Справа № 204/3647/20
Провадження № 2/204/38/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Старостенко Т.В.,

представника позивача Волошенюк Г.С. ,

відповідача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою Органу опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Комунальний заклад соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Обійми» Дніпровської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради звернувся до суду з позовною заявою в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якій просив: позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 доходу (заробітку), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до її повноліття, на користь закладу або особи, куди буде влаштовано дитину; позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути зі ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 доходу (заробітку), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до її повноліття, на користь закладу або особи, куди буде влаштовано дитину; накласти заборону на відчуження житла за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на праві власності. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що малолітній ОСОБА_5 є вихідцем з території Новопавлівської сільської ради. Рішенням виконкому Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області № 25/1 від 03 серпня 2007 року дитина, позбавлена батьківського піклування, ОСОБА_5 , влаштований на повне державне забезпечення до державного закладу. Рішенням виконавчого комітету Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради від 13.11.2009 № 491 встановлено опіку та призначено ОСОБА_3 опікуном над малолітньою дитиною ОСОБА_5 . Опікуном було прийнято рішення всиновити підопічну дитину. На підставі рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2010 року громадянами України ОСОБА_3 та ОСОБА_2 усиновлено малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі вказаного рішення суду Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області внесено зміни в актовий запис № 756 від 05 липня 2007 року про народження ОСОБА_5 та видано повторне свідоцтво про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком записано ОСОБА_2 , матір`ю записано ОСОБА_3 . Проблем у стосунках між членами сім`ї в особовій справі усиновленої дитини не було зазначено. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, а малолітній ОСОБА_5 проживав разом з ними. 27 серпня 2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до УССД виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпро ради з заявою щодо тимчасового влаштування ОСОБА_5 до відповідного закладу. З 27 травні 2019 року зі слів батьків дитина проживала в діда по батьківській лінії - ОСОБА_7 . 06 вересня 2019 року вказані заяви були розглянуті та відмовлено у тимчасовому влаштуванні дитини до відповідного закладу у зв`язку з відсутністю підстав. Ввечері 02 грудня 2019 року до управління-служби у справах дітей Чечелівської районної у місті Дніпрі ради надійшла інформація про те, що мати ОСОБА_5 01 грудня 2019 вчинила фізичне насильство (вдарила хлопця ногою в живіт). До службового кабінету УССД було негайно викликано батьків та дитину. З дитиною та батьками були проведені бесіди як спеціалістом управління-служби так і працівником поліції. Батьки заперечували факт насильства, просили дитину сказати правду. Хлопчик наполягав, що мати його вдарила за те, що він взув кросівки замість зимового взуття та прийшов пізніше оговореного часу. Враховуючи ситуацію, яка склалася в родині, небажання дитини повертатися в сім`ю, за клопотанням управління-служби у справах дітей виконкому Чечелівської районної у місті Дніпрі ради ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі його заяви від 02 грудня 2019 року влаштовано до комунального закладу соціального захисту центру соціально-психологічної реабілітації дітей ДМР для отримання комплексної психологічної, медичної, соціальної, педагогічної та інших видів допомоги. Батьків дитини на засіданні комісії з питань захисту прав дитини було попереджено про правові наслідки невиконання батьківських обов`язків. 09 жовтня 2019 року постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_3 визнана винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки малолітній ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України. Сім`ю ОСОБА_3 було запрошено до ЦСССДМ для роботи з психологом, проте по допомогу батьки так і не з`явились. Батьки не змогли вчасно і правильно зреагувати на зміни в поведінці дитини та виступити у соціальній ситуації розвитку сина в якості значущих осіб, не змінили своєї поведінки у відповідь на появу в сина прагнень до нових форм взаємин із батьками та вчителями. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини 07 лютого 2020 року було розглянуто питання щодо доцільності позбавлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав у зв`язку з ухиленням від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. 03 лютого 2020 року Красноргвардійським районним судом м. Дніпропетровська винесена ухвала про відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про скасування усиновлення та поновлення первинного актового запису про народження. Виконавчим комітетом Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області надано до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відносно малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно психолого-педагогічної характеристики комунального закладу соціального захисту центра соціально-психологічної реабілітації дітей ДМР, де з 02 грудня 2019 року перебуває малолітній ОСОБА_5 , хлопець повертатись до своєї сім`ї не бажає. Все вищевикладене, а також відсутність будь-яких дій з боку батьків щодо повернення дитини, свідчать про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 злісно ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. Позбавлення усиновлювача батьківських прав не звільняє його від обов`язку утримувати дитину. Крім того, у разі позбавлення батьківських прав вона ще може сподіватися на виправлення поведінки усиновлювача і поновлення його батьківських прав. У зв`язку з викладеним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 01 березня 2021 року до участі у вказаній справі було залучено правонаступника позивача - Орган опіки та піклування адміністрації Чечелівського району Дніпровської міської ради (а.с. 66).

Ухвалою суду від 23 березня 2021 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, було залучено Комунальний заклад соціального захисту Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Дніпровської міської ради (а.с. 70).

В судовому засіданні 07 квітня 2021 року у зв`язку зі зміною найменування третьої особи замінено назву третьої особи по справі з Комунального закладу соціального захисту Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Дніпровської міської ради на Комунальний заклад соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Обійми» Дніпровської міської ради.

Ухвалою суду від 08 грудня 2021 року до участі у вказаній справі було залучено правонаступника позивача - Орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради (а.с. 115).

Представник позивача - Волошенюк Г.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Пояснила, що на теперішній час неповнолітній ОСОБА_5 продовжує перебувати в Комунальному закладі соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Обійми» Дніпровської міської ради, у зв`язку з воєнними діями в Україні дітей цього закладу перевезли в іншу область. Вважає, що невиконання відповідачами своїх батьківських обов`язків щодо неповнолітнього ОСОБА_5 полягає у відсутності з боку відповідачів будь-яких дій щодо повернення дитини з Комунального закладу соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Обійми» Дніпровської міської ради, відповідачі дитину не навідують. Вважає, що задоволення позовних вимог про позбавлення відповідачів батьківських прав та стягнення аліментів не буде порушувати права дитини.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначив, що позовні вимоги він не визнає. Пояснив, що він вважає позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів несправедливим та неправомірним. Крім неповнолітнього ОСОБА_5 , вони з дружиною мають ще двох малолітніх дітей, які перебувають на його утриманні. Він працює, а дружина доглядає за дітьми. Вони з дружиною - ОСОБА_3 завжди належним чином виконували свої батьківські обов`язки та намагались привити дитині всі найкращі якості, вони належним чином виховували дитину та забезпечували всім необхідним. Від виконання батьківських обов`язків вони з дружиною ніколи не ухилялись. Дитина завжди була забезпечена всім необхідним, вони приділяли дитині увагу, ОСОБА_5 відвідував секцію з баскетболу та художню школу, декілька разів дитина відпочивала за кордоном з бабусею та дідусем. На теперішній час вони з дружиною не можуть виконувати свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьківські обов`язки вони не можуть виконувати не у зв`язку з їх умислом на це та не у зв`язку з їх власним волевиявлення, а через поведінку дитини, який сам пішов від них та сказав, що вони йому не потрібні. Саме тому неповнолітній ОСОБА_5 на теперішній час знаходиться у центрі соціального захисту. ОСОБА_5 вчиняв крадіжки як вдома, так і у однолітків та в інших місцях. Неповнолітній ОСОБА_5 намагався навіть вкрасти автомобіль. У центрі соціального захисту, де на теперішній час знаходиться дитина, вони з дружиною дитину не навідують, оскільки зі сторони дитини були неодноразові дзвінки та повідомлення про те, що дитина з ними бачитись не бажає. Також ОСОБА_5 погрожував їх молодшим дітям розправою, погрожував їх життю та здоров`ю. Поведінка сина ОСОБА_5 має риси сексуалізованої поведінки по відношенню до його дітей, що сприяє виникненню в нього відчуття постійної реальної небезпеки як відносно себе так і відносно своїх малолітніх дітей. Він реально боїться погроз, які висловлював його син ОСОБА_5 . Поведінка дитини ОСОБА_5 також свідчить про те, що він не бажає більше проживати в родині відповідачів, а також не вважає їх батьками. У скасуванні усиновлення їм було відмовлено, а можливість примирення та налагодження стосунків з дитиною на теперішній час відсутня.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначила, що позовні вимоги вона не визнає. Пояснила, що вважає позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів несправедливим та неправомірним. Вона з чоловіком - ОСОБА_2 завжди належним чином виконували свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитину вони усиновили, коли останньому було два з половиною роки, він з самого початку був важкою дитиною та не слухався, також ОСОБА_5 з народження є ВІЛ-позитивною дитиною. Спочатку у них з дитиною були добрі відносини, вони намагались привити дитині сімейні та соціальні цінності, а також любов до оточуючих. Але, потім відносини між ними та дитиною не склались. Вона неодноразово проводила з дитиною бесіди щодо його поведінки, однак жодних результатів це не дало. ОСОБА_5 не слухався її з чоловіком, вчиняв крадіжки, весь час вчиняв з ними сварки. ОСОБА_5 повідомив, що більше не бажає з ними жити. Вони звертались як до психологів, так і до психіатрів, однак жодних результатів це не дало. Також він обмовив її та сказав всім, що вона його вдарила. На теперішній час виконувати свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вони з чоловіком більше не можуть. Вважає, що можливості їх спільного співіснування з дитиною як родини на теперішній час немає.

