Номер провадження: 22-ц/813/4064/22
Головуючий у першій інстанції Тополева Ю. В.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Поворозко І.Ю.,

переглянувши справу №521/20027/20 за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 липня 2021 року у складі судді Тополевої Ю.В., -

в с т а н о в и в :

Позивач АТ КБ «ПриватБанк», звернувшись 28 грудня 2020 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено Договір №б/н від 14 грудня 2010 року, за яким отримано кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Посилаючись на порушення зобов`язань за договором, позивач АТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 за Договором №б/н від 14 грудня 2010 року заборгованість станом на 4 листопада 2020 року в загальній сумі 59542,96 грн. та судові витрати в сумі 2102,00 грн. (а.с.1-6).

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 11 січня 2021 року відкрито провадження у справі (а.с.47-48).

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнала, зазначивши у відзиві, що позов пред`явлено про стягнення заборгованості за кредитним договором, який складається з анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг (кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку). У заяві позичальника, яка покладена в основу заявленого позову, процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, розмір і порядок нарахувань, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за кредитним договором, оформленим заявою позичальника, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна Голд» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг, розміщені на сайті банку, як невід`ємні частини спірного договору. Проте, без підтверджень про конкретні запропоновані їй Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з нею кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку з огляду на їх мінливий характер не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вини не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Банком не надано чіткі відомості про те, яку суму коштів нею було фактично сплачено в рамках спірних правовідносин, таких відомостей немає й у неї, вона не знає, яка частка тіла кредиту залишилася не виплаченою, чи сплачені нею кошти покривають або перебільшують розмір кредиту. Позивачем помилково визначено суму позову без взяття до уваги норм чинного законодавства, які регулюють виниклі правовідносини та правових позицій Верховного Суду (а.с.64-67).

Позивачем АТ КБ «ПриватБанк» надано відповідь на відзив, за змістом якої надано роз`яснення щодо форми кредитного договору, посилань відповідача на Закон України «Про захист прав споживачів» та судову практику, щодо ознайомлення позичальника з умовами кредитування, односторонньої зміни тарифів та інших умов обслуговування, наданого банком розрахунку заборгованості тощо (а.с.81-87).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 6 липня 2021 року позов задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за тілом кредиту в сумі 59542,96 грн., стягнуто судові витрати в сумі 2102,00 грн. (а.с.99-102).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21 вересня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в позові (а.с.110-118).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в наступному. В основу оскаржуваного рішення покладено Договір №б/н від 14 грудня 2010 року, який складається з анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг (кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку). Суд не звернув увагу на те, що вказаний документ №б/н від 14 грудня 2010 року був нею підписаний як фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (на той час суб`єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 ). Отже, наданий їй як фізичній особі-підприємцю кредит не є споживчим, а кредитний договір спрямований на забезпечення платежів, які пов`язані з її підприємницькою діяльністю. Доводи про те, що кредит видавався їй не на споживчі цілі підтверджує й позивач у своїй відповіді на відзив, де, зокрема, вказує, що кредит не є споживчим, не надавався споживачеві на придбання продукції, а видавався у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Таким чином, оскільки спірні правовідносини виникли щодо виконання фізичною особою-підприємцем умов господарського договору, то даний спір належить до юрисдикції господарського суду. Порушення правил юрисдикції загальних судів є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги. Суд не звернув увагу на те, що зі змісту заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 14 грудня 2010 року не вбачається, що сторони при укладенні договору погодили строк повернення кредитних коштів. За таких обставин, слід дійти висновку про передчасність заявлених банком вимог про стягнення з неї заборгованості, оскільки строк виконання зобов`язання ще не настав. У заяві позичальника від 14 грудня 2010 року процентна ставка не зазначена. Крім того, в цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, розмір і порядок нарахувань, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за кредитним договором, оформленим заявою позичальника, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна Голд» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг, розміщені на сайті банку, як невід`ємні частини спірного договору. Проте, без підтверджень про конкретні запропоновані їй Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з нею кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з СПД ОСОБА_1 АТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону №1023-ХП про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме таких умов, які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Відзив на апеляційну скаргу не подано, надано письмові пояснення, де підтримано позицію банку.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

14 грудня 2010 року ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) в АТ КБ «ПриватБанк» підписала Анкету-заяву, в якій зазначила про свою згоду з тим, що анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складають Договір, що вона ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку у письмовому вигляді. Згідно анкети-заяви ОСОБА_1 зобов`язалася в подальшому самостійно знайомитися зі змінами Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банку на сайті Банку (а.с.18).

На підставі укладеного у такий спосіб Договору №б/н від 14 грудня 2010 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , останньою отримано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку.

5 липня 2018 року ОСОБА_1 підписала Паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію про умови кредитування, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, інформацію про наслідки виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит тощо, виходячи з обраних нею умов кредитування (а.с.19-20).

Згідно інформації з Єдиної клієнтської бази АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 видано 15 серпня 2012 року платіжну картку №5211 .… …. 4706 строком дії 06/16, тобто червня 2016 року включно, видано 8 квітня 2014 року платіжну картку №5168 .… …. 1763 строком дії 11/17, тобто листопад 2017 року включно, видано 20 грудня 2017 року платіжну картку №5168 .… …. 9723 строком дії 11/21, тобто листопад 2021 року включно (а.с.17).

Згідно Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки на картковий рахунок № НОМЕР_2 …. …. 4708 встановлено 15 серпня 2012 року та 8 квітня 20145 року кредитний ліміт 8000,00 грн., зменшено 3 березня 2015 року кредитний ліміт до 7810,00 грн., збільшено 3 жовтня 2017 року кредитний ліміт до 15500,00 грн., збільшено 2 жовтня 2018 року кредитний ліміт до 41000,00 грн., який перевстановлювався 18 березня 2020 року, 31 березня 2020 року, 14 квітня 2020 року, 27 квітня 2020 року у тій же сумі ліміту 41000,00 грн., зменшено 4 травня 2020 року кредитного ліміт до 0,00 грн. (а.с.16).

ОСОБА_1 активно користувалася картками, зокрема, знімала кошти у банкоматі, користувалася терміналом, сплачувала за товари в торговій мережі тощо.

Виписка по картковому рахунку ОСОБА_1 відображає рух коштів із зазначенням дати, деталей, суми грошових операцій, тобто містить деталізацію усіх дебетних та кредитних платежів по платіжних картках в період їх дії. Операції з коштами по рахунку не свідчать про те, що картковий рахунок використовувався виключно для підприємницької діяльності (а.с.35-44).

Згідно розрахунку за Договором №б/н від 14 грудня 2010 року заборгованість станом на 4 листопада 2020 року склала 59542,96 грн., з них: 48199,47 грн. заборгованість за кредитом; 11343,49 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом (а.с.7-15).

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). З підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, виникають зобов`язання (ч.2 ст.509 ЦК України). Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства (ст.526 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

На підставі укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 . Договору №б/н від 14 грудня 2010 року виникло грошове зобов`язання, що мало сторонами договору виконуватись належним чином, проте, фактично отримані та використані ОСОБА_1 кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуто, що мало наслідком звернення до суду з вимогами про стягнення заборгованості.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду, які аналогічні правовим висновкам Верховного Суду України, перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України).

Строк дії виданої ОСОБА_1 20 грудня 2017 року платіжної картки №5168 .… …. 9723 строком дії 11/21, тобто до 30 листопада 2021 року включно, з позовом до суду АТ КБ «ПриватБанк» звернувся 28 грудня 2020 року, тобто в межах строку загальної позовної давності тривалістю у три роки.

Суд першої інстанції встановив обставини, що мають значення для справи, визначився зі спірними правовідносинами та нормами матеріального права, що такі регулюють, та дійшов висновку про задоволення позову, з чим суд апеляційної інстанції погоджується та, відповідно, не приймає доводи апеляційної скарги з огляду на наступне.

