Справа № 496/4606/21
Провадження № 2/496/668/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Пасечник М.Л.

за участю секретаря - Піщанської А.І.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Великодальницької сільської ради Одеського району Одеської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, орган опіки та піклування Великодальницької сільської ради, звернулось до суду з уточненим позовом, в якому просив суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно її дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнути з ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку та доходу, але не менше 50% від необхідного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що в службі у справах дітей Великодальницької сільської ради на обліку «Діти, які опинились в складних життєвих обставинах» перебуває дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який взятий на облік наказом №167 від 01.10.2020 року, у зв`язку з тим, що дитина проживає в сім`ї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Батько дитини ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьки малолітнього ОСОБА_3 перебували у громадянському (не зареєстрованому) шлюбі.

Відповідно до довідки, наданої виконавчим комітетом Великодальницької сільської ради №2204 від 11.09.2020 року ОСОБА_2 з 15.08.2020 року не проживає разом з сином ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . З протоколу бесіди від 16.03.2020 року було встановлено, що ОСОБА_2 ще в липні залишила дитину ОСОБА_3 на дідуся ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та бабу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Цілком самоусунулась від утримання та виховання дитини. Інколи в телефонному режимі може поспілкуватись з дитиною. З акту обстеження житлово - побутових умов за адресою АДРЕСА_1 від 09.09.2021 року та протоколу бесід від 09.09.2021 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з`ясовано, що ОСОБА_2 вже понад рік не виконує батьківських обов`язків відносно ОСОБА_3 , не відвідує дитину, не надає бабусі та дідусю для утримання дитини жодної матеріальної допомоги, не цікавиться станом здоров`я дитини. Періодично з`являється в селі, про що свідчать сусіди, але до дитини жодного разу не приходила. За час проживання в селі зарекомендувала себе з негативного боку, зловживає алкогольними напоями, часто сварилась з чоловіком тому, що залишала дитину на дідуся та бабусю, а сама зникала на декілька днів.

06.09.2021 року з метою захисту законних інтересів дитини, служба у справах дітей Великодальницької сільської ради звернулась з клопотанням до комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Великодальницької сільської ради про надання доцільності на позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 10.09.2021 року о 10:00 год., начальника служби у справах дітей Великодальницької сільської ради підтвердила, що на обліку служби у справах дітей перебуває малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2. Від народження по теперішній час дитина проживає за адресою: АДРЕСА_1 на житловій площі, яка належить його дідові ОСОБА_6 . Мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 10.08.2020 року не виконує батьківські обов`язки по відношенню до свого малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2. За весь цей час бачила його двічі, не цікавилась його життям, станом здоров`я, тощо.

На засіданні комісії ОСОБА_2 була запрошена належним чином, на засідання не прибула, роз`яснень не надала, на телефонний зв`язок не вийшла. З метою захисту прав та інтересів дитини, членами комісії одноголосно було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Представник позивача - ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилась, але надала до суду заяву в якій просила позовні вимоги задовольнити та справу розглянути за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, але надала до суду заяву, згідно якої просила справу розглянути у її відсутність, заявлені вимоги позивача визнала у повному обсязі, не заперечувала щодо задоволення позову.

Судом на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Так, за змістом ч. 3,4 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 29.05.2019 року Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1473. Батьками дитини записані: батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 15.09.2020 року Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №743.

Відповідно до Наказу Служби у справах дітей Біляївської районної державної адміністрації Одеської області від 01.10.2020 року за №167 про взяття дитина облік дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах, встановлено, що малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було взято на облік, як дитину, яка перебуває в складних життєвих обставинах, у зв`язку з тим, що дитина проживає в сім`ї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків.

Копією акту обстеження умов проживання від 09.09.2021 року житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до вказаного акту, у дитини окрема кімната, яка обладнана меблями для дитини відповідного віку, є іграшки, речі особистого вжитку.

Відповідно до протоколу бесіди від 16.09.2020 року з ОСОБА_6 , встановлено, що ОСОБА_2 залишила малолітнього ОСОБА_3 одразу після смерті батька дитини ОСОБА_4 .. Спілкується з батьками покійного чоловіка періодично (телефонує щоб дізнатися як син). За час перебування дитини у дідуся та бабусі, мати дитини жодного разу не приїжджала, матеріально не допомагала. Дідусь та бабуся малолітнього ОСОБА_3 мають намір позбавити ОСОБА_2 батьківських прав.

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Великодальницької сільради Біляївського району Одеської області встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Склад сімї: мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не зареєстрована, не проживає разом з сином з 15.08.2020 року, бабусі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дідусь ОСОБА_6 , 1964 року народження.

Відповідно до характеристики вихованця Великодальницької ДНЗ я/с «Сонечко» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3 , відвідує Великодальницький ДНЗ я/с «Сонечко» з 02.08.2021 року. За цей час дитина проходила адаптацію, і проявила себе як добра, життєрадісна дитина. ОСОБА_3 проживає та виховується бабусею ОСОБА_7 та дідусем ОСОБА_6 , згідно рішення №178 від 21.12.2020 року. Бабуся та дідусь приділяють достатньо уваги вихованню свого онука. Дитина приходячи в дитячий садок має охайний вигляд. ОСОБА_3 має відповідно свого віку фізичний розвиток. Грає з однолітками та добре контактує з дорослими.

Як вбачається з висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно її малолітнього сину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виконавчим комітетом Великодальницької сільської ради, діючий в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розглянувши заяву ОСОБА_6 стосовно доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітнього сина ОСОБА_3 . ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов`язків з серпня 2020 року, місце знаходження її було не відоме, на телефонний зв`язок не виходила, сином не цікавилась, за весь час навідалась до дитини двічі. Таким чином, з метою захисту прав малолітньої дитини орган опіки та піклування вважає за доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до рішення виконавчого комітету Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області від 24.09.2021 року за №161 було затверджено висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до її дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та подання до суду позовної заяви про позбавлення батьківських прав.

Згідно ч.ч. 1, 3, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до ст. 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини.

Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину.

Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх стан здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя та праці.

Як, роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 своєї постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негайно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

В п. 18 вищезгаданої постанови Верховний Суд України, зазначає, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Зазначена позиція узгоджується також з висновками Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі № 211/559/16-ц від 01.11.2017 року.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що ст. 8 Конвенції включає право батьків на те, щоб було вжито заходів, спрямованих на возз`єднання з їхньою дитиною, а також зобов`язання національних властей вжити подібних заходів. На сьогодні наявні численні рішення ЄСПЛ щодо питань, які пов`язані із захистом прав дитини, ґрунтуються як на положеннях Європейської конвенції про захист прав людини, Загальної декларації прав людини, так і на положеннях Конвенції про права дитини (справа «Аманалакьоай проти Румунії», «Хазе проти Німеччини»).

Відповідно до ч.5 та ч.6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ст. 19 СК України).

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, та підтверджують той факт, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, не готує її до самостійного життя, ніяким чином не цікавиться дитиною, а тому суд приходить до висновку про доцільність позбавити відповідача батьківських прав та стягнення аліментів.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав та стягнення аліментів є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, у зв`язку з тим, що представник позивача звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст. 150, 164, 165, 180-182, 184, 191 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 12, 13, 76, 77, 141, 200, 259, 263-265, 268, 353, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Органу опіки та піклування Великодальницької сільської ради Одеського району Одеської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку та доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позовної заяви до суду, а саме з 05.10.2021 року і до досягнення ним повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 гривень.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 21.07.2022 року.

Суддя М.Л. Пасечник