Представник третьої особи Комунального закладу соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Обійми» Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. В судовому засіданні 07 квітня 2021 року представник третьої особи - Прокопенко О.В. пояснив, що неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з кінця 2019 року по теперішній час перебуває в Комунальному закладі соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Обійми» Дніпровської міської ради. Батьки дитину не відвідували, його взагалі з близьких осіб ніхто не відвідував. Коли ОСОБА_5 поступив до них у заклад, то він розповідав, що батьки його принижували, ображали та навіть били, і почалось це, коли у батьків з`явились свої власні діти. На підтвердження своїх слів ОСОБА_5 показував їм шрам на тілі. ОСОБА_5 сам звернувся до служби у справах дітей, щоб його забрали з родини відповідачів, оскільки він більше не хотів, щоб відповідачі були його батьками. З плином часу ОСОБА_5 зізнався, що батьків він обмовив та вони насправді його не били, а шрам на тілі він спричинив собі сам, він це зробив, оскільки не хотів більше проживати з батьками. ОСОБА_5 і на теперішній час підтверджує, що не бажає проживати з відповідачами, вважає, що його права з іншими дітьми відповідачів не є рівними та йому не подобається жити у відповідачів. ОСОБА_5 каже, що має емоційну прихильність лише до бабусі та дідуся - батьків одного з відповідачів. З бабусею та дідусем дитина спілкується телефоном і до теперішнього часу. Загалом поведінка дитини у закладі, де він зараз проживає, дуже схожа з поведінкою, яку описують відповідачі. Декілька разів ОСОБА_5 самовільно полишав заклад, де проживає, втікав до бабусі і дідуся. Також, ОСОБА_5 вкрав канцелярський ніж та повідомив, що втік з ножем для того, щоб прийти вночі додому та зарізати батька і матір. Також, у дитини знаходили мисливський ніж, який він вкрав у батька однокласника. Крім того, ОСОБА_5 крав гроші у виховательки. При цьому, ОСОБА_5 є розумним, кмітливим, нормально навчається, має достатній рівень розвитку мислення та фізично розвинений.