Договір приєднання як і публічний договір є узагальненою категорією таких цивільно-правових договорів, в яких умови договору встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, і які укладаються лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого тексту. Чинним законодавством передбачено укладення договору лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованих умов в цілому. Друга сторона при цьому не може запропонувати свої умови договору, але саме вона вирішує та виявляє волевиявлення на укладення договору на запропонованих їй умовах. У такий спосіб додержується принцип свободи договору.

На офіційному сайті ПриватБанку https//privatbank.ua/terms у розділі «Архів договорів» розміщені редакції Умов та правил надання банківських послуг, починаючи з 1 квітня 2012 року та по теперішній час. Крім того, Умови та правила, Тарифи Клієнта доступні для ознайомлення у будь-якому відділенні Приватбанку.

ОСОБА_1 , починаючи з 14 грудня 2010 року користувалася коштами, погашала заборгованість, отже приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг, погоджувалася із розміром боргу, в тому числі із нарахованими відсотками.

ОСОБА_1 . Договір №б/н від 14 грудня 2010 року не оспорювала у встановленому законом порядку, недійсним чи неукладеним договір не визнано, що вказує на згоду з усіма умовами цього договору.

Користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення боргу, ОСОБА_1 фактично погодилася з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами, що діяли на момент укладення Договору, а також, продовжуючи користуватися коштами, приєднувалася до редакції тих Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів, що діяли на момент користування коштами.

14 грудня 2010 року ОСОБА_1 підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, що вона ознайомлена і погоджується з Умовами та Тарифами банку, з тим, що заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами, Правилами користування, основними умовами обслуговування та кредитування, складають кредитний договір, укладений між відповідачем та позивачем.

5 липня 2018 року ОСОБА_1 підписала Паспорт споживчого кредиту де, зокрема, зазначено:

«Підтверджую отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних мною умов кредитування»;

«Підтверджую отримання мною всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, адаптовано договір до моїх потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони матимуть для мене, в тому числі в разі невиконання мною зобов`язань за таким договором».

В Паспорті споживчого кредиту, зокрема, зазначено: тип кредиту; сума ліміту; строк договору та строк кредитування; спосіб та строк надання кредиту; процентна ставка в межах та поза пільгового періоду, тип процентної ставки, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача; реальна річна процентна ставка; порядок повернення кредиту; наслідки прострочення виконання чи невиконання зобов`язань за договором, у тому числі розмір штрафу за прострочення більш ніж на 30 днів за обов`язковими платежами за карткою та підвищена процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту тощо.

Отже, підписана відповідачем анкета-заява про надання кредиту, паспорт споживчого кредиту тощо свідчить про те, що умови кредитування сторонами Договору погоджені.

Згідно частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики передбачено частиною 1 статті 1048 ЦК України.

Право АТ КБ «ПриватБанк» на повернення кредитних коштів та отримання процентів за користування кредитним коштами порушено та підлягає захисту.

Доводи апеляційної скарги дане право не спростовують, посилання на належність спору до юрисдикції господарського суду помилкові.

Справа в провадженні суду апеляційної інстанції з серпня 2021 року, призначалась до розгляду на 12 травня 2022 року, 22 грудня 2022 року; інформація про дату, час та місце розгляду справи доступна на сайті «Судова влада». Учасники справи мали процесуальний час для надання суду обґрунтування власних позицій. Судом апеляційної інстанції вимоги статей 128, 130 ЦПК України щодо судового виклику/повідомлення учасників процесу виконувався, порядок вручення судових повісток дотримувався, учасники справи правом на отримання/неотримання надісланих поштою судових повісток розпорядилися на власний розсуд, додатково учасники справи повідомлялися «SMS»-повідомлення «Судова повістка..» та на електронну адресу; підстав для подальшого відкладення розгляду справи не встановлено.

Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Датою ухвалення призначеного у судове засідання на 22 грудня 2022 року рішення судом апеляційної інстанції відповідно до положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 липня 2021 року в справі за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 грудня 2022 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков

Є.С.Сєвєрова