Справа № 161/9489/22
Провадження № 2/161/3393/22
У Х В А Л А

про забезпечення позову

21 липня 2022 року суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Олексюк А.В., вивчивши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Амріта Плюс» Кумановського Луки Миколайовича про забезпечення позову в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Амріта Плюс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договорів дарування земельних ділянок та припинення права власності,

в с т а н о в и в :

20.07.2022 позивач звернувся в суд з вищевказаним позовом до відповідачів.

Ухвалою від 21.07.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Одночасно з позовом представник позивача подав заяву про забезпечення позову, яку обгрунтовує тим, що на сьогодні наявні ризики щодо розпорядження відповідачем спірним майном шляхом його відчуження, що унеможливить ефективне відновлення порушених інтересів позивача та призведе до того, що з метою остаточного поновлення прав необхідно буде вживати інші дії, обсяг яких спрогнозувати на цій стадії неможливо. Тому, беручи до уваги обставини справи, співмірність виду забезпечення позову із заявленими позивачем вимогам, беручи до уваги, що подальше відчуження вказаного майна призведе до ускладнення захисту прав позивача, представник позивача вважає, що уданому випадку необхідним видом забезпечення буде встановлення заборони відчужувати спірне майно його власником, у зв`язку із чим просив накласти заборону ОСОБА_2 , державним реєстраторам та іншим особам, уповноваженим здійснювати реєстраційні дії, вчинення дій, пов`язаних із відчуженням земельних ділянок к.н. :03:016:0288 та к.н. :001:3653.

Дослідивши заяву про забезпечення позову із додатками, вивчивши матеріали позовної заяви у межах вирішення заяви позивача про забезпечення позову, суд дійшов до наступного висновку.

У відповідності до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Тому, не може бути задоволено клопотання про забезпечення позову, якщо заявник не надав докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 2 ст. 149 ЦПК, а саме утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1,2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі за для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 149 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Окрім того, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20), умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, судом враховано пов`язаність заходу забезпечення позову з предметом спору, співмірність такого заходу позовним вимогам, а також спосіб реалізації даним заходом мети його вжиття.

Тому суд прийшов до висновку про необхідність забезпечення позову шляхом встановлення заборони ОСОБА_2 , державним реєстраторам та іншим особам, уповноваженим здійснювати реєстраційні дії, вчинення дій, пов`язаних із відчуженням земельних ділянок к.н. :03:016:0288 та к.н. :001:3653, оскільки даний захід забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами та спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву задовольнити.

Заборонити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), державним реєстраторам та іншим особам, уповноваженим здійснювати реєстраційні дії, вчинення дії, пов`язаних із відчуженням наступних земельних ділянок:

-земельна ділянка площею 0,08 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговувавння жилого будинку, господарських будівель та споруд, к.н. :03:016:0288, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 , рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - №61986084 від 01.12.2021, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 257, номер запису про право власності 45395440;

-земельна ділянка площею 0,1998 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговувавння жилого будинку, господарських будівель та споруд, к.н. :001:3653, розташована за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Забороль, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 , рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - №61986125 від 01.12.2021, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 228, номер запису про право власності 45395473.

Ухвалу до негайного виконання надіслати до Департаменту державної реєстрації Луцької міської ради (вул. Волі, 8, м. Луцьк).

Повідомити суд про результати виконання ухвали Департаментом державної реєстрації Луцької міської ради.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк