Справа № 331/4261/22
Провадження № 2/331/2064/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Яцун О.О.,

при секретарі судового засідання Листопад В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) про стягнення суми боргу за договорами позики,

В С Т А Н О В И В:

11 листопада 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договорами позики. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 11.01.2021 року та 17.01.2021 року між позивачем та відповідачем було укладено два договори позики, в яких позивач ОСОБА_1 виступав в якості позикодавця, а відповідач ОСОБА_2 в якості позичальника, та на підтвердження цього долучає копії даних договорів, які позичальником були власноруч складені, підписані та видані позикодавцю відповідні розписки. Відповідно за умовами позики від 11.01.2021 року позичальник ОСОБА_2 отримала в борг від позивача ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 10000 грн. та взяла на себе зобов`язання повернути борг у повному розмірі до 11.09.2021 року. Відповідно за умовами позики від 17.01.2021 року позичальник ОСОБА_2 отримала в борг від позивача грошові кошти у сумі 5000 грн. та взяла на себе зобов`язання повернути борг у повному розмірі до 17.09.2021 року. На обґрунтування поданого позову позивач вказує, що станом на день подачі позову до суду, відповідач своїх зобов`язань із повернення суми отриманої позики не виконала, жодних платежів за договорами позики від 11.01.2021 року та від 17.01.2021 року від неї не надходило. Посилаючись на зазначені вище обставини, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договорами позики від 11.01.2021 року та від 17.01.2021 року, у загальному розмірі 15000 гривень, а також покласти судові витрати на відповідача.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 15 листопада 2022 року цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.22).

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Юрасов А.В., який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АР № 1097214 від 07.11.2022 року, не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку (а.с.25,26), про причини неявки до суду не повідомили, проте до канцелярії суду представником позивача адвокатом Юрасовим А.В. подано заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача ОСОБА_1 , позовні вимоги підтримують у повному обсязі (а.с.34-35).

Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Лихосенко Є.О., який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АР № 1104355 від 13.12.2022 року, в судове засідання також не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку (а.с.27-29), про причини неявки до суду не повідомили, проте до канцелярії суду представник відповідача адвокат Лихосенко Є.О. надав заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності відповідача, позовні вимоги визнають у повному обсязі (а.с.30).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до розписки від 11.01.2021 року позичальник ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_3 ) отримала в борг від позивача ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 10000 грн. та взяла на себе зобов`язання повернути борг у повному розмірі до 11.09.2021 року, копія якої міститься в матеріалах справи (а.с.9).

Як вбачається з розписки від 17.01.2021 року позичальник ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_3 ) отримала в борг від позивача грошові кошти в сумі 5000 грн. та взяла на себе зобов`язання повернути борг у повному розмірі до 17.09.2021 року, копія якої міститься в матеріалах справи (а.с.11).

По закінченню зазначеного строку, відповідач суму боргу не повернув позивачу.

Відповідно до ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В ч. 2 ст. 509 ЦК України зазначено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України 18.09.2013 року в справі № 6-63цс13, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який підтверджує як його укладення, так і умови договору, а також засвідчує отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Отже, в розумінні положень ст.ст. 1046, 1047 ЦК України, позивачем надано суду належні докази у вигляді розписок позичальника ОСОБА_2 від 11.01.2021 року і від 17.01.2021 року на підтвердження укладення між позивачем і відповідачем договорів позики.

В той же час, в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що строк дії договорів позики продовжувався, або ж договори позики переукладалися.

Таким чином, строк виконання зобов`язань, згідно умов укладених між сторонами у цій справі, договорів позики закінчився 11 вересня 2021 року та 17 вересня 2021 року, а відповідач до вказаних строків зазначені у договорах позики суми не повернув. Крім того, відповідач визнав позов у повному обсязі, а тому суд вважає за доцільне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі , та стягнути з ОСОБА_2 заборгованість у загальному розмірі 15000 грн.

За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на його користь витрат по сплаті судового збору у розмірі 992 грн. 40 коп. також підлягають задоволенню у повному обсязі.

За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 11, 203, 205, 207, 208, 218, 509, 626, 1046, 1047, 1049 ЦК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) про стягнення суми боргу за договорами позики, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) суми боргу за договорами позики від 11.01.2021 року та від 17.01.2021 року у загальному розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Повний текст рішення суду виготовлено 14 грудня 2022 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.О. Яцун