Справа № 450/1911/22 Провадження № 2/450/1335/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2022 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Добош Н.Б.

при секретарі Гев`як Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про предмет спору : стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у суму 67 644, 39 грн.,

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача): 12.05.2022 року о 15 год. 30 хв. водій автомобіля Ford Fokus д.н.з. НОМЕР_1 Шило ОСОБА_3 під час руху заднім ходом, не переконався в безпечності руху, не був уважним, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Mazda 3 д.н.з. НОМЕР_2 . В результаті ДТП автомобіль, який належить позивачу зазнав механічних пошкоджень. Цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. Також не був застрахований транспортний засіб позивача, тому ніяких страхових виплат позивач не отримувала. Згідно Звіту про оцінку авто товарознавчого дослідження транспортного засобу № 75/22 від 29.05.2022 року, вартість ремонту легкового автомобіля Mazda 3 д.н.з. НОМЕР_3 , після пошкодження в ДТП складає 43 787, 90 грн., матеріальний збиток завданий власнику КТЗ складає 23 876, 49 грн. Відповідальність за шкоду несе безпосередньо винуватець ДТП, - особа, яка завдала шкоду. Оскільки вина відповідача встановлена судом, завдану позивачу шкода у відповідності до вимог ст.ст. 1187, 1166, 2, 1192 ЦК України має бути відшкодована відповідачем. На підставі наведеного просить заявлені позовні вимоги задоволити.

25.08.2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому представник відповідача просив частково відмовити в задоволенні позовних вимог, а саме в стягненні вартості ремонту автомобіля після ушкодження у розмірі 43 787, 90 грн. Зазначає, що позивачем до позовної заяви долучено Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 та Договір № 333 купівлі-продажу від 03.05.2022 року укладеного між ТзОВ «КСТ-АВТО» та Позивачем відповідно до яких право власності на автомобіль «Mazda 3», реєстраційний номер НОМЕР_5 , отримано лише 13.05.2022 року, відповідно постає питання, чи є належним Позивачем у справі ОСОБА_1 , чи дійсно шкода спричинена останній, чи позивачем у даній справі має виступати ТзОВ «КСТ-АВТО». В обґрунтування ціни позову Позивачем долучено до матеріалів справи Звіт про оцінку авто товарознавчого дослідження транспортного засобу № 75/22 від 25.05.2022 року вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля після ушкодження в ДТП складає 43 787,90 грн., матеріальний збиток завданий власнику КТЗ - легкового автомобіля складає 23 876,49 грн., однак, позивачем не долучено жодного доказу донесення реальних збитків понесених із відновлювальним ремонтом автомобіля (рахунки, акти виконаних робіт, накладні та/або ін.). Також просить стягнути з позивача на користь відповідача, понесенні останнім витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000, 00 грн.

07.09.2022 року позивач подала відповідь на відзив, в якому зазначає, що покликання у відзиві є безпідставні. Відповідно до п.4.4. Договору купівлі-продажу № 333 від 03.05.2022 року після передачі транспортного засобу за Актом приймання-передачі, продавець втрачає право власності на транспортний засіб, а покупець приймає його у власність. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 , право власності зареєстроване 13.05.2022. Тобто, позивач прийняв у власність автомобіль 03.05.2022 року, а зареєстровано право власності на транспортний засіб 13.05.2022 року, і в період з 03.05.2022 до 13.05.2022 користувався транспортним засобом на законних підставах на транзитних номерах, про що свідчать долучені до позовної заяви документи. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з стягненням як вартості ремонту автомобіля, так і прямого матеріального збитку завданого власнику автомобіля, так як позивач фактично зазнав вище зазначених витрат внаслідок скоєння ДТП з вини відповідача. У покладенні на позивача витрат на професійну правничу допомогу просить відмовити, у зв`язку з відсутністю доказів, що така допомога надавалась.

В судовому засіданні позивач, заявлені позовні вимоги підтримала та просила такі задоволити з підстав викладених в позовній заяві та відповіді на відзив.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, однак представник відповідача скерував на адресу суду відзив на позовну заяву в якому заявлені позовні вимоги визнає частково.

Суд заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали позовної заяви, а також долучені письмові докази, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

12.05.2022 року о 15 год. 30 хв. в с. Зимна Вода, вул. Городоцька, 16, водій автомобіля Ford Focus д.н.з. НОМЕР_6 .А. під час руху заднім ходом, не переконався в безпечності руху, не був уважним, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Mazda 3 14ВР1291. Такими своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 10.9 ПДР України.

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 24.05.2022 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124 КУпАП.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до Договору № 33 купівлі-продажу транспортного засобу від 03.05.2022 року, укладеного між ТзОВ «КСТ-Авто» (продавець) та ОСОБА_5 (покупець), продавець продає, а покупець купує легковий автомобіль марки Mazda, модель 3, номер кузова НОМЕР_7 , рік виготовлення 2014. (п. 1.1). Транспортний засіб передається Продавцем за Актом приймання-передачі, що є невід`ємною частиною договору. Транспортний засіб вважається переданим покупцю з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі. Після передачі транспортного засобу по акту приймання-передачі, продавець втрачає право власності на цей транспортний засіб, а покупець приймає його у власність та без законодавчих обмежень користується та розпоряджається транспортним засобом з моменту державної реєстрації транспортного засобу в уповноважених державних органах.

