Єдиний унікальний номер справи 812/8290/12
Номер провадження 6/333/86/22
УХВАЛА

Іменем України

14 липня 2022 року місто Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Стоматова Е.Г., за участю: секретаря судового засідання Курочкіної І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду у м. Запоріжжя, заяву представника заявника ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПАРІС» директора Слюзенка Володимира Олександровича про поновлення строку до пред`явлення виконавчого документа по справі № 812/8290/12, -

ВСТАНОВИВ:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява представника заявника ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПАРІС» директора Слюзенка Володимира Олександровича про поновлення строку до пред`явлення виконавчого документа по справі № 812/8290/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що 06 грудня 2012 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя по цивільній справі № 812/8290/12 ухвалено рішення, яким задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнуто суму судового збору.

06 жовтня 2021 року Комунарський районний суд м. Запоріжжя постановив ухвалу по справі, якою замінено первісного позивача (стягувача) ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК«ПАРІС». ТОВ «ФК«ПАРІС» отримали виконавчий лист, строк пред`явлення якого до виконання до 18 грудня 2015 року. З отриманого виконавчого листа вбачається, що первісний стягувач ПАТ «Дельта Банк» не звертався з заявою до суду про видачу виконавчого листа та, відповідно, не звертався до примусового виконання. Оскільки рішення суду до теперішнього часу не виконане, виконавчий документ не було пред`явлено до виконання в строк, визначений у виконавчому листі, так як первісний стягувач ПАТ «Дельта Банк» не отримував виконавчий лист, тому ТОВ «ФК«ПАРІС» змушений звернутися до суду з заявою про визнання поважною причину пропуску ТОВ «ФК«ПАРІС» строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі № 812/8290/12 про стягнення з відповідача ОСОБА_1 суми судового збору.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, представник заявника просив розгляд заяви здійснювати без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 433 ЦПК України, заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Суд, розглянувши заяву про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що в задоволенні заяви необхідно відмовити з огляду на таке.

06 грудня 2012 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя по цивільній справі № 812/8290/12 ухвалено рішення, яким задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість у сумі 5 213,60 коп та судові витрати у розмірі 214,60 коп. (а.с. 27).

06 жовтня 2021 року ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя по справі № 812/8290/12, замінено первісного позивача (стягувача) ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПАРІС» (а.с. 46-47).

04 листопада 2021 до суду надійшла заява від представника ТОВ «ФК«ПАРІС» про видачу виконавчого листа у справі № 812/8290/12, які у подальшому були направлені на поштову адресу ТОВ «ФК«ПАРІС» (а.с.49-51)

У виконавчому листі у справі № 812/8290/12 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, рішення у справ набрало законної сили 18 грудня 2012 р. строк пред`явлення виконавчого листа до виконання становить три роки, тобто до 18 грудня 2015 року (у виданому виконавчому документі допущено помилку, невірно зазначено строк пред`явлення виконавчого документа до виконання 18 грудня 2015 року, замість вірного 18 грудня 2013 року)

Проте, статті 22, 23 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції 1999 року, яка діяла на момент даних правовідносин передбачала, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

05.10.2016 набрав чинності новий Закон України «Про виконавче провадження».

У розділі XІІІ Прикінцевих та перехідних положень згаданого закону, а саме п. п. 5, 6 передбачено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження.

Так, ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції 2016 року, передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Суд при вирішенні, відповідно до ст. 433 ЦПК України, питання про поновлення строку повинен з`ясувати причини пропуску строку звернення виконавчого документа до виконання, та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Як на поважність причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання представник ТОВ «ФК«ПАРІС» посилався на те, що введення тимчасової адміністрації та ліквідації ПАТ «Дельта Банк», яка почалась 02.03.2015 року та триває до цього часу, ліквідація відділень та скорочення працівників банку зумовили не звернення попереднього стягувача до суду за отриманням виконавчого листа та пред`явлення його у строк.

