Справа № 462/2742/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2022 року Залізничний районний суд м. Львова в складі: головуючої судді Румілової Н.М., при секретарі Кобрин С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Залізничний відділ реєстрації актів цивільного стану у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 16.06.2022 року звернулась до суду з заявою, в якій зазначила, що вона є дружиною ОСОБА_3 , шлюб був укладений 23 жовтня 2003 року. Від сумісного життя має сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сім`я постійно мешкала у м.Маріуполь Донецької області, який на теперішній час знаходиться на тимчасово окупованій території. Проживали у квартирі АДРЕСА_1 . Зареєстрований проживаючим ОСОБА_3 був у квартирі АДРЕСА_2 , за місцем реєстрації проживання його матері, ОСОБА_2 . Під час обстрілу 19 березня 2022 року було поранено сина, у зв`язку попаданням міни у прибудову квартири. Син отримав три осколкові поранення в ногу. У зв`язку з цим була відсутність спускатись при обстрілах у бомбосховища, і вимушені були знаходитись у квартирі. Чоловік ОСОБА_3 ремонтував приміщення квартири, закривав вікна квартири, оскільки під час обстрілів вікна було вибито, а на дворі було дуже зимно, квартира не обігрівалася. 27.03.2022 року ОСОБА_3 о 10-30 год. вийшов з під`їзду будинку подивитися на стан вікон і прибудови зовні. У цей час почався обстріл. ОСОБА_6 не повернувся до квартири. Всі вирішили, що він сховався до бомбосховища, оскільки на вулиці його не було видно. Вийти на подвір`я не було можливості, оскільки там точилися бої, проходила постійна перестрілка. Перестрілка велася навіть між під`їздами. Цього ж дня о 15-00 год. вона під час тимчасового затишшя вийшла на подвір`я запитати у військових, які тягнули пораненого, чи не бачили вони її чоловіка, однак вони її загнали у під`їзд,оскільки було небезпечно знаходитися на вулиці. Наступного дня о 10-00 годині на подвір`я будинку вийшла матір ОСОБА_7 , щоб запитати військових про сина, на що вони відповіли, що не бачили її сина. Продовжуючи пошуки вона натрапила на тіло свого сина, яке знаходилося у колодязі вікна котельної, яка знаходилася у підвальному приміщенні. Він там лежав мертвий з наявним пораненням голови. Поховати ОСОБА_3 змогли лише 02.04.2022 року за допомогою сусідів на прибудинковій території напроти п`ятого під`їзду будинку АДРЕСА_3 на відстані 50 метрів від будинку. Поховання відбулося лише з п`ятого разу у зв`язку з обстрілами. На могилі встановлено хрест з даними похованого ОСОБА_7 . Зафіксувати факт смерті ОСОБА_3 не було ніякої можливості, оскільки у місті Маріуполі точилися бої і ні лікарські заклади, ні правоохоронні органи, ні органи влади не працювали. Для збереження життя уцілілих членів сім`ї вона з дітьми і свекрухою, ОСОБА_2 , вимушені були евакуюватися до мЛьвова.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити.

Представник заявника ОСОБА_8 у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, зазначила , що загиблий ОСОБА_3 є її син, просила вимоги задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Залізничний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений нале6жним чином.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що у 2014 році вона виїхала з м.Донецька, де має реєстрацію постійного місця проживання, до м.Маріуполя, де і познайомилась з заявницею ОСОБА_1 , оскільки їх діти разом навчились в одній школі. Вона з сім`єю виїхала з Маріуполя до Львова в перші дні бойових дій. Неодноразово вона дзвонила до ОСОБА_1 , однак та вийшла на телефонний зв`язок тільки приблизно 15 квітня 2022 року та повідомила, що її чоловік загинув, попав під обстріл та отримав поранення в голову, поховали його у дворі будинку через декілька днів після смерті.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 її племінниця, приїхала з родиною з Маріуполя до Львова 19 квітня 2022 року, повідомила про те, що її чоловік загинув у березні 2022 року, попав під обстріл, похований біля будинку.

Вислухавши думку осіб, які приймали участь у розгляді справи, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 8 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачений розгляд судом справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

Відповідно до роз`яснень, наданих в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Згідно з абз.2 п.18 цієї Постанови рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_3 уклали шлюб 23 жовтня 2003 року, про що був зроблений актовий запис за № 818 Відділом реєстрації актів громадського стану Жовтневого районного управління юстиції м.Маріуполя, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від сумісного життя мають дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Місце постійного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстроване у м. Маріуполь, що підтверджується копією паспорта заявника та витягом даних документів ОСОБА_3 .

Беззаперечним є той факт, що станом на 27.03.2022 року у м.Маріуполі відбувались бойові дії у зв`язку з нападом росії. Той факт, що на теперішній час м.Маріуполь є тимчасово окупованою територією, суд вважає таким, що не підлягає доказуванню.

Як вбачається з пояснень заявника ОСОБА_1 , заінтересованої особи ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , також світлин поховань у дворі будинку, які долучені до заяви, ОСОБА_3 загинув 27.03.2022 внаслідок бойових дій у м.Маріуполя, отримавши поранення в голову.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно з п. 1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особа та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Відповідно до листа Залізничного відділу реєстрації актів цивільного стану у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 28.05.2022 р. за №391/22-30-69 заявниці ОСОБА_1 у проведені державної реєстрації смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Маріуполь внаслідок бойових дій, відмовлено.

Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даному випадку є рішення суду про встановлення факту смерті.

Відповідно до ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Суд приходить до висновку, що встановлення факту, про який наполягає заявниця ОСОБА_1 , має юридичне значення, оскільки такий необхідно заявниці для реєстрації смерті чоловіка, оскільки він загинув на території міста Маріуполь Донецької області, яке фактично є тимчасово окупованим, що є загальновідомою обставиною та отримати необхідний документ задля реєстрації факту її смерті заявник не має можливості.

За наведених обставин, з урахуванням наданих доказів, суд вважає вимоги заявника є обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.259,263-265,293,294,317,319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Залізничний відділ реєстрації актів цивільного стану у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, задовольнити.

Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м.Маріуполь Донецької області померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 42 років в місті Маріуполь Донецької області, у зв`язку з пораненням, несумісним з життям.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м.Львова. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складений 14 липня 2022р.

Суддя: Н.М.Румілова