На підставі вищевказаного договору, 03.05.2022 року між ТзОВ «КСТ-Авто» (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) підписано акт прийняття-передачі вищевказаного транспортного засобу, згідно якого ТзОВ «КСТ-Авто» передав, а фізична особа ОСОБА_1 отримала транспортний засіб Mazda, модель 3, номер кузова НОМЕР_7 , рік виготовлення 2014, транзитний номер НОМЕР_2 ..

04.05.2022 року сторонами ТзОВ «КСТ-Авто» (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) підписано акт технічного стану транспортного засобу його складової частини, що має ідентифікаційний номер № 8168/22/1/002507.

04.05.2022 року сторонами ТзОВ «КСТ-Авто» (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) підписано акт огляду реалізованого транспортного засобу № 8168/22/000612 від 04.05.2022 року на підставі договору купівлі продажу від 03.05.2022 року.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 Томашевська ОСОБА_6 , 13.05.2022 року зареєструвала транспортний засіб Mazda, модель 3, 2014 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу 3MZBM1U74FM129906, д.н.з. НОМЕР_3 .

Чинного договору страхування відповідно до норм ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» на момент ДТП у відповідача не було.

Згідно Звіту про оцінку атотоварознавчого дослідження транспортного засобу № 75/22 від 29.05.2022 року, виконаного ОСОБА_7 , вартість ремонту легкового автомобіля Mazda 3 VIN 3MZBM1U74FM д.н.з. НОМЕР_3 після ушкодження в ДТП складає 43 787, 90 грн. в тому числі ПДВ 5 624, 69 грн. Матеріальний збиток завданий власнику КТЗ легкового автомобіля Mazda 3 VIN 3MZBM1U74FM д.н.з. НОМЕР_3 складає 23 876, 49 грн. в тому числі ПДВ 2 306, 12 грн.

Відповідно до дослідження звіту, вартість відновлювального ремонту складає 43 787, 90 грн., вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 23 876, 49 грн.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайнових правам фізичної або юридичної особа, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно вимог ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі, до яких відносяться витрати, які особа мусить зробити для відновлення пошкодженого майна.

Згідно роз`яснень даних в п. 4 та 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Суд вважає, що завдавач шкоди автомобілю позивача, є володільцем джерела підвищеної небезпеки, в розумінні вимог вказаного чинного законодавства України.

Отже відповідач, правомірно керував транспортним засобом на час дорожньо-транспортної пригоди та з вини останнього сталася дорожньо-транспортна пригода, та як наслідок заподіяння матеріальних збитків позивачу.

Враховуючи, що внаслідок вчинення правопорушення, своїми неправомірними діями відповідач заподіяв матеріальну шкоду позивачу, яка в добровільному порядку відповідачем не відшкодована, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі 43 787, 90 грн. вартість відновлювального ремонту автомобіля.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача матеріального збитку вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 23 876, 49 грн., слід відмовити, оскільки як вбачається із Звіту про оцінку атотоварознавчого дослідження транспортного засобу № 75/22 від 29.05.2022 року, матеріальний збиток з технічної точки зору, являє собою вартість значення реальних витрат, яких зазнав власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ з врахуванням фізичного зносу та застосовується при стягненні страхового відшкодування із страхової компанії.

Щодо покликання представника відповідача, що позивач у справі, є неналежним, суд зазначає наступне :

відповідно до п. 1.6. ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Відповідно до ч.3 ст.397 ЦК України, фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

У постанові від 04.09.2019 р. у справі № 761/24050/17 Верховний суд вказав, зокрема:

пунктом 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших, прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 1388 від 07 вересня 1998 року, визначено, що документом, який підтверджує правомірність придбання транспортного засобу, є, зокрема, оформлений в установленому порядку договір комісії між власником транспортного засобу і суб`єктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий суб`єкт господарювання, які підписані від імені суб`єкта господарювання уповноваженою особою, - у разі продажу транспортних засобів суб`єктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу. Згідно статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Колегія суддів погоджується із висновками суду про те, що правовстановлюючим документом, який підтверджує набуття права власності, є саме договір комісії транспортного засобу та договір купівлі-продажу транспортного засобу. Видане за результатами проведення реєстраційних дій свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу лише підтверджує проведення реєстраційної процедури та внесення до Єдиного державного реєстру МВС відомостей про транспортний засіб і його власника, проте як самостійний документ право власності у особи не породжує. Наслідком порушення Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших, прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 1388 від 07 вересня 1998 року, є покладення та порушників відповідальності, встановленої законом (пункт 5), а не позбавлення права власності на придбаний особою транспортний засіб.