Однак, суд обґрунтовано визнає вказані заявником обставини для поновлення строку неповажними, оскільки вони не пов`язані з об`єктивними, незалежними від стягувача обставинами, які б перешкоджали реалізувати своє право на пред`явлення виконавчого документа у визначений законом строк, оскільки рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору набрало законної сили 18 грудня 2012 року та відповідно в цей час діяв Закон України «Про виконавче провадження» в редакції 1999 року, згідно якого виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом, а тому строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 18 грудня 2013 року.

Крім того, згідно інформації з автоматизованої системи документообігу суду вбачається, що після 02.03.2015 року (у період з 2015 по 2018 роки) ПАТ «Дельта Банк» неодноразово звертався до суду із позовами, заявами, листами та ін.

Під час продажу ПАТ «Дельта Банк» права вимоги новим кредиторам банк вже втратив право пред`явлення виконавчого листа до виконання, а за умовами договору про відступлення прав вимоги до нового кредитора переходять усі права первісного кредитора. Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» право пред`явлення виконавчого листа до виконання у встановлені законом строки, а саме до 18 грудня 2013 року, передав правонаступнику ТОВ «ФК«ПАРІС».

Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Та підтверджені належними доказами.

Суд враховує, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В даному випадку, первісним кредитором ПАТ «Дельта Банк» не було вжито всіх заходів для вчасного пред`явлення виконавчого листа до виконання, внаслідок чого допущено значний пропуск строку пред`явлення його до виконання.

Відповідно до висновку викладеного у постанові Верховного Суду у справі № 166/1472/18 від 23.10.2019, питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Крім того, відповідно до висновку Верховного Суду зробленого у постанові по справі № 2-461/09 від 02.06.2020, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Разом з тим, заявником не надано жодних належних та допустимих доказів, які могли б встановити поважність причини пропущення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання та не наведено обґрунтованих аргументів тих обставин, що унеможливлюють вчинення процесуальних дій у визначений законом строк.

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Так, рішенням від 27.11.2008 у справі «Крутько проти України» (№2), Європейський суд з прав людини зазначив, що провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадіями одного провадження (див. «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy) (no.1) (GC), no. 36813/97, п.197 ЄСПЛ 2006). Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес (див. «ДжоржЕстіма проти Португалії» (EstimaJorge v. Portugal), рішення від 21 квітня 1998 року, ReportsofJudgmentsandDecisions 1998*II, п. 35, та «Сіка проти Словакії» (Sica v. Slovakia), №2132/02, пп. 24-27, 13 червня 2006 року).

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Європейський суд неодноразово зазначав в свої рішеннях, що якщо звичайний строк поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Розглянувши матеріали справи, даючи оцінку поважності причин пропуску пред`явлення виконавчого листа до виконання, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів, враховуючи той факт, що представник ТОВ «ФК«ПАРІС» укладаючи договір № 2230/К про відступлення прав вимоги з ПАТ «Дельта Банк» мав можливість переконатися у своєчасному звернені первісного стягувача до суду за отриманням виконавчого листа та його подальшим пред`явленням у встановлені законом строки до виконання, відсутністю будь-яких доказів на підтвердження поважності пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, суд приходить до обґрунтованого висновку, що у задоволенні заяви представника ТОВ «ФК«ПАРІС» про визнання поважною причиною пропуску строку та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання необхідно відмовити в повному обсязі, оскільки поновлення строку зі спливом значного періоду часу в даному випадку буде порушувати принцип правової визначеності та баланс інтересів стягувача і боржника.

Керуючись ст.ст. 12, 22, 23 Закону України «Про виконавче провадження» у відповідних редакціях, ст.ст. 183, 260-261, 263, 433 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволені заяви представника заявника ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПАРІС» директора Слюзенка Володимира Олександровича про поновлення строку до пред`явлення виконавчого документа по справі № 812/8290/12.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання, апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення даної ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя Е.Г. Стоматов