В судовому засіданні 14 квітня 2021 року судом було вислухано думку дитини - неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пояснив наступне. На теперішній час він проживає за адресою: АДРЕСА_2 та з 02 грудня 2019 року навчається у школі № 14. До 02 грудня 2019 року він проживав разом з батьками - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Від працівників Комунального закладу соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Обійми» йому відомо, що в суді на теперішній час розглядається справа щодо позбавлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав відносно нього. Свою позицію з цього приводу йому сформувати важко, чи буде відповідати його інтересам позбавлення відповідачів батьківських прав щодо нього він не знає. На його думку, можливості налагодити стосунки з батьками - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 немає. Цьому перешкоджають його вчинки, за час проживання з батьками він крав у батьків гроші, купляв пістолет, пограбував магазин. Такі вчинки він здійснював для привернення уваги, оскільки вважає, що батьки йому приділяли недостатньо уваги, йому було мало спілкування. За час проживання з батьками останні забезпечували його всім необхідним, одягали, кормили, приходили до школи у випадках, коли він щось накоїв. З четвертого класу він займався волейболом, а також згодом з вересня 2015 року почав відвідувати заняття з малювання у художній школі. Ще коли він був маленьким, то батьки проводили з ним бесіди щодо загальновизнаних норм поведінки та спілкування з оточуючими. Відносини з батьками погіршились приблизно на початку весни у 2019 році у зв`язку з тим, що він вчиняв крадіжки, а також після того, як він сам відмовився від батьків та викликав представників служби у справах дітей для того, щоб його забрали від батьків. До цього часу відносини між ним та батьками були нормальними. Представникам служби у справах дітей він повідомив, що батьки його побили, хоча це було неправдою. Перебуваючи у Комунальному закладі соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Обійми» він писав матері образливі повідомлення. Вважає, що з батьками проживати краще, ніж у закладі соціального захисту, це він зрозумів вже згодом. З батьками він зараз не спілкується, спілкується лише з бабою та дідом. Він особисто не звертався б до суду з метою позбавлення його батьків батьківських прав та на теперішній час у нього немає бажання, щоб батьків позбавляли батьківських прав, вважає, що причиною виникнення всієї цієї ситуації є його поведінка. Він бажає залишитись в сім`ї, але хотів би проживати з бабусею та дідусем, оскільки вважає, що з батьками навряд чи вийшло б спілкуватись. Якщо батьків не позбавлять батьківських прав, то він би проживав не з батьками, а з бабусею та дідусем.

Присутні в судовому засіданні 14 квітня 2021 року під час заслуховування думки дитини психолог - Прокопенко О.В. та соціальний педагог - Найдьонова І.В. зазначили, що відповіді неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і з`ясування його думки відбувалося без тиску та без присутності відповідачів, та відповіді дитини відповідають його внутрішній волі.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що з 31 травня 2008 року відповідачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується відповідними відмітками у паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , виданому на ім`я ОСОБА_2 (а.с. 7-8), та паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 , виданому на ім`я ОСОБА_3 (а.с. 5), а також під час розгляду справи визнавалось учасниками справи.

Рішенням виконавчого комітету Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради № 491 від 13 листопада 2009 року було вирішено встановити опіку та призначити ОСОБА_3 опікуном над малолітньою дитиною - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проживання опікуна ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 207 СК України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2010 року у цивільній справі № 2о-65/2010 було задоволено заяву ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , заінтересована особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради про усиновлення дитини та вирішено усиновити громадянами України ОСОБА_3 та ОСОБА_2 малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зобов`язано Жовтневий відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області внести в актовий запис № 756 від 05 липня 2007 року про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні відомості: в графі «прізвище» замість « ОСОБА_5 » записати « ОСОБА_5 », в графі «по батькові» замість « ОСОБА_5 » записати « ОСОБА_5 »; записати ОСОБА_2 батьком та ОСОБА_3 матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; інші відомості залишити без змін; в зв`язку з внесенням змін до актового запису, анулювати свідоцтво про народження дитини серії НОМЕР_3 , видане 05 липня 2007 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області та видати нове свідоцтво про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відобразивши відповідні зміни.

У статті 233 СК України закріплено, що на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється.

03 грудня 2010 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції було повторно видано свідоцтво про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_4 , актовий запис № 756, в якому його батьками було зазначено: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_3 (а.с. 11).

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , крім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьками ще двох малолітніх дітей: сина - ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та доньки - ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

ОСОБА_5 навчався в Комунальному закладі освіти «Середня загальноосвітня школа № 31» Дніпровської міської ради. Після того, як ОСОБА_5 приніс до школи травматичний пістолет, давав його іншим учням, погрожував однокласнику, а також вкрав у батьків гроші, останні перевели ОСОБА_5 до іншої школи - СШ № 120.

Всі вищевказані обставини були встановлені рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2020 року по справі № 204/586/20, яке набрало законної сили 19 січня 2021 року, а тому вказані обставини не підлягають доказуванню під час розгляду даної справи на підставі ч. 4 ст. 82 ЦПК України, згідно якої обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 разом з дітьми: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживали за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою № 20830 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою 13 грудня 2019 року Відділом обліку проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (а.с. 19).

