Провадження №2/523/2351/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2022 р.

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючої судді- Середа І.В.,

за участю секретаря судових засідань Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна №97.12-080, а саме квартири АДРЕСА_1 , укладеного в Третій регіональній філії Суворовського району Одеської Спеціалізованої біржі нерухомості 11.12.1997р., між ОСОБА_2 , яка діяла від свого імені та від імені та в інтересах ОСОБА_3 на підставі довіреності, з однієї сторони, та ОСОБА_4 , з іншої, дійсним.

В обгрунтування вимоги позивач вказував на те, що він є спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_4 . При укладенні договору 11.12.1997р. відбулося повне виконання умов договору купівлі-продажу нерухомого майна покупцем та продавцями. ОСОБА_4 сплатила грошові кошти за квартиру, вселилася в неї, сплачувала комунальні послуги, виконували усі права та обов`язки власника. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. Звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, позивач отримав письмову відмову у вчиненні нотаріальної дії-видачі свідоцтва про право на спадщину, з рекомендацію звернутись до суду у зв`язку з невідповідністю правовстановлюючого документу вимогам чинного законодавства.

Сторони у засідання не з`явилися, про час і місце слухання справи повідомлялися належним чином. В матеріалах справи є заява позивача про підтримання заявлених вимог та про слухання справи за його відсутності. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, будь-яких заяв, клопотань на адресу суду не надходило.

Справа розглянута в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін відповідно до ст.279 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За змістом норми ч.6 ст.259 ЦПК України, складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

За нормами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до положень ст.ст.280,281 ЦПК України, суд з письмової згоди позивачів ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

У ході розгляду справи було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , діюча від свого імені та від імені ОСОБА_3 на підставі довіреності №1833 від 04.07.1997р., посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Таранською А.М., продали, а ОСОБА_4 купила квартиру, загальною площею 62,3 кв м,, яка складається з 3-х кімнат, житловою площею 45,1 кв м, а також: коридору, кухні, ванної кімнати, туалету, вбуд. шафи за адресою: АДРЕСА_2 . Сторони зареєстрували договір в Третьому Регіональному філіалі Суворовського району Одеської Спеціалізованої біржі Нерухомості, реєстраційний №97.12-080, але нотаріально його не посвідчили.

На підставі даного договору за ОСОБА_4 з 16.12.1997 року було зареєстровано право власності на придбаний об`єкт нерухомості в ОМБТІ та РОН під №215пр.- стр. 162- реєстр№129 (а.с.14-зворот).

З матеріалів справи вбачається, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору купівлі-продажу №97.11-080 від 11.12.1997 року щодо квартири АДРЕСА_1 . Свої зобов`язання за правочином сторони виконали у повному обсязі: відповідачі передали у власність ОСОБА_4 вказану квартиру, яка сплатили за це її вартість та вселилася у житло тобто сторонами були дотримані всі вимоги статті 224 ЦК України.

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вказаний договір купівлі-продажу був вчинений 11.12.1997 року, тобто під час дії ЦК УРСР 1963 року, який на той час регулював купівлю-продаж майна.

Відповідно до ст.15 ЗУ «Про товарну біржу»: біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; якщо її учасниками є члени біржі; якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладенню з моменту її реєстрації на біржі.

У редакції, що діяла на час укладення договору купівлі-продажу спірного житлового будинку, в самому Законі України "Про товарну біржу" не передбачалися правові наслідки у вигляді недійсності договору, укладеного та зареєстрованого на біржі, у разі порушення вимог, встановлених ст. 15 цього закону до біржової операції, як щодо допуску товарів до обігу на біржі, так і щодо прийняття у члени біржі.

Частиною другою статті 47 ЦК Української РСР передбачено право суду визнати не посвідчений нотаріально договір дійсним, якщо сторони домовились щодо всіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулось повне або часткове виконання договору.

Відповідно до ст.209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Статтею 650 ЦК України визначено, що особливості укладення договорів на біржах встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч.4 ст.656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах, (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Договори, зареєстровані на біржі, не прирівнюються до нотаріально посвідчених, в зв`язку з чим необхідно дотримуватися законодавчо встановленої форми угод про відчуження нерухомого майна незалежно від місця, де ці угоди укладаються.

Таким чином, договори щодо придбання на біржових торгах об`єктів нерухомого майна вимагають оформлення в письмовій формі та підлягають нотаріальному посвідченню.

В силу ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

В даному випадку право власності виникло на підставі договору купівлі-продажу, який проведено у якості біржової операції між продавцями ОСОБА_2 , яка діяла від свого імені та на підставі довіреності від імені ОСОБА_3 , та покупцем ОСОБА_4 .

Реєстрація на Біржі нерухомості права власності на нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржею, а не нотаріусом, на той момент не суперечила чинному законодавству. Інструкція «Про порядок Державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, які перебувають у власності юридичних і фізичних осіб" передбачала підставу для державної реєстрації - договорів купівлі-продажу і міни, зареєстровані біржею.

З огляду на викладене, оскільки сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу та така домовленість підтверджується письмовими доказами, повністю виконали умови угоди, яку не було нотаріально засвідчено з посиланням на ст. 15 Закону України "Про товарну біржу", є підстави для визнання договору купівлі-продажу №97.12-080 від 11.12.1997 року, оформленого на Третій регіональній філії Суворовського району Одеської Спеціалізованої біржі нерухомості, дійсним.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, що діє на теперішній час, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013 року, визнаються дійсними, якщо реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Здійснивши державну реєстрацію у Одеському міжміському бюро технічної за реєстровим №129 права власності за ОСОБА_4 на спірне нерухоме майно, держава цим самим визнала право власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 , як таке, що виникло на не заборонених законом підставах.

Частиною 2 статті 12 Закону України «Про власність», який діяв станом на 1997 рік, визначено, що громадянин набуває право власності на майно одержане внаслідок укладення угод не заборонених законом.

Згідно відомостей, зазначених в свідоцтві про народження, виданому 09.06.1961р. Бюро запису актів громадянського стану виконавчого комітету Ленінської райадміністрації м.Одеси, ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_1 , актовий запис №915, батьками якого зазначені: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 29.12.2017р. Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1134 (а.с.9).

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може отримати свідоцтво про право на спадщину.

Частиною 1 ст.1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, на підставі викладеного, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, оскільки зазначена угода цілком виконана сторонами, протизаконних дій не містить, і була укладена на біржі відповідно до норм Закону України «Про товарні біржі», який діяв на той час, суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги про визнання договору купівлі-продажу дійсним є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12,13, 76-78, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 273, 279, 280-284, 354-355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним задовольнити.

Визнати договір №97.12-080 купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 62.3 кв м, жилою площею 45,1 кв м,, зареєстрований в Третій регіональній філії Суворовського району Одеської Спеціалізованої біржі нерухомості 11.12.1997р., між ОСОБА_2 , яка діяла від свого імені та від імені та в інтересах ОСОБА_3 на підставі довіреності, з однієї сторони, та ОСОБА_4 , з іншої, дійсним.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення рішення.

Рішення складено 22.02.2022 р.

Суддя