Медіа», Громадської організації «Донецький інститут інформації», ТОВ «Інформаційно-аналітичне агентство «Остро», Громадської організації «Центр досліджень соціальних перспектив Донбасу», ТОВ«Українська прес-група», ОСОБА_5 , Громадської організації «Всеукраїнське об`єднання «Автомайдан», ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , юридична особа - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ТОВ «Рекламное агентство «Индекс 20», ТОВ «Рамблер групп», ОСОБА_16 , юридична особа -Google LLC, ТОВ«Гугл», ОСОБА_17 , Власника веб-сайту/реєстранта доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_1/, Власника веб-сайту/реєстранта доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_2/, Власника веб-сайту/реєстранта доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_3/, Власника веб-сайту/реєстранта доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_4/, ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо позову на стороні відповідачів 9-11: ОСОБА_20 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо позову: ОСОБА_3 , про визнання інформації недостовірною та такою, що ганьбить честь, гідність та ділову репутацію, та позовні вимоги, в тому числі, ОСОБА_2 до ТОВ «Рекламное агентство «Индекс 20», ТОВ «Рамблер групп», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо позову: ОСОБА_3 про визнання інформації недостовірною та такою, що ганьбить честь, гідність та ділову репутацію, виділені в окреме провадження.

Відповідно ч. 6 ст. 188 ЦПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства.

Проте, повертаючи позовну заяву ухвалою від 06 липня 2022 року, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, а лише обмежився констатацією, що вимоги ухвали суду були невиконані.

Позивач у цій справі використав належне йому право вибору суду за правилами альтернативної підсудності, звернувшись до Шевченківського районного суду м. Києва за місцем реєстрації декількох із відповідачів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на "розгляд" спору судом (рішення у справі "Кутіч проти Хорватії", заява № 48778/99).

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має застосовуватися на практиці і бути ефективним (рішення у справі "Белле проти Франції" від 04 грудня 1995 року).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі "Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року).

Відтак є достатні правові підстави вважати, що визнаючи неподаною та повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції вдався до надмірного формалізму, що позбавляє позивача права на захист та змушує вживати додаткових заходів з метою отримати належний правовий захист та відновлення свого порушеного права.

Відповідно до приписів п. 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України, оскільки ухвала, що перешкоджає подальшому провадженню, постановлена із порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 06 липня 2022 року - скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий

Судді