Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.12.2022 Справа №607/17548/22

26 грудня 2022 року Справа №607/17548/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Позняка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Кужель К.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великоберезовицької селищної ради, третя особа Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Великоберезовицької селищної ради, третя особа Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 , загальною площею 96 кв.м., житловою площею 42 кв.м.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 належить до колгоспного двору членами якого були: голова двору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та вона. Відтак, кожному з них належало по 1/5 частці вказаного житлового будинку. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Спадкоємцем за заповітом після смерті останньої є її дочка ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 . Спадкоємцями після смерті останньої є її чоловік ОСОБА_5 та син ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 . Спадкоємцем після смерті останнього є його батько ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5 . Спадкоємцем після його смерті є вона.

Посилаючись на наведене, просила задовольнити позов.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 грудня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 26 грудня 2022 року.

В судове засіданні позивач не з`явилася, хоча про час та місце була повідомлена у встановленому законом порядку.

Попередньо представник позивача адвокат Чаус С.В. подав заяву про розгляд справи без його та позивача участі. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечив.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подавши попередньо суду заяву про розгляд справи без присутності представника Тернопільської районної державної нотаріальної контори.

В силу вимог частини третьої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Беручи до уваги, що представником відповідача подано заяву про визнання позову, суд вважає, що слід ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження відповідно до вимог частини третьої статті 200 ЦПК України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_6 , батьками якої зазначено « ОСОБА_5 » та « ОСОБА_3 », що підтверджується свідоцтвом про народження від 19 вересня 1973 року, виданим селом Мишковичі Тернопільського району Тернопільської області.

18 травня 1991 року ОСОБА_6 зареєструвала шлюб зі ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 18 травня 1991 року, виданим Мишковицької сільською Радою народних депутатів. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_8 ».

Як вбачається зі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 30 липня 1990 року, виданого Виконавчим комітетом Тернопільської районної Ради народних депутатів Тернопільської області Української РСР та реєстрового напису за №393 від 30 липня 1990 року, вчиненого Тернопільським обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації, житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, що складається з п`яти членів, головою якого є ОСОБА_2 .

З технічного паспорту на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, виданого Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, вбачається, що житловий будинок за АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 по 1/5 частці кожному. Загальна площа вказаного житлового будинку становить 96 кв.м., житлова 42 кв.м.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 21 березня 2006 року, виданим Мишковицької сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 27 березня 2007 року, виданим Мишковицької сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 05 серпня 2008 року, виданим Мишковицької сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 17 лютого 2012 року, виданим Мишковицької сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.

Як вбачається з постанови державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №4106/02-14 від 09 вересня 2016 року, у справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори 16 серпня 2012 року заведена спадкова справа за 462/2012, після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 за заявою про прийняття спадщини за законом дочки померлого ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 42060871 від 10.10.2015 року спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину відсутні. Відповідно до довідки виданої Мишковицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 06 листопада 2015 року спадщину прийняла її дочка ОСОБА_3 .. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 42060801 від 10.10.2015 року ОСОБА_2 залишила заповіти, посвідчені Мишковицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 08 квітня 1997 року по реєстру за №74 та 18.12.1995 року за реєстром №67. Відповідно до відповіді наданої на запит Тернопільської районної державної нотаріальної контори Мишковицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 10 листопада 2015 року за № 187 ОСОБА_2 склала заповіт на користь ОСОБА_3 па житловий будинок з надвірними будівлями на праві індивідуальної власності, що знаходиться в селі Мишковичі Тернопільського району Тернопільської області за № 67 від 18.12.1997 року. Заповіт від 08.04.1997 року за № 74 на земельну частку (пай) розміром 2,32 га. заповіла ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 42060750 від 10.10.2015 року спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину відсутні. Відповідно до довідки виданої Мишковицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 05 жовтня 2015 року спадщину прийняли її чоловік- ОСОБА_5 та її син ОСОБА_4 . Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 42060765 від 10.10.2015 року заповіти, спадкові договори від імені ОСОБА_3 відсутні.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 42060787 від 10.10.2015 року спадкові справи та видані па їх підставі свідоцтва про право на спадщину відсутні. Відповідно до довідки виданої Мишковицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 05 жовтня 2015 року спадщину прийняв його батько ОСОБА_5 . Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 42060689 від 10.10.2015 року заповіти, спадкові договори від імені ОСОБА_4 відсутні.