З інформації, наданої за вих. № 148 від 05 грудня 2019 року Комунальним закладом освіти «Навчально-виховний комплекс № 120 «Школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад (дитячий садок)» Дніпровської міської ради (а.с. 13), вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 16 квітня 2019 року навчався в КЗО «НВК №120» ДМР, показав себе зовні вихованою дитиною, мав середній рівень навчальних досягнень, заняття відвідував, був повністю забезпечений необхідним шкільним приладдям та особистими речами, схильний говорити неправду, красти, зводити наклепи, у вільний час спілкувався на вулиці з сумнівними друзями. На батьків ОСОБА_5 не скаржився, батьки приділяли хлопцеві увагу, цікавились його справами, завжди миттєво реагували на дзвінки класного керівника, проте вже не мали на хлопця впливу.

27 серпня 2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звертались до Управління-служби у справах дітей Чечелівської районної у м. Дніпрі ради з заявою, в якій повідомили, що 27 травня 2019 року усиновлена ними дитина - ОСОБА_5 пішов з дому і почав проживати у батьків чоловіка, додому повертатись не хоче, не хоче, щоб вони його виховували, що унеможливлює виконання ними своїх батьківських обов`язків, як батьки вони вжили всіх заходів щодо виховання дитини, але жодних позитивних результатів це не дало. У зв`язку з викладеним відповідно до п. 31 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, просили тимчасово влаштувати ОСОБА_5 , який залишився без батьківського піклування, до відповідного закладу в межах своєї компетенції (а.с. 15-16).

Однак, 06 вересня 2019 року комісією з питань захисту прав дитини при виконкомі Чечелівської районної у місті ради вирішено: відмовити у тимчасовому влаштуванні дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відповідного закладу у зв`язку з відсутністю підстав; направити ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 до центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Чечелівської районної у місті Дніпрі ради для надання соціальних послуг родині; роз`яснити, що відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства з питання зняття батьківських прав необхідно батькам звертатися до суду. Вказана обставина також була встановлена рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2020 року по справі № 204/586/20, а тому не підлягає доказуванню під час розгляду даної справи.

07 вересня 2019 року ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, а саме близько 18.43 год. вчинив крадіжку на суму 307,50 грн., однак не досяг віку з якого настає кримінальна відповідальність, у зв`язку з чим відносно ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення за невиконання обов`язків щодо виховання сина - ОСОБА_5 . Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2019 року по справі № 204/6643/19 ОСОБА_3 визнано винною у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та звільнено її від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку із малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням (а.с. 17).

02 грудня 2019 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Управління-служби у справах дітей з заявою, в якій повідомив, що не хоче повертатись додому, йому не подобається в цій сім`ї, в них є насильство, а тому він бажає, щоб його забрали до Центру реабілітації (а.с.12).

У частині 1 статті 235 СК України закріплено, що орган опіки та піклування здійснює нагляд за дотриманням прав дітей, які усиновлені і проживають в Україні.

У зв`язку з цим, Управління-служба у справах дітей Чечелівської районної у місті Дніпрі ради звернулось до Управління-служби у справах дітей департаменту соціальної політики Дніпровської міської ради з клопотанням про влаштування ОСОБА_5 до Центру для отримання комплексної психологічної, медичної, соціальної, педагогічної та інших видів допомоги, у зв`язку з ситуацією, яка склалась в родині та небажанням дитини повертатись в сім`ю (а.с. 20). У вказаному клопотанні також зазначено, що 02 грудня 2019 року до управління-служби надійшла інформація про те, що мати хлопчика 01 грудня 2019 року вчинила фізичне насильство (вдарила ногою в живіт), батьки факт насильства заперечували, просили дитину сказати правду.

З 02 грудня 2019 року і по теперішній час дитина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває в Комунальному закладі соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Обійми» Дніпровської міської ради (попередня назва - Комунальний заклад соціального захисту Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Дніпровської міської ради, найменування змінено на Комунальний заклад соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Обійми» Дніпровської міської ради з 01 січня 2021 року згідно з рішенням Дніпровської міської ради VII скликання від 22.07.2020 року «Про перейменування Комунального закладу соціального захисту центру соціально-психологічної реабілітації дітей Дніпровської міської ради», на підтвердження чого надано довідку № 01-13/72 від 12 квітня 2021 року (а.с. 70)), що підтверджується довідкою № 01-23/70 від 06 квітня 2021 року (а.с. 75).

