РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

судді Борєйко О.М.

за участю секретаря судового засідання Чорнуцької І.Ю.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 03 вересня 2021 року по вул. Руставі, буд.9 в м. Черкаси, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Rover 45», державний номерний знак НОМЕР_1 , допустив зіткнення з автомобілем марки «Daеwoo» модель «Lanos», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

Вина відповідача у вчиненні доржньо транспортної пригоди підтверджується постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 жовтня 2021 року у справі № 712/9976/21.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 транспортний засіб марки «Daеwoo» модель «Lanos», державний номерний знак НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , автомобіль марки «Daеwoo» модель «Lanos», державний номерний знак НОМЕР_2 , на праві власності належить ОСОБА_1 .

Згідно Полісу серії АР №005252289, цивільно - правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування», розмір франшизи - 2600 гривень.

Відповідно до ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір завданої шкоди внаслідок ДТП, визначений за згодою між страховиком та потерпілим, становить 29 239 гривень 17 копійок.

10 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО» з заявою про виплати страхового відшкодування в узгодженому розмірі 29 239 гривень 17 копійок.

Відповідно до копії виписки по картці від 19 жовтня 2021 року, ПрАТ «СК «ВУСО» 15 вересня 2021 року сплачено ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 29 239 гривень 17 копійок.

Згідно листа №2171938 від 15 вересня 2021 року, ПрАТ «СК «ВУСО» повідомило ОСОБА_1 , що на підставі п.12.1 ст. 12 та п.36.6.ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», сума страхового відшкодування зменшується на розмір франшизи. Обов`язок щодо відшкодування франшизи покладений законом на особу, відповідальність якої застрахована, тобто на ОСОБА_2 .

Відповідач відмовляється в добровільному порядку відшкодувати завдану внаслідок ДТП майнову шкоду в розмірі 2600 гривень на користь позивача.

Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 листопада 2021 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Представник позивача адвокат Драченко В.В. в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, приходить до наступного.

Згідно ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

03 вересня 2021 року по вул. Руставі, буд.9 в м. Черкаси, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Rover 45», державний номерний знак НОМЕР_1 , допустив зіткнення з автомобілем марки «Daеwoo» модель «Lanos», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

Вина відповідача у вчиненні доржньо транспортної пригоди підтверджується постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 жовтня 2021 року у справі № 712/9976/21.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 транспортний засіб марки «Daеwoo» модель «Lanos», державний номерний знак НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , автомобіль марки «Daеwoo» модель «Lanos», державний номерний знак НОМЕР_2 , на праві власності належить ОСОБА_1 .

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 жовтня 2021 року у справі № 712/9976/21, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні дорожньо транспортної пригоди.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 транспортний засіб марки «Daеwoo» модель «Lanos», державний номерний знак НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 , ОСОБА_1 є власником автомобіля марки «Daеwoo» модель «Lanos», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Згідно Полісу серії АР №005252289, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування», франшиза 2600 гривень.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована в ПрАТ «СК «ВУСО».

Відповідно до ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір завданої шкоди внаслідок ДТП, визначений за згодою між страховиком та потерпілим, становить 29 239 гривень 17 копійок.

10 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО» з заявою про виплати страхового відшкодування в узгодженому розмірі 29 239 гривень 17 копійок.

Відповідно до копії виписки по картці від 19 жовтня 2021 року, ПрАТ «СК «ВУСО» 15 вересня 2021 року сплачено ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 29 239 гривень 17 копійок.

Згідно листа №2171938 від 15 вересня 2021 року, ПрАТ «СК «ВУСО» повідомило ОСОБА_1 , що на підставі п.12.1 ст. 12 та п.36.6.ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», сума страхового відшкодування зменшується на розмір франшизи. Обов`язок щодо відшкодування франшизи покладений законом на особу, відповідальність якої застрахована, тобто на ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог п.п. 8, 9 ч.2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування майнової та моральної шкоди.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 зазначеного Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе, в межах суми страхового відшкодування, виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди в межах суми страхового відшкодування.

Вказаний правовий висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 14-176цс18.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно п.36.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування виплачується на підставі заяви потерпілого (чи іншої особи, яка має право на його отримання) за зазначеними в ньому реквізитами на рахунок: потерпілого (чи іншої особи, яка має право на отримання відшкодування); особи, яка ремонтує автомобіль; страховика, який виплатив відшкодування за договором майнового страхування (життя, здоров`я потерпілих).

Згідно п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Франшиза - це частина збитків, яка за будь-яких умов страховою компанією не відшкодовується. Максимальний розмір франшизи не може перевищувати 2 % суми, передбаченої для відшкодування збитку, заподіяного чужому транспортному засобу (п. 12.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АР № 00525589, розмір франшизи становить 2600 гривень.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

На момент дорожньо-транспортної пригоди 03 вересня 2021 року, автомобілем марки «Rover 45», державний номерний знак НОМЕР_1 , керував відповідач.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 жовтня 2021 року у справі № 712/9976/21, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні дорожньо транспортної пригоди.

Відповідно до ч.ч.1,2,5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 липня 2019 року у справі 185/5812/16-ц, провадження № 61-33282св18 зазначено наступне: «Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Доказів відшкодування відповідачем суми франшизи в розмірі 2600 гривень матеріали цивільної справи не містять.

Згідно ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і завданою шкодою існує безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що позивачем має бути зазначено в чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її завдано позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується».

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору».

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В судовому засіданні відповідач заявлені позовні вимоги визнав.

Згідно ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п.1) ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу;

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон), гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно ч.1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч.2 ст. 137ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами

Згідно ч.3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Вказаний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №753/15683/15.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі №751/3840/15-ц зазначено наступне:

«На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані:

договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.);

розрахунок наданих послуг;

документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.).

Саме наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.»

На підтвердження розміру фактично понесених витрат на правову допомогу позивачем надано суду наступні документи:

- договір про надання правової допомоги № 95-10 від 20 жовтня 2021 року;

- акт виконаних робіт від 27 жовтня 2021 року.

Враховуючи, що справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження, підготовка позовної заяви в цій справі не потребувала збирання додаткових доказів та значного часу на її підготовку, розгляд справи здійснювався за участі учасників справи, вимоги про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню в сумі 2000 гривень.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю I та II груп.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених вимог.

Згідно довідки до Акту огляду медико-соціальною експертною комісією Серія 12 ААА №203985, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом ІІ групи.

Враховуючи, що рішення ухвалено на користь позивача, який звільнений від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви, яка містить дві вимоги майнового характеру, оскільки відповідач заявлені позовні вимоги визнав, з нього підлягає стягненню в дохід держави 50 відсотків судового збору в сумі 908 гривень.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 15, 16, 23, 1166, 1167, 1188 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 13,76-81, 83, 89, 95, 263, 265, 273, 352 Цивільного процесуального України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2600 (дві тисячі шістсот) гривень, моральної шкоди - 2600 (дві тисячі шістсот) гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, а всього 7200 (сім тисяч двісті) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 в дохід держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 25 червня 2022 року.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Суддя О.М. Борєйко