Справа № 472/928/21
Провадження №2/472/63/22
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 липня 2022 року смт. Веселинове
Миколаївської області
Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді - Орленко Л.О.
судового засідання - Камашевої Т.В.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника відповідача - адвоката Губської Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,
01 грудня 2021 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.
В позовній заяві позивач зазначив, що відповідач ОСОБА_2 є його батьком.
Він навчається у Миколаївському національному аграрному університеті на денній формі навчання та в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.
Відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає, а тому він звернувся до суду з вказаним позовом.
Просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на своє утримання, оскільки він продовжує навчання, в розмірі 1/2 частки від всіх видів доходу (заробітку) відовідача щомісячно.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, зокрема зазначив, що він є сином відповідача та наразі навчається у Миколаївському національному аграрному університеті на денній формі навчання та в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Однак, відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає, а тому він просить суд задовольнити позов в повному обсязі.
Суд, заслухавши вступне слово позивача ОСОБА_1 , представника відповідача - адвоката Губської Ю.О., з урахуванням відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву, заслухавши показання свідка ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком позивача - повнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 4).
Відповідно до довідки №2465 від 24.11.2021 року (а.с. 5) ОСОБА_1 навчається на ІІІ курсі Миколаївського національного аграрного університету на денній формі навчання. Термін навчання закінчується 30 червня 2023 року.
Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що стягнення аліментів на дочку, сина, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК України, здійснюється у судовому порядку за новою позовною заявою.
Згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Отже, позивач повинен довести як факт того, що він потребує матеріальної допомоги в зв`язку з проходженням навчання, так і факт спроможності батьків надавати таку допомогу.
Згідно зі ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.
Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідач вказав, що він отримує заробітну плату, працюючи механіком по виписку автотранспортних засобів в ТОВ "Миколаївський хлібозавод №1", яка в середньому в місяць становить 5763, 50 гривень, що підтверджується довідкою про доходи (а.с. 30).
Крім того, наданими відповідачем квитанціями (а.с. 33-39, 158) підтверджується добровільне надання відповідачем позивачу матеріальної допомоги.
До того ж, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є керівником СФГ "Вільма", що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію підприємницької діяльності та відомостями з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (а.с. 132-133).
Також, відповідач як керівник СФГ "Вільма" орендує земельну ділянку загальною площею 12, 0027 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, пасовища, яка розташована в межах території Широколанівської сільської ради, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №148002295 від 04.12.2018 року (а.с. 154) та додатковою угодою від 01.02.2018 року (а.с .134). Має у власності нежитлову будівлю, зерносклад загальною площею 147, 2 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №191020931 від 02.12.2019 року, та договором купівлі-продажу нежитлової будівлі від 20.12.2007 року (а.с. 134-135).
Відповідно до фінансової звітності малого підприємства СФГ "Вільма" чистий прибуток підприємства за 2021 рік склав (- 5,8 тис. грн.), а чистий прибуток підприємства за 2020 рік склав (65, 2 тис. грн.). При цьому витрати підприємства за 2021 рік становлять (208,2 тис. грн.).
Тобто, з вказаної звітності вбачається, що хоч і дохід з підприємства відповідача за 2021 рік становить (- 5,8 тис. грн.), однак за цей же рік витрати підприємства становлять (208,2 тис. грн.), що вказує на те, що відповідач має достатній дохід, щоб надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому синові ОСОБА_1 , який продовжує навчання.
Також, в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду показала, що вона є матір`ю позивача та колишньою дружиною відповідача. Відповідач в достатній мірі матеріальну допомогу своєму синові не надає і приховує власний дійсний дохід. Зокрема зазначила, що відповідач має у власності нежитлову будівлю, зерносклад, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де він надає послуги з очищення зернової продукції, за що отримує також прибуток.
Крім того, в судовому засіданні судом встановлено, що інших утриманців відповідач не має.
Законом передбачено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання матеріальної допомого своїй дитині, яка продовжує навчання, другим з батьків.
Судом встановлено, що на даний час матір позивача - ОСОБА_3 постійного доходу немає, на даний час не працює, однак при цьому по можливості надає сину матеріальну допомогу.
Таким чином, враховуючи матеріальне становище батьків повнолітнього позивача ОСОБА_1 , приймаючи до уваги, що на даний час позивач ніде не працює, так як навчається у Миколаївському національному аграрному університеті на денній формі навчання з кінцевим строком закінчення навчання 30 червня 2023 року, проживає разом з матір`ю, яка не може в повній мірі забезпечити його матеріально, суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача.
Однак, з сумою аліментів в розмірі 1/2 частки від доходу відповідача, яку визначив позивач, суд не погоджується, з огляду на наступне.
Закон при категорії розгляду даних справ покладає обов`язок на позивача довести те, що батько чи матір мають змогу надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.
Позивачем не було суду надано доказів, які б підтвердили можливість відповідача надавати позивачу матеріальну допомогу в розмірі 1/2 частки від своїх доходів щомісячно.
Натомість, суд вважає, що в судовому засіданні встановлено дослідженими доказами сукупність юридичних фактів, що дають підстави суду покласти на батька позивача обов`язок зі сплати аліментів на період навчання свого повнолітнього сина, оскільки ОСОБА_1 досяг 18 річного віку, навчається на ІІІ курсі Миколаївського національного аграрного університету на денній формі навчання, термін якого закінчується 30 червня 2023 року, потребує в зв`язку з навчанням матеріальної допомоги: оплати на харчування, проживання, оплати транспорту для прибуття на навчання, на придбання приладдя, необхідного для навчання, та наявністю у батька позивача можливості надавати таку допомогу, виходячи з того, що відповідач є працездатною особою, доказів на предмет скрутного матеріального становища чи незадовільного стану здоров`я, які б унеможливлювали ним сплату аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, суду не надано. З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що відповідач отримує заробітну плату, працюючи механіком по виписку автотранспортних засобів в ТОВ "Миколаївський хлібозавод №1", яка в середньому в місяць становить 5763, 50 гривень, інших непрацездатних утриманців не має, отримує дохід від здійснення підприємницької діяльності, будучи керівником СФГ "Вільма", то за таких обставин суд дійшов висновку про можливість сплати останнім аліментів на утримання позивача.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має достатнього самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними 23-х років.
Таким чином, враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме, розмір аліментів необхідно визначити в розмірі 1/5 (однієї п`ятої) частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно.
Такий розмір аліментів буде відповідати інтересам всіх учасників даних правовідносин та засадам справедливості, добросовісності та розумності.
Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Згідно з ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Тому, необхідно допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.
Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Таким чином, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 908 грн., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивач був звільнений.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 13, 19, 141, 259, 264, 265, 268, 272, 430 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, - задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , уродженця с. Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на період його навчання у Миколаївському національному аграрному університеті в розмірі 1/5 (однієї п`ятої) частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи стягувати з 01 грудня 2021 року і до закінчення ним навчання, тобто до 30 червня 2023 року, за умови що він буде навчатися, але не більше як до досягнення ним 23 років.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , на користь держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне судове рішення складено 19 липня 2022 року.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області Л.О. Орленко