Згідно наданої Комунальним закладом соціального захисту Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Дніпровської міської ради психолого-педагогічної характеристики на вихованця ОСОБА_5 від 02 червня 2020 року, вбачається, що останній сам відмовився від мешкання у родині усиновлювачів, повертатись до своєї сім`ї не бажає, бачить своє майбутнє невизначеним.

У 2020 році ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посилаючись на п. 3 ч. 1 ст. 238 СК України, звернулись до суду з позовом до органу опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради, в якому просили: скасувати усиновлення ОСОБА_5 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 2о-65/2010 від 30 вересня 2010 року; поновити первинний актовий запис про народження ОСОБА_5 № 756 від 05 липня 2007 року, зобов`язати Соборний районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) внести зміни: в графі прізвище зазначити - ОСОБА_5 , в графі по батькові зазначити - ОСОБА_5 , в графі батько внести відомості, записані за клопотанням Міського пологового будинку №2 м. Дніпропетровська; в графі мати поновити запис про матір та зазначити « ОСОБА_21 » та видати свідоцтво про народження.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 238 СК України усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків.

Однак, рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2020 року по справі № 204/586/20 було повністю відмовлено у задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до органу опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Соборний районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), виконавчий комітет Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області про скасування усиновлення та поновлення первинного актового запису про народження (а.с. 47-51).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 19 січня 2021 року рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2020 року було залишено без змін (а.с. 54-58).

Постановою Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 січня 2021 року - залишено без змін (а.с. 101-113).

Звертаючись у червні 2020 року до суду з даним позовом в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5 Орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради посилався на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 злісно ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.

У частині 5 статті 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Так, 13 березня 2020 року органом опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради було складено висновок № 249 щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відносно їх малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому зазначено, що виходячи з інтересів дитини та враховуючи, що батьки злісно ухиляються від виховання та утримання дитини, керуючись ст. 164 СК України, орган опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відносно їх малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 26).

Також, 04 травня 2020 року Радою опіки та піклування при виконавчому комітеті Новопавлівської сільської ради було складено висновок № 333 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно їх малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 24-25).

Разом з цим, відповідно до частина 6 статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Висновок органу опіки та піклування є лише одним із доказів у справі та може бути відхилений судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні таких доказів.

Вирішуючи питання щодо наявності/відсутності правових підстав для позбавлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд виходить з наступного.

Так, у частині 1 статті 242 СК України закріплено, що якщо усиновлювач був записаний матір`ю, батьком усиновленої ним дитини, він може бути позбавлений батьківських прав за наявності підстав, встановлених у статті 164 цього Кодексу.

Перелік підстав для позбавлення батьківських прав визначений у статті 164 СК України.

Як на правову підставу для позбавлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_5 . Орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради посилався на пункт 2 частини 1 статті 164 СК України, відповідно до якого мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків.

Позбавлення батьківських прав можливе у виключних випадках і лише з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Однак, суд вважає, що за описаних Органом опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради у позовній заяві обставин правові підстави для позбавлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_5 відсутні.

Матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження наявності обставин та визначених у статті 164 СК України підстав для позбавлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_5 , в тому числі і доказів ухилення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від виконання своїх обов`язків щодо ОСОБА_5 .

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Проаналізувавши всі наявні в матеріалах справи докази суд вважає встановленим, що до 02 грудня 2019 року, тобто до дати поміщення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Комунального закладу соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Обійми» Дніпровської міської ради, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виконували свої батьківські обов`язки щодо дитини, а саме: піклувались про розвиток дитини, спілкувались з дитиною, проводили з дитиною бесіди щодо загальновизнаних норм поведінки та спілкування з оточуючими, забезпечували необхідне харчування дитини, медичний догляд та лікування, його навчання, забезпечували одягом та необхідними особистими речами, за викликами вчителів одразу ж з`являлись до школи, разом з дитиною відвідували психологів та психіатрів, також ОСОБА_5 відвідував заняття з волейболу та малювання. Вказані обставини визнавались представником позивача під час розгляду справи, а також були підтверджені самим неповнолітнім ОСОБА_5 , думку якого судом було вислухано 14 квітня 2021 року.