У постанові від 08.11.2021р. у справі № 610/2229/18 Верховний суд, висловив позицію щодо поняття правомірне володіння транспортним засобом, зокрема вказавши, що основна ознака володіння полягає у пануванні (владі) особи над річчю, під чим розуміється вплив на річ, ставлення до речі. Друга ознака володіння полягає в тому, що панування має бути фактичним, хоча це і не завжди передбачає постійний контакт особи з річчю, характер панування визначається властивостями самої речі, її призначенням та характеристиками. Майно, що перебуває у володінні особи, перебуває під її впливом. Користуючись, розпоряджаючись чи управляючи майном, особа здійснює певний вплив на майно, адже, реалізуючи ці права, особа здійснює певні активні дії. Для володіння характерною є не динаміка, а статика відносин. Володіння - це певний фактичний стан закріплення майна за певним суб`єктом. Для того, щоб бути володільцем, особі не треба постійно перебувати у матеріальному контакті з річчю. У володільця лише повинна бути можливість у потрібний момент поставити себе в таке становище щодо речі, щоб реалізувати матеріальний контакт із нею. Отже, важлива ознака володіння полягає у тому, що такий матеріальний зв`язок має бути реальним чи дійсно можливим, а особа, яка володіє річчю, повинна мати реальні можливості в будь-який момент розпочати дійсне володіння річчю, користування та розпоряджання нею.

Відповідно до змісту частини першої статті 397 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) володільцем майна є особа, яка фактично тримає його у себе.

Положеннями статті 398 ЦК України встановлено, що право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Тобто правомірність володіння майном виникає на підставі певного юридичного факту, зокрема, укладення відповідного договору. Такий договір може укладатися як усно, так і письмово. Якщо власник майна передає іншій особі у володіння певне майно добровільно, проте без відповідного письмового оформлення договірних відносин (за винятком випадків, коли законом встановлена обов`язкова письмова форма такого правочину), то за загальним правилом вважається, що власник правомірно передав майно у володіння іншої особи.

Позивач на час ДТП була законним володільцем транспортного засобу, що підтверджується Договором № 33 купівлі-продажу транспортного засобу від 03.05.202 року, акт прийняття-передачі транспортного засобу від 03.05.2022 року, акт технічного стану транспортного засобу його складової частини, що має ідентифікаційний номер № 8168/22/1/002507 від 04.05.2022 року, акт огляду реалізованого транспортного засобу № 8168/22/000612 від 04.05.2022 року на підставі договору купівлі продажу № 33 від 03.05.2022 року.

Тому з врахуванням вищенаведеного, заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, та з відповідача на користь позивача слід стягнути матеріальну шкоду у розмірі 43 787, 90 грн.

Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

При зверненні до суду, позивачем оплачено судовий збір у розмірі 1723, 79 грн., що стверджується дублікатом чеку від 04.04.2022 року.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином вищевказані судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Тому з врахуванням наведеного з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 642, 18 грн. (задоволена частина позову 43 787, 90 х 100 : 67 664, 39 (ціна позову) = 64, 71 %. Розрахунок: судовий збір - 992,40 х 64, 71 % = 642, 18).

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000, 00 грн., то в задоволенні таких слід відмовити, виходячи з наступного :

відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПУ України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Позивачем долучено договір про надання правової допомоги № 037 від 17.05.2022 року укладений між нею та адвокатським бюро «Кулика Ярослава», який підписаний позивачем та керівником адвокатського бюро Кулик Я.М.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Однак стороною позивача не долучено доказів на підтвердження того, Кулик Я.М., є адвокатом.

Згідно статті 134 ЦПК України , разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до частин 4-6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представником відповідача надано договір-доручення про надання правової допомоги від 19.08.2022 року, відповідно до якого сторони дійшли згоди, що при підписанні цього договору замовник сплачує адвокату аванс у розмірі 6 000, 00 грн.; ордер на надання правничої допомоги від 22.08.2022 року; квитанцію про сплату авансу адвоката від 19.08.2022 року на суму 5 940, 00 грн.

Таким чином, вартість фактично наданих та оплачених послуг у вигляді професійної правової (правничої) допомоги складає суму у розмірі 5 940, 00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, понесені відповідачем витрати на правову допомогу підлягають розподілу у відповідності до ст. 141 ЦПК України, та з позивача на користь відповідача слід стягнути витрати відповідача на професійну правничу (правову) допомогу пропорційно задоволених позовних вимог, а саме в сумі 2 096, 22 грн. (5940 х 35, 29 %).

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263- 265, 268, ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 ,- задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_9 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_10 матеріальну шкоду заподіяну внаслідок ДТП у розмірі 43 787, 90 грн. (сорок три тисячі сімсот вісімдесят гривень 90 копійок).

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 ,- відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_9 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_10 судовий збір у розмірі 642, 18 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_10 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_9 , витрати на правничу допомогу у розмірі 2 096, 22 грн. (дві тисячі дев`яносто шість гривень 22 копійок)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається через Пустомитівський районний суд Львівської області або безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач : ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_10 , АДРЕСА_1 .

Відповідач : ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_9 , АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 04.10.2022 року.

СуддяН. Б. Добош