ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5582/20
провадження № 6/753/533/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" грудня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т. О. з секретарем судового засідання Кирик К. С., розглянувши в судовому засіданні в м. Києві подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Сіщука Володимира Васильовича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку, стягувач: ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

16.12.2022 приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Сіщук Володимир Васильович (далі також - приватний виконавець Сіщук В. В.) звернувся до суду з поданням, у якому просив надати йому дозвіл звернути стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , боржник), право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку - квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

На обґрунтування подання зазначив, що у його провадженні перебуває виконавче провадження № 69982114 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової суми в розмірі 705 877,97 грн. Вжитими заходами перевірки майнового стану боржника не було виявлено грошових коштів та рухомого майна, достатніх для виконання рішення суду. Водночас було установлено, що боржник є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності ОСОБА_1 на вищевказану квартиру було відновлене рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26.02.2020 у цивільній справі № 753/6381/19, проте відомості про реєстрацію його права власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не внесені.

Від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Сіщука В. В. надійшла заява про розгляд подання без його участі.

Згідно з нормою частини 11 статті 440 ЦПК України суд розглянув це подання без повідомлення сторін виконавчого провадження та за результатами дослідження доданих до нього матеріалів дійшов до висновку про його обґрунтованість з таких підстав.

Судом установлено, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Сіщука В. В. перебуває виконавче провадження № 69982114 з примусового виконання виконавчого рішення Дарницького районного суду м. Києва від 08.12.2021 у цивільній справі № 753/5582/20 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 705 877,97 грн.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що приватним виконавцем вживалися передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи примусового виконання рішення суду, а саме: здійснено запити щодо наявності у власності боржника нерухомого і рухомого майна та рахунків в банківських установах; винесено постанови по арешт майна та коштів боржника, які було скеровано на виконання в органи та установи, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника, та до банківських і фінансових установ; після отримання від банківських установ інформації про наявність у боржника відкритих рахунків в АТ КБ «Приватбанк» та АТ «Універсалбанк» до вказаних банківських установ було скеровано платіжні інструкції, на виконання яких на депозитний рахунок приватного виконавця надійшли грошові кошти в сумі 02,17 грн; боржник викликалася до приватного виконавця з метою надання пояснень з приводу невиконання рішення суду та надання відомостей про доходи і майно; здійснювався вихід за місцем проживання боржника.

За викликом приватного виконавця боржник не з`явився, під час виходу приватного виконавця за зазначеною у виконавчому листі адресою його місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 , двері ніхто не відчинив.

На вимогу приватного виконавця Дарницька районна в м. Києві державна адміністрація повідомила, що за вказаною адресою з 08.12.2012 зареєстровані дві особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Перевіркою майнового стану боржника установлено, що право власності на нерухоме та цінне рухоме майно (транспортні засоби) за ним не зареєстроване, інших рахунків в банківських установах у нього немає, інформація про джерела отримання доходів відсутня.

Водночас приватним виконавцем отримано інформацію про те, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26.02.2020 у цивільній справі № 753/6381/19 було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогача В. В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, визнання недійсними електронних торгів, скасування свідоцтва та державної реєстрації права власності.

Вказаним рішенням визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогача В. В. № 2132 від 16.11.2018 про звернення стягнення на належну ОСОБА_1 квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , для задоволення грошових вимог ОСОБА_2 в розмірі 2 539 613,70 грн, визнано недійсними електронні торги з продажу вищевказаної квартири, скасовано видане ОСОБА_2 свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів та державну реєстрацію його права власності на квартиру, відновлено державну реєстрацію права власності на квартиру за ОСОБА_1 .

Дослідженням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000,установлено, що на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва у цивільній справі № 753/6381/19 20.07.2021 до реєстру внесені відомості про припинення права власності ОСОБА_2 на квартиру, проте право власності на квартиру за ОСОБА_1 станом на 21.12.2022 не відновлене.

Отже на підставі рішення суду боржник ОСОБА_1 є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , проте його право власності на вказану квартиру не зареєстровано у встановленому законом порядку.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (статті 124, 129 Конституції України, стаття 18 ЦПК України).

Конституційний принцип обов`язковості виконання рішення суду реалізується, зокрема, на стадії виконавчого провадження, яке являється завершальною стадією судового провадження, спрямованою на реальне поновлення порушених прав.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі також - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами статті 2 цього Закону засадами виконавчого провадження є верховенство права; обов`язковість виконання рішень; законність; диспозитивність; справедливість; неупередженість та об`єктивність; гласність та відкритість виконавчого провадження; розумність строків виконавчого провадження; співмірність заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Статтею 10 Закону № 1404-VIII визначено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно статті 13 Закону № 1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Стаття 18 Закону № 1404-VIII зобов`язує виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом.

Статтею 48 Закону № 1404-VIII встановлено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

За приписами статті 50 Закону № 1404-VIII звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Згідно з нормою частини десятої статті 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Отже ураховуючи, що під час здійснення виконавчого провадження у боржника ОСОБА_1 не виявлено коштів чи рухомого майна, достатніх для задоволення вимог стягувача, а єдиний належний йому об`єкт нерухомого майна - квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстрований за ним на праві власності у встановленому законом порядку, суд знайшов достатніми та обґрунтованими доводи подання про звернення стягнення на вказану квартиру.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтею 440 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Сіщука Володимира Васильовича про звернення стягнення на майно боржника задовольнити.

Звернути стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ), право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку, а саме на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на ухвалу суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя:

Ухвала підписана суддею 30.12.2022.