Сам неповнолітній ОСОБА_5 під час розгляду справи визнав, що він насправді обмовив своїх батьків та казав неправду, коли повідомляв про те, що батьки застосовували до нього психологічне та фізичне насильство, а також неналежним чином виконували свої батьківські обов`язки щодо його виховання, і вказані обставини не відповідають дійсності. Такі твердження неповнолітнього ОСОБА_5 підтвердив і представник Комунального закладу соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Обійми» Дніпровської міської ради (де з 02 грудня 2019 року по теперішній час перебуває неповнолітній ОСОБА_5 ) - Прокопенко О.В. , який повідомив, що з плином часу ОСОБА_5 зізнався, що батьків він обмовив та вони насправді його не били, а шрам на тілі він спричинив собі сам, оскільки не хотів більше проживати з батьками.

Після ж 02 грудня 2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позбавлені можливості належним чином виконувати свої батьківські обов`язки, у зв`язку зтим, що їх малолітній син проживає окремо від них та спілкуватися з ними не бажає.

Однак, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не мають можливості належним чином виконувати свої батьківські обов`язки не з власної волі та не через свою винну поведінку, а у зв`язку з таким бажанням дитини - неповнолітнього ОСОБА_5 , який сам звернувся до управління-служби у справах дітей з заявою, в якій повідомив, що бажає проживати окремо від батьків.

Судом встановлено та визнавалося сторонами, що між відповідачами та дитиною склалися насправді складні стосунки, які на теперішній час стають перешкодою для належного спілкування батьків та сина.

При цьому, під час розгляду справи не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що небажання неповнолітнього ОСОБА_5 проживати разом з відповідачами обумовлено саме неналежним виконанням відповідачами своїх батьківських обов`язків.

Представник третьої особи під час розгляду справи повідомив, що ОСОБА_5 і на теперішній час підтверджує, що не бажає проживати з відповідачами.

Неповнолітній ОСОБА_5 в судовому засіданні також повідомив, що на теперішній час не хотів би проживати з батьками, на його думку можливості налагодити стосунки з батьками немає, але він бажає залишитись в сім`ї та проживати з бабусею та дідусем.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконливого висновку, що стороною позивача не доведено, що відповідачі належним чином не виконували свої батьківські обов`язки по відношенню до неповнолітнього ОСОБА_5 , що призвело до небажання дитини проживати разом з ними.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд критично ставиться до викладених у позові тверджень позивача щодо неналежного виконання відповідачами своїх батьківських обов`язків, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та спростовуються встановленими під час розгляду справи обставинами.

Представник позивача в судовому засіданні зазначила, що на її думку, невиконання відповідачами своїх батьківських обов`язків щодо неповнолітнього ОСОБА_5 полягає у відсутності з боку відповідачів будь-яких дій щодо повернення дитини з Комунального закладу соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Обійми» Дніпровської міської ради.

У довідці № 01-23/99 від 05 червня 2020 року, виданій Комунальним закладом соціального захисту Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Дніпровської міської ради (а.с. 23), зазначено, що за час перебування ОСОБА_5 у закладі близькі родичі його не відвідували.

Відповідачі визнавали та це підтвердив під час розгляду справи і представник третьої особи, що у період з 02 грудня 2019 року по теперішній час відповідачі дійсно не відвідували неповнолітнього ОСОБА_5 в Комунальному закладі соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Обійми» Дніпровської міської ради.

Позивачі наполягали на тому, що не відвідують неповнолітнього ОСОБА_5 в Комунальному закладі соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Обійми» Дніпровської міської ради, оскільки дитина цього не бажає, а навпаки, своєю поведінкою неповнолітній ОСОБА_5 демонструє, що не бажає з ними спілкуватись: ОСОБА_5 писав відповідачам образливі повідомлення та втікав з Комунального закладу соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Обійми» Дніпровської міської ради з ножем, мотивуючи свою поведінку тим, що хотів вбити батьків.

Такі твердження відповідачів підтвердив і представник Комунального закладу соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Обійми» Дніпровської міської ради. Неповнолітній ОСОБА_5 також вважав, що на його думку можливості налагодити стосунки з батьками немає.

Враховуючи все вищенаведене, проаналізувавши всі наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що невиконання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 своїх батьківських обов`язки щодо неповнолітнього ОСОБА_5 відбувається не з їх вини та не у зв`язку з їх свідомим нехтуванням батьківськими обов`язками.

При цьому, тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний засіб впливу на недобросовісних батьків. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.

