Ухвала

19 липня 2022 року

м. Київ

справа № 757/61632/16-ц

провадження № 61-4023св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., розглянув заяву публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про відвід судді-доповідача Дундар І. О. у справі за касаційними скаргами товариства з обмеженою відповідальністю «Кавицький», яка підписана представником Степаненком Олексієм Миколайовичем, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року; касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», до якого приєднався фонд гарантування вкладів фізичних осіб, на рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 березня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року; касаційною скаргою Національного банку України на рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 березня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «Кавицький», треті особи - фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України, про захист прав споживачів, визнання кредитних та іпотечних договорів недійсними, скасування у Державному реєстрі прав на нерухоме майно записів про іпотеку та обтяження,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кавицький» (далі - ТОВ «Кавицький») подало 15 березня 2021 року до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником Степаненком О. М., на постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 25 березня 2021 року подали до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_3, на постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року.

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») засобами поштового зв`язку подало 19 березня 2021 року до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником Коваликом В. В., на рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 березня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року.

Національний банк України подав 19 березня 2021 року до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 березня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ТОВ «Кавицький», яка підписана представником Степанеком О. М., на постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року, витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка підписана представником ОСОБА_3 , на постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ПАТ «Дельта Банк», яка підписана представником Коваликом В. В., на рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 березня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою Національного банку України на рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 березня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 11 червня 2021 року прийнято заяву фонду гарантування вкладів фізичних осіб, яка підписана представником Мізунським А. І., про приєднання до касаційної скарги ПАТ «Дельта Банк» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 березня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року у справі № 757/61632/16-ц.

18 липня 2022 року до Верховного Суду надійшла заява ПАТ «Дельта Банк» про відвід судді-доповідача Дундар І. О. у справі № 757/61632/16-ц.

Заява мотивована тим, що суддя Дундар І. 0., як суддя-доповідач, яка була визначена у встановленому законом порядку, повинна розглядати вказану справу та вирішувати усі процесуальні питання, пов`язані з її рухом до моменту завершення такого розгляду.

Однак 01 лютого 2022 року позивачі у справі № 757/61632/16-ц звернулися до Касаційного цивільного суду із заявою про роз`яснення постанови Верховного Суду від 29 січня 2021 року у цій же справі. Після надходження вищезазначеної заяви до суду її було передано до розгляду колегії суддів у складі Коротуна В. М., Червинської М. Є., Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю. та Коротенка Є. В.

Унаслідок вказаної процесуальної дії розгляд касаційних скарг у справі по суті було фактично унеможливлено та відкладено до моменту вирішення питання про розгляд заяв про роз`яснення постанови Верховного Суду від 29 січня 2021 року іншою колегією суддів.

Таким чином, при передачі матеріалів справи № 757/61632/16-ц до іншої колегії суддів суддею Дундар І. О. було порушено вимоги частин трутьої та першої статті 33 ЦПК України щодо визначення колегії суддів для розгляду справи, а також незмінності колегії суддів, яка розглядає справу до завершення такого розгляду.

Вказане свідчить про порушення Дундар І. О. порядку визначення судді для розгляду справи, що є прямою підставою для відводу судді з огляду на приписи пункту 4 частини першої статті 36 ЦПК України.

Аналіз положень статей 33, 36 та 271 ЦПК України дозволяє дійти висновків, що у разі надходження заяви про роз`яснення раніше ухваленого судового рішення у той час, коли розгляд справи ще не завершено складом суду, відмінним від того, який ухвалив рішення, яке підлягає роз`ясненню, розгляд такої заяви є можливим лише після ухвалення судового рішення тим складом суду, який на даний момент розглядає справу.

У разі протилежного висновку з`являється значний простір для маніпулювання автоматичним розподілом та затягування строку розгляду справи, що є неприпустимим з огляду на положення чинного процесуального закону.

