РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2022 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м.Житомира Лєдньов Д.М. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд із позовом, де зазначив, що 15.10.2021 року в порядку Закону України «Про звернення громадян» він звернувся до Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат з вимогою здійснити доплату до разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік в розмірі, передбаченому ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з урахуванням висновків Конституційного Суду України від 27.02.2020 року № 3-р/2020 в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Внаслідок протиправної бездіяльності, пов`язаної з фактичним не виконанням викладених у зверненні вимог, позивач звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду, рішенням якого від 07.04.2022 року по справі № 240/38714/21 вимоги позивача до Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат задоволено.

Позивач звертає увагу, що неналежне реагування відповідача на подане звернення призвело до завдання моральних страждань, що, зокрема, виявилось у порушення стосунків із оточуючими людьми, нормальних життєвих зв`язків, необхідності витрачання особистого часу, порушені психоемоційного стану, виникненні інших негативних явищ.

З огляду на викладене, позивач, посилаючись на положення ст.ст. 23, 1167 ЦК України, які визначають підстави відшкодування моральної шкоди, просить доручити Державній казначейській службі України стягнути з рахунків Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат за рахунок бюджетів, передбачених для вказаного органу, в разі відсутності таких коштів стягнути з Державної казначейської служби України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 кошти на відшкодування моральної шкоди в сумі 33 500.00 грн.

Ухвалою суду від 06.12.2022 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників.

Відповідачем - Житомирським обласним центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат подано відзив, у якому вказано на те, що листом від 26.10.2021 року позивачу повідомлено про норми законодавства, які врегульовують питання виплати разової грошової допомоги до 5 травня, зауважено на відсутності у Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат як розпорядника бюджетних коштів нижчого рівня фактичної можливості здійснювати нарахування та виплату разової грошової допомоги інших розмірах.

Сторона просить відмовити у задоволені позову за безпідставністю.

Судом встановлено наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій, в 2021 році отримав разову грошову допомогу до 5 травня в розмірі 1491,00 грн.

У зв`язку із незгодою щодо розміру здійснених виплат ОСОБА_1 звернувся до Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат із заявою про нарахування і виплату недоплаченої суми разової грошової допомоги до 5 травня 2021 року, встановленої ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з врахуванням висновків Конституційного Суду України від 27.02.2020 року № 3-р/2020 в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Житомирський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат листом від 26.10.2021 на звернення позивача повідомив, що за допомогою засобів програмного забезпечення, Центром нарахована допомога до 5 травня в розмірі 1491,00 грн, як це передбачено Міністерством соціальної політики України у паспорті бюджетної програми, розміри виплат у якому зазначені згідно із постановою Кабінету Міністрів України 08.04.2021 №325. Відтак Центр зазначив, що виплату щорічної разової грошової допомоги у 2021 році проведено згідно з чинним законодавством.

Вважаючи дії відповідача щодо не нарахування та не виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком протиправними, позивач звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просив визнати протиправними дії Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо не нарахування та не виплати разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком та стягнути з відповідача недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням вже проведеної виплат.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 07.04.2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання дій протиправними, стягнення коштів задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Стягнуто з Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на користь ОСОБА_1 недоотриману грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги, в сумі 7 354 (сім тисяч триста п`ятдесят чотири) грн 00 коп.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

За змістом ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом.

Згідно із частиною другою статті 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

У відповідності до ч.1 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Положеннями ч.1 ст.55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частину другу статті 124 Конституції України необхідно розуміти так, що юрисдикція судів, тобто їх повноваження вирішувати спори про право та інші правові питання, поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно з ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Зі встановлених судом обставин слідує, що позивач, звернувшись із заявою про здійснення нарахування та виплату недоотриманих сум грошової допомоги до 5 травня, скористався правом на оскарження дій відповідача, вважаючи їх протиправними.

При цьому, спір між сторонами на час звернення із цивільним позовом полягає у невиконанні, на думку позивача, вимог Закону України «Про звернення громадян», які, у свою чергу, зобов`язують суб`єкта владних повноважень, ґрунтуючись на принципах об`єктивності, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання.

Виниклий спір, хоча і пов`язаний з діями (бездіяльністю) суб`єкта владних повноважень в частині здійснення нарахування та виплати передбачених законодавством соціальних виплат як грошової допомоги, фактично зводиться до наміру підтвердити заподіяння моральної шкоди у зв`язку з протиправними діями, які супроводжували складення відповіді на звернення в порядку регулювання Закону України «Про звернення громадян».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2018 року по справі № 522/3454/16-ц викладено висновок, відповідно до якого вимоги про відшкодування шкоди, як майнової, так і моральної, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір (частина друга статті 21 КАС України у редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року та частина п`ята статті 21 КАС України у редакції від 03 жовтня 2017 року).

Якщо такі вимоги заявлено окремо, вони вирішуються судами в порядку цивільного судочинства.

Як зазначалось вище, підставою відшкодування моральної шкоди може бути завдання фізичній особі душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно з ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На думку суду, позивачем не надано доказів на підтвердження існування обставин, що є передумовою відшкодування моральної шкоди за визначенням, наведеним статтею 23 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Маючи на меті відновити права, врегулювання яких потребувало судового втручання з аналізом діючого законодавства та наведенням висновків щодо необхідних до застосування норм права, що і є завданням судочинства, позивач отримав достатню за сутністю та значимістю такого спору сатисфакцію.

Крім того, наведення у відповіді на звернення позивача норм законодавства, які не підлягали до застосування, за умов неоднозначного підходу і трактування, не можуть виявляти вину на тому рівні, що обумовлює можливість відшкодування моральної шкоди.

Правильність застосування норм законодавства отримало роз`ясеня лише в судовим рішенням.

У своій постанові N 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» Верховний Суд України зазначив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

На думку суду, супроводжуючі правові відносини учасників обставини, події не можуть вказувати на заподіяння душевних страждань позивачу в тій мірі, а також тривалості, що за своєю сукупністю виявляють ознаки моральної шкоди в розумінні положень ст. 23 ЦК України.

Позивачем не надано доказів на заподіяння моральних переживань внаслідок дій (бездіяльності) відповідача, що призвели до настання негативних наслідків.

Враховуючи вищенаведене, суд відмовляє у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 258-279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Суддя: Д.М.Лєдньов