Вказаною постановою державного нотаріуса Стецюк Г.І. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , брата ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок.

Розглянувши матеріали справи суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи із такого.

З роз`яснень, наданих Постановою Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину.

Відповідно до статей 1216-1219 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог частини першої статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з вимогами частини першої статті 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

В силу вимог статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до вимог частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з вимогами частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог частини першої статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Встановлено, що спірне будинковолодіння по АДРЕСА_1 належало до суспільної групи господарства колгоспний двір членами якого були: голова двору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та позивач ОСОБА_1 .

Відповідно до роз`яснень викладених у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відтак, кожному члену колгоспного двору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 належало по 1/5 частині спірного будинковолодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі на належну їй 1/5 частину спірного житлового будинку.

З матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 є ОСОБА_3 .

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 успадкувала після смерті ОСОБА_2 належну останній 1/5 частку спірного будинковолодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі на належні їй 2/5 частини спірного житлового будинку (1/5 частину як члена колгоспного двору та 1/5 частину успадковану після смерті ОСОБА_2 ).

З матеріалів справи вбачається, що спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_3 , які прийняли спадщину, є її чоловік ОСОБА_5 та син ОСОБА_4 .

Відтак, судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 успадкували після смерті ОСОБА_3 належні останній 2/5 частки спірного будинковолодіння по 1/5 частці кожен.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на належні йому 2/5 частини спірного житлового будинку (1/5 частину як члена колгоспного двору та 1/5 частину успадковану після смерті ОСОБА_3 ).

З матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4 є його син ОСОБА_5 .

Відтак, судом встановлено, що ОСОБА_5 успадкував після смерті ОСОБА_4 належні останньому 2/5 частки спірного будинковолодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5 . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на належні йому 4/5 частини спірного житлового будинку (1/5 частину як члена колгоспного двору, 1/5 частину успадковану після смерті ОСОБА_3 та 2/5 частини успадковані після смерті ОСОБА_4 ).

З матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_5 , яка прийняла спадщину, є позивач ОСОБА_1 .

Відтак, судом встановлено, що ОСОБА_1 успадкувала після смерті ОСОБА_5 належні останньому 4/5 частки спірного будинковолодіння.

Однак, отримати свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок у нотаріуса позивач не може, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом вимог статті 12 Закону України «Про власність» (який діяв на час виникнення спірних правовідносин), основою створення власності є праця громадян та громадянин набуває право власності на майно з підстав, не заборонених законом, або отримує в результаті спадщини або здійснення інших угод.

Згідно з вимогами статті 49 Закону України «Про власність», володіння майном вважається правомірним, якщо інше не було встановлено судом, арбітражним судом, третейським судом.

Відповідно до вимог статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про практику розгляду цивільних справ про спадкування», державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

При цьому, відповідно до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними, а тому позов підлягає задоволенню шляхом визнання за позивачем права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 , загальною площею 96 кв.м., житловою площею 42 кв.м.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 81, 263, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 392, 1216, 1217, 1261 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-IV, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Великоберезовицької селищної ради, третя особа Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 , загальною площею 96 кв.м., житловою площею 42 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Відповідач: Великоберезовицька селищна рада, місцезнаходження: вул. С. Бандери, 26, смт. Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області, .

Третя особа: Тернопільська районна державна нотаріальна контора, вул. Котляревського, 27, м. Тернопіль, .

Головуючий суддя В.М. Позняк