Позивачем не було надано переконливих доказів того, що відповідачі умисно та свідомо нехтують своїми батьківськими обов`язками та без поважних причин ухиляються від виховання дитини, а також не надано переконливих доказів, що позбавлення відповідачів батьківських прав є необхідною мірою для забезпечення інтересів дитини та відповідає інтересам дитини.

Встановивши обставини справи та правовідносини, які склалися між сторонами, суд приходить до переконання, що позбавлення батьківських прав відповідачів відносно неповнолітнього ОСОБА_5 , не відповідатиме інтересам дитини.

Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 172 Сімейного кодексу України визначено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Суд зазначає, що сам неповнолітній ОСОБА_5 під час розгляду справи повідомив, що він особисто не звертався б до суду з метою позбавлення відповідачів батьківських прав та на теперішній час у нього немає бажання, щоб відповідачів позбавляли батьківських прав.

Приймаючи до уваги думку дитини та її небажання позбавляти батьків батьківських прав, суд вважає, що позбавлення відповідачів батьківських прав буде суперечити інтересам дитини.

Враховуючи наведене суд керуючись ч. 6 ст. 19 СК України не погоджується наявними в матеріалах справи висновками органу опіки та піклування та відхиляє їх, у зв`язку з тим, що вони є недостатньо обґрунтованими та суперечать інтересам дитини.

Також суд зазначає, що ті обставини у яких опинилися відповідачі разом з їх неповнолітньою дитиною ОСОБА_5 обумовлені саме свідомою поведінкою самої дитини, спрямованою на створення таких умов, яки б унеможливили сумісне проживання батьків разом з ним, та відповідно можливість належного виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до ОСОБА_5 . Такі висновки суду ґрунтуються на тому, що саме дитина ОСОБА_5 самостійно та свідомо звернулася до органів опіки та піклування з завідомо неправдивою інформацією щодо вчинення батьками насильства відносно нього, що і стало підставою для відібрання дитини та розміщення його у центрі соціальної підтримки, та як наслідок призвело до неможливості сумісного проживання батьків разом з дитиною та належного виконання ними своїх батьківських обов`язків.

Крім того слід також враховувати особисті неприязнені відносини, що склалися між відповідачами та ОСОБА_5 , де обидві сторони конфлікту не вбачають можливості подальшого сумісного проживання однією родиною, оскільки дитина цього не бажає, а батьки (відповідачі по справі) сприймаючи реальність погроз з боку ОСОБА_5 відчувають загрозу життю та здоров`ю як відносно себе особисто, так і відносно їх спільних малолітніх дітей.

За таких обставин, оцінивши наявні у справі докази та зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, оскільки невиконання відповідачами своїх батьківських обов`язків щодо неповнолітнього ОСОБА_5 відбувається не з їх вини та не у зв`язку з їх свідомим нехтуванням батьківськими обов`язками, зважаючи, що доводи, на які посилається позивач, не є таким, що заслуговують на застосування такого крайнього заходу впливу, яким є позбавлення батьківських прав, приймаючи до уваги думку дитини, яка не бажає позбавляти батьків батьківських обов`язків, враховуючи, що під час розгляду справи судом не встановлено факту умисного ухилення відповідачів від виконання своїх обов`язків щодо дитини та не встановлено наявності передбачених законом підстав для позбавлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_5 , суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги Органу опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради в цій частині задоволенню не підлягають.

Оскільки за результатами розгляду справи суд прийшов до висновку про необхідність відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог про позбавлення відповідачів батьківських прав, враховуючи, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 в даному випадку є похідними від позовних вимог про позбавлення батьківських прав, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідачів аліментів також слід відмовити.

Підсумовуючи наведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що у задоволені позовних вимог Органу опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради слід відмовити в повному обсязі за недоведеністю.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 7 ст. 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки під час розгляду справи суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, а також враховуючи, що позивач при зверненні до суду з даним позовом був звільнений від сплати судового збору, то судові витрати в цій частині компенсуються за рахунок держави.

На підставі ст.ст. 19, 164, 242, 165 Сімейного кодексу України, та керуючись ст.ст. 2, 4, 76-81, 82, 141, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви Органу опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Комунальний заклад соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Обійми» Дніпровської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Л. Черкез