Справа №442/7692/22
Провадження №2/442/1548/2022
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 грудня 2022 року м. Дрогобич

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючої судді - Бодрової О.П.,

за участю секретаря судового засідання Барабаш І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

установив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

08 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Позов мотивований тим, що йому на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . В даній квартирі зареєстрований син позивача, ОСОБА_2 , проте у зазначеному помешкані він протягом тривалого часу не проживає, комунальних послуг не сплачує.

Вказує на те, що реєстрація відповідача у квартирі створює для нього перешкоди для розпорядження належним їй майном, комунальних послуг відповідач не сплачує, а тому просить визнати ОСОБА_2 , таким, що втратив право користування квартирою за вищевказаною адресою.

Відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 грудня 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач у судове засідання не з`явився. Від ОСОБА_2 надійшла заява, в якій він не заперечує проти задоволення позову, так як у батьківській квартирі не проживає вже декілька років.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Суд встановив, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору дарування квартири від 22 лютого 2017 року.

Згідно записів будинкової книги за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 11 грудня 2019 року /а.с.8-11/.

27.05.2022, 12.08.2022, 28.11.2022 керівником ОСББ «Світанок» Дзиндзюрою Василем Володимировичем, за підписами свідків-сусідів, складено акт про те, що ОСОБА_2 дійсно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , але за вказаною адресою не проживає з березня 2020 /а.с.12,13,14/.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно доЗУ від 17.07.1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенці"закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях316, 317, 319, 321 ЦК України.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Об`єктом права власності може бути, зокрема, житло, житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст.ст.379, 382 ЦК України.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України таст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею 72 ЖК Української РСР передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» від 02 грудня 2010 року зазначено, що поняття «житло» не обмежується приміщенням, в якому особа проживає на законних підставах або яке було в законному порядку встановлене, а залежить від фактичних обставин, а саме - існування достатніх і тривалих зв`язків із конкретним місцем. Утрата житла будь-якою особою є крайньою формою втручання в право на житло.

Отже, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає у зазначеній квартирі з березня 2020 року без поважних причин, тобто понад один рік, у зв`язку з чим він на підставі положень ч. 2 ст. 405 ЦК України втрачає право на користування цим житлом.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Згідно п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

На прохання позивача суд не стягує з відповідача судові витрати.

На підставі викладеного, ст.72 ЖК України, ст.405 ЦК України та керуючись ст.ст.4,10,12,13,258,263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 30 грудня 2022 року.

Суддя О.П.Бодрова