Фактично такі наслідки мала передача матеріалів справи № 757/61632/16-ц іншому складу суду, адже вказане призвело до затягування розгляду справи та неможливості заявникові своєчасно отримати судове рішення у справі, що, в свою чергу, викликає в АТ «Дельта Банк» сумніви у неупередженості судді Дундар І. О. під час розгляду цієї справи.

Законодавчо визначений граничний строк розгляду справи судом касаційної інстанції не може перевищувати шістдесяти днів, у той час, як справа № 757/61632/16-ц розглядається Верховним Судом уже понад 15 місяців.

Незважаючи на це, матеріали вказаної справи були передані суддею Дундар І. О. іншому складу суду, що є безумовною підставою для відводу такої судді від розгляду справи з огляду на правила статті 36 цього Кодексу.

Справа № 757/61632/16-ц розглядається в судах України вже понад 6 років, що є кричущим порушенням строків розгляду спору в суді, а також права на справедливий суд, яке закріплене в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Розгляд справи протягом 6 років є очевидним порушенням та перевищує всі допустимі межі розумних строків, протягом яких може бути розглянута справа.

Сукупність викладених вище обставин також зумовлюють наявність обґрунтованого сумніву в неупередженості та об`єктивності судді при розгляді справи.

Ще однією обставиною, яка в сукупності з викладеним вище вказує на небажання судді-доповідача Дундар І. О. здійснювати розгляд касаційних скарг у цій справі, що також викликає обґрунтовані та об`єктивні сумніви в неупередженості судді під час касаційного перегляду рішення, є наступне.

Так, при первісному автоматизованому розподілі справи між суддями у квітні 2021 року було визначено наступний склад суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), судді: Тітов М. Ю. та Краснощоков Є. В.

Проте у листопаді 2021 року відбувся повторний автоматизований розподіл цієї справи, за наслідками якого було визначено/змінено учасників колегії, а саме: суддів Тітова М. Ю. та Краснощокова Є. В. на суддів Антоненко Н. О. та Русинчука М. М.

Підставою для повторного автоматизованого розподілу справи стала службова записка судді Дундар І. О.

Вказані обставини можуть свідчити про безпідставне ініціювання суддею-доповідачем повторного автоматизованого розподілу справи, що може бути наслідком порушення такого розподілу та небажання розглядати касаційні скарги особисто суддею Дундар І. О. або навпаки бажання їх розглядати у конкретному складі суду.

Такі обставини, на думку АТ «Дельта Банк», можуть породжувати в стороннього спостерігача додаткові сумніви в неупередженості судді Дундар І. О. під час розгляду касаційних скарг у справі № 757/61632/16-ц та відповідно вказують на наявність підстав для її відводу.

Подана заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 Цивільного процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або необ`єктивності судді, ніж перелічені в пунктах 1-4 частини першої указаної статті.

Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ТОВ «Кавицький», яка підписана представником Степаненком О. М., на постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року, витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

20 травня 2021 року Печерський районний суд м. Києва на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 29 квітня 2021 року (провадження № 61-4023св21) надіслав матеріали цивільної справи № 757/61632/16-ц судді-доповідачу Дундар І. О.

Верховний Суд, оцінюючи наявність обґрунтованих підстав для відводу щодо суб`єктивного критерію, дійшов переконання про відсутність підстави стверджувати, що суддя-доповідач Дундар І. О. виявляє особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Статтею 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» встановлено, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Учасники справи не можуть використовувати інститут відводу судді з метою схиляння суду до ухвалення бажаного для них процесуального рішення.

Оскільки у поданій заяві про відвід не наведено доводів, які б свідчили про існування об`єктивних обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Верховного Суду Дундар І. О., заява про відвід судді Верховного Суду не підлягає задоволенню.

При цьому суд враховує те, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є порушенням права на справедливий суд, так само як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

З урахуванням необґрунтованості заявленого відводу судді, питання про її відвід відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 40, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про відвід судді-доповідача Дундар І. О. визнати необґрунтованою.

Заяву про відвід судді-доповідача Дундар І. О. передати судді, який не входить до складу суду, визначеному у порядку, передбаченому частиноюпершою статті 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук