Справа № 307/2247/22
Провадження № 2/307/469/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2022 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Гримут В.І.

за участі секретаря Ком`яті Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася в суд із позовною заявою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини, щомісячно, до досягнення ними повноліття. Посилається на те, що дітям має бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумного, духовного, морального і соціального розвитку. Вона не в змозі забезпечити належний рівень самостійно, так як на даний час не працює, періодично виїжджає на сезонні роботи за межі України. Батько дітей здоровий та працездатний, тому має можливість заробляти кошти та сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які перебувають на утриманні позивачки.

Це стверджено свідоцтвами про народження дітей, довідкою Нересницької сільської ради та актом обстеження матеріально-побутових умов, з яких вбачається, що сім`я власного житлового будинку не має, проживає за вищевказаною адресою у своїх батьків, ОСОБА_1 доглядає за дітьми та періодично виїжджає на сезонні роботи з кордон.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Згідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повнолітнього віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звернуто увагу суддів на те, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У разі виїзду одного з батьків на постійне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, аліменти стягуються відповідно до вимог частин 5 - 7 ст. 181 СК. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у Законі "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК.

Зважаючи на вказані вимоги закону аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі визначальним при визначенні способу стягнення аліментів є те чи платник аліментів має постійний, стабільний заробіток (дохід) чи навпаки такий його дохід є нерегулярним, мінливим, частина такого виплачується в натурі, тощо.

При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивачки, яка сама виховує неповнолітніх дітей, відсутність у неї будь-якого нерухомого чи цінного рухомого майна.

З приписів Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" убачається, що з 01 липня 2022 року для дітей віком до 6-ти років встановлено прожитковий мінімум у розмірі 2201 гривень, а для дітей віком від 6-ти до 18-ти років - 2744 гривень.

Середня заробітна плата по Україні станом на січень 2022 року становила 14577 грн, а по Закарпатській області 12115 гривень.

Жодних заперечень на позов, а також відомостей про непрацездатність чи наявність у нього на утриманні непрацездатних осіб відповідач суду не надав.

Тому суд вважає що відповідач, як молодий, працездатний чоловік, який має можливість працювати, у тому числі і за кордоном, на обліку у центрі зайнятості не стоїть, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, у змозі заробити суму, яка дасть йому можливість сплачувати на утримання своїх дітей аліменти в розмірі по 2500 гривень на кожну дитину у місяць.

В частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини, слід відмовити, оскільки закон визначає два можливі способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину в контексті визначення розміру аліментів: в частці від доходу платника або у твердій грошовій сумі. Водночас позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти, що визначені в прожиткових мінімумах, що не передбачено законодавством України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду справа № 693/1218/20 (провадження № 61-19962св21) від 09 лютого 2022 року.

У відповідності ст. 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

За таких обставин, керуючись стст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, стст. 21, 24, 25, 56, 105, 110-112 СК України суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_1 , (інші відомості відсутні), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканки АДРЕСА_2 , (інші відомості відсутні), аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, на кожну дитину починаючи з 04.07.2022 року і до їх повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 коп. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне рішення складено 18.07.2022 року.

Головуючий В.І. Гримут