РІШЕННЯ

Іменем України

26.12.2022 Справа №607/10460/22 Провадження № 2/607/2901/2022

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючої судді Марциновської І.В.,

за участю секретаря судового засідання Максим`юк Я.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

УСТАНОВИВ:

11.08.2022 ОСОБА_1 звернулась до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 29.10.2016 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, у якому народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31.07.2020 шлюб між сторонами розірваний.

Позивач вказує, що малолітня дитина сторін проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Домовленості щодо утримання сина між сторонами не досягнуто. Відповідач з моменту розірвання шлюбу у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, хоча є фізично здоровим та працездатним, працевлаштований у ТОВ «Корпорація Агропродсервіс», інші особи на його утриманні не перебувають.

За таких підстав позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 11.08.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

12.08.2022 позовна заява залишена без руху з наданням позивачу строку на усунення недоліків. 22.08.2022 представник позивача усунув недоліки позовної заяви.

14.10.2022 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 14.11.2022 та надано сторонам строк для подання заяв по суті справи.

14.11.2022 за клопотанням представника позивача судове засідання відкладено на 06.12.2022.

06.12.2022 витребувано додаткові докази. Оголошено перерву до 26.12.2022.

У судове засідання 26.12.2022 позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Світлик О.М., належним чином повідомлені про дату, час і місце цього судового засідання, не з`явились. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його та позивача відсутності, позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив позов задовольнити повністю. Заявив клопотання про подання доказів на підтвердження розміру судових витрат, які понесла позивач у зв`язку з розглядом цієї справи.

У судове засідання 26.12.2022 відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлений про дату, час і місце цього судового засідання, не з`явився. Правом подання відзиву відповідач не скористався. Подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та не заперечував проти задоволення позову.

Частини 1, 4 ст. 206 ЦПК України визначають, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали цивільної справи, ураховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Суд установив, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31.07.2020 (а.с. 9-10).

У даному шлюбі у сторін народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Такі обставини підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 7).

Згідно з довідкою ОСББ «Лесі Українки, 3» № 25 від 15.08.2022 дитина сторін проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 23).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Так само і положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Правовідносини щодо утримання батьками дитини регулюються главою 15 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов`язок є рівним для обох батьків і покладається на них, не зважаючи на те, з ким із батьків проживає дитина (ст. 180 СК України).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними . За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Так, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що домовленості щодо утримання дитини між сторонами не досягнуто, а відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини у розмірі, достатньому для забезпечення її потреб. За таких обставин позивачу важко самій створити умови для належного утримання дитини, її фізичного та духовного розвитку.

Вказане є підставою для стягнення з відповідача аліментів відповідно до рішення суду.

При визначенні розміру аліментів суд виходить з такого.

Частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч. 1 ст. 191 СК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Так, мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку встановлений на законодавчому рівні.

Частина 2 ст. 182 СК України визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Так, згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 01.12.2022 становить 2272 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Так, суд встановив, що позивач несе витрати на додаткові заняття спільної дитини сторін у групі «Самозахист» спортивного клубу «Eva Light Club», що підтверджується довідкою ФОП ОСОБА_4 № 41 від 03.08.2022 (а.с. 8).

Крім цього, відповідачу на праві приватної власності належить транспортний засіб марки «Renault» моделі «Megane», державний номерний знак НОМЕР_2 , 2010 року випуску. Вказані обставини підтверджуються інформацією РСЦ ГСЦ МВС в Тернопільській області № 31/19-С-80а.з. від 15.08.2022 (а.с. 25).

Також судом встановлено, що ОСОБА_2 працевлаштований у ПАП «Агропродсервіс» на посаді монтажника сільськогосподарського устаткування, що підтверджується відповіддю на адвокатський запит № 582 від 18.08.2022 (а.с. 24).

При цьому згідно з інформацією з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела доходів, об`єкти оподаткування, суми нарахованих та/або отриманих доходів від 13.12.2022 (а.с. 69) середньомісячна заробітна плата, яка виплачена ОСОБА_2 за період з січня 2022 року до вересня 2022 року, становить 17624 грн.

Так само з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 316908015 від 06.12.2022 (а.с. 61-63) вбачається, що у власності ОСОБА_2 перебуває земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0598 площею 1,99 га, яка розташована на території Настасівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. При цьому така земельна ділянка 21.06.2017 здана відповідачем в оренду ПАП «Агропродсервіс» на строк 10 років з правом пролонгації. З інформації з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела доходів, об`єкти оподаткування, суми нарахованих та/або отриманих доходів від 13.12.2022 (а.с. 69) встановлено, що за період з жовтня 2021 року до вересня 2022 року відповідач отримав дохід від надання вказаної земельної ділянки в оренду на загальну суму 1863,35 грн.

Також суд враховує, що відповідач є працездатним, стан його здоров`я є задовільним, а також в ОСОБА_2 немає інших осіб, які перебувають на його утриманні. Докази зворотного суду не надані.

При цьому відповідач не заперечував, що має фінансову можливість щомісячно сплачувати аліменти на утримання спільної дитини сторін у розмірі 4000 грн.

За таких обставин, приймаючи до уваги необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку та рівний обов`язок батьків утримувати дитину, суд вважає справедливими та фінансово можливими для відповідача і достатніми для забезпечення належного рівня дитини сторін аліменти у розмірі 4000 гривень щомісячно.

За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що згідно з вимогами Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 992,40 грн.

Також відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що представник позивача адвокат Світлик О.М. до виходу суду до нарадчої кімнати (оскільки розгляд справи відбувався за правилами спрощеного провадження, яке не передбачає проведення судових дебатів) подав клопотання про подання доказів на підтвердження розміру судових витрат, які понесла позивач у зв`язку з розглядом цієї справи, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, суд вважає за необхідне згідно зі ст. 246 ЦПК України призначити судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст. 180, 181, 182, 184, 191 СК України, ст. 4, 76-82, 89, 133 ч. 1, 141 ч. 1, 8, 142 ч. 1, 259, 263-265, 273, 354, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 11 серпня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Призначити судове засідання для вирішення питання про розподіл понесених позивачем ОСОБА_1 та пов`язаних з розглядом справи судових витрат на 13 січня 2023 року на 12 год. 45 хв. у залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за адресою: вул. Котляревського, буд. 34, м. Тернопіль.

Надати позивачу ОСОБА_1 строк п`ять днів з дня ухвалення рішення суду для подання доказів щодо розміру понесених позивачем судових витрат.

Рішення суду в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Представник позивача: адвокат Світлик Олег Мирославович; місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: в АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

СуддяІ. В. Марциновська