Справа № 309/4387/22
Провадження № 2-о/309/421/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2022 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого - судді Савицький С.А.

при секретарі Мацунич В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хуст справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Король Надія Іванівна про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

В поданій заяві ОСОБА_1 посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мама ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_3 . Після смерті матері ОСОБА_2 відкрилася спадщина за законом. Після смерті батька відкрилася спадщина за заповітом , який був складений батьком заявника 14.08.2017 року на його користь, за яким все своє майно заповів заявнику.

До дня смерті батьки заявника - мама ОСОБА_2 та батько ОСОБА_3 проживали разом з ним в одному дворогосподарстві за адресою АДРЕСА_1 . В даному дворогосподарстві розміщені два житлові будинки , один під номером АДРЕСА_1 належав батькам ОСОБА_1 по 1/2 частці , а другий будинок , який заявник збудував і належить йому під номером 16 .

До смерті та на момент смерті обох батьків вони спільно постійно проживали і вели спільне господарство за адресою АДРЕСА_1 . Після їх смерті він фактично прийняв спадщину, так як продовжив проживати за вказаною адресою та користуватися спадковим майном , фактично вступив в управління та володіння спадковим майном , що є у відповідності до ст. 1268 ЦК України та підтверджено письмовими доказами . З гідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У шестимісячний термін , після смерті батьків , заявник не звернувся до нотаріуса для подання письмової заяви про прийняття спадщини , оскільки відповідно до ст.1268 ЦК України фактично прийняв спадщину після смерті батьків , оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном , однак по причині наявності двох номерів житлових будинків , на даний час нотаріус не може оформити спадщину , оскільки зареєстрований він був у будинку АДРЕСА_1 , а батькам належав і вони проживали у будинку АДРЕСА_1 за цією ж адресою.

У зв`язку з виявленими розбіжностями в номерах будинку заявнику було рекомендовано нотаріусом звернутися до суду із заявою про встановлення юридичного факту , а саме факту постійного проживання із спадкодавцем на момент смерті та факту прийняття спадщини після смерті спадкодавця .

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що відповідно до ст.255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто він них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Оскільки встановлення вище вказаних обставин - щодо встановлення факту постійного проживання заявника із спадкодавцями його батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та встановлення факту прийняття спадщини , породжують його право на оформлення спадщини та на підставі встановлення даних фактів у нього виникає право на оформлення та отримання свідоцтва про право на спадщину , він змушений звернутися до суду із даною заявою про встановлення юридичного факту .

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Подав до суду заяву, згідно якої просив справу розглядати у його відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задоволити.

Представник заінтересованої особи приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Король Н.І. в судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву, згідно якої просила справу розглядати у її відсутності, вимоги заяви визнає, не заперечує щодо їх задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мама заявника - ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько - ОСОБА_3 . Після смерті матері ОСОБА_2 відкрилася спадщина за законом. Після смерті батька відкрилася спадщина за заповітом , який був складений батьком заявника 14.08.2017 року на його користь, за яким все своє майно заповів сину ОСОБА_1 .

До дня смерті батьки заявника - мама ОСОБА_2 та батько ОСОБА_3 проживали разом з ним в одному дворогосподарстві за адресою АДРЕСА_1 . В даному дворогосподарстві розміщені два житлові будинки , один під номером АДРЕСА_1 належав батькам ОСОБА_1 по 1/2 частці , а другий будинок , який заявник збудував і належить йому - під номером 16 .

До смерті та на момент смерті обох батьків вони спільно постійно проживали і вели спільне господарство за адресою АДРЕСА_1 . Після їх смерті заявник фактично прийняв спадщину, так як продовжив проживати за вказаною адресою та користуватися спадковим майном, фактично вступив в управління та володіння спадковим майном.

Наведені обставини стверджені в судовому засіданні оглянутою копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 від 24.03.2000 року, копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 19.12.2017 року, копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 16.02.2018 року, копією заповіту від 14.08.2017 року, копією свідоцтва № НОМЕР_4 про право власності на жилий будинок від 2002.2001 року. Копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, копією виписки із по господарської книги від 21.08.2020 року, копією довідки виданої виконкомом Драгівської сільської ради №1047 від 20.09.2022 року, копією виписки з по господарської книги №1411 від 04.10.2022 року, копією довідки виданої Хустським ДПТІ від 17.07.2018 року №2731, копією акту обстеження матеріально-побутових умов від 20.09.2022 року,

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За приписами п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. п. 1, 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення родинних відносин між фізичними особами та про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по- батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям по- батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України за № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

З огляду на встановлене суд констатує, що заявник правомірно та обґрунтовано ставить вимогу про встановлення факту, що має юридичне значення і на думку суду такі підстави встановлені в судовому засіданні, а тому відповідно до ст. 315 ЦПК України дані вимоги слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 247, 315-319 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 задоволити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 із спадкодавцями ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та із спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та факт прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: Савицький С.А.