КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 760/14825/20
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/9762/2022
Головуючий у суді першої інстанції: Усатова І.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

30 грудня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Семенюк Т.А.

Суддів - Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.,

розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 12 липня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020року позивач звернулася до суду з даним позовомдо відповідача, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що з 26 травня 2012 року вона перебувала у шлюбі із ОСОБА_2 . Шлюб зареєстрований у вiддiлi державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у місті Києві актовий запис №597.

Під часшлюбу у сторін народилися дiти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Починаючи з 2018 року по даний час відповiдач не проживає разом з нею та своiми дітьми.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 27.04.2020 у справі №295/1658/20 відкрито провадження у справі про розірвання шлюбу між нею та відповідачем.

Діти - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мають реєстрацію місця проживання разом з позивачемза адресою АДРЕСА_1 , проте постійно діти проживаються різом із позивачем за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою про фактичне місце проживання, у тому числі і після того, як вона та відповідач фактично припинили проживати разом.

Зазначає, що піклується про фізичний, розумовий, духовний, моральний й соціальний розвиток дітей, забезпечує дітей харчуванням, необхідним одягом, іграшками, навчальними матеріалами, оплачую дитячий садочок, школу, гуртки: музична школа (1400,00 грн. щомісяця), гурток художньої гімнастики (950,00 грн. щомісяця), гурток ритміки та англійської мови (150,00 грн. щомісяця), без затримки сплачує комунальні послуги за квартиру, в якій проживає разом з дітьми.

Вказує, що вiдповiдач здiйснює підприємницьку діяльність понад 2 роки та має постійний стабільний дохід, що підтверджується копією витягу з реєстру фізичних осіб-підприємців, володiє нерухомим майном та має у власності транспортний засіб Honda Crosstour, що також підтверджує високий рівень його доходів.

Вказувала на те, що вiдповiдач iнших осіб на утриманнi не має, він працездатний, отримує дохід, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вважає, що він може сплачувати аліменти у розмiрi, достатньому для забезпечення потреб їх спільних дітей.

Враховуючи вищенаведене, просиластягнути з вiдповiдача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі по 7500 грн. на кожну дитину.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 12 липня 2022 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 9 000, 00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду, тобто з 08.07.2020 і до досягнення старшою дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, а після того - за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

В іншій частині відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та постановити нове, яким стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду, тобто з 08.07.2020 і до досягнення старшою дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, а після того - за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, вважає, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом порушено норми процесуального та матеріального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що ухвалюючи рішення про стягнення аліментів з моменту звернення до суду липень 2020 року, у разі набрання рішенням суду законної сили, у відповідача відразу виникає борг зі сплати аліментів на суму більше 216 000 грн., що є на даний час для відповідача захмарною сумою боргу.

Зазначив, що на даний час спільні діти проживають у батьків відповідача в м. Малин Житомирської області, та фактично перебувають на утриманні відповідача. Дана обставина підтверджується долученими до апеляційної скарги копіями чеків на придбання продуктів харчування, ліків, тощо.

Зазначив, що є інвалідом 3-ї групи загального захворювання, у зв`язку з чим періодично потребує та проходить стаціонарне лікування. Дана обставина підтверджується долученим до скарги посвідченням інваліда серії НОМЕР_1 , довідкою до акту огляду МСЕК серії 12 ААБ №543937, індивідуальною програмою реабілітації інваліда №412 від 18.02.2020 року.

Крім цього, у відповідача на утриманні перебувають його батьки пенсіонери - батько ОСОБА_7 , 1960 року народження, який є особою з інвалідністю 2 групи (підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 ), мати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_3 ).

Вважає, що перелічені обставини у відповідності до вимог ст.182 СК України є суттєвими для визначення розміру аліментів та повинні бути враховані при винесені рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 26.05.2012 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано міським Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 597 від 26.05.2012.

У шлюбі в сторін народились діти:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м.Києві, серія НОМЕР_4 , актовий запис №2549 від 22.08.2013;

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м.Києві, серія НОМЕР_5 , актовий запис №3476 від 07.09.2016.

Згідно рішення Солом`янського районного суду Київської області по справі № 295/1658/20 від 30.07.2020 шлюб між сторонами розірвано.

Згідно довідок про реєстрацію місця проживання дітей та позивача особи зареєстровані за однією адресою : АДРЕСА_1 (а.с. 6, 7, 45).

Відповідач є працездатним, відповідно до ст. 180 СК України зобов`язаний утримувати свою дитину. Між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів.

Відповідач позов визнав частково, вказавши, що не заперечує проти сплати аліментів у розмірі 5000 гривень на дітей.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції враховував вимоги ст. 182 СК України та обставини справи, а також виходив з того, що відповідач є працездатною особою, має постійні доходи, й такий розмір є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного та об`єктивного дослідження наданих доказів та вони в повній мірі відповідають вимогам закону.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно положень ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Визначений статтею 13 ЦПК України принцип диспозитивності цивільного судочинства полягає в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Зі справи вбачається, що відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується з копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 26-27).

Безпідставними є твердження апеляційної скарги, що фінансове становище ОСОБА_2 з часу війни погіршилось, оскільки ці посилання носять голослівний характер та не підтверджені жодними доказами, а фіскальні чеки пропридбання ним дітям продуктів харчування, підтверджують достатній дохід та можливість сплачувати стягнуту судом суму аліментів.

Колегія суддів також і не приймає до уваги посилання апелянта, що на його забезпеченні перебуває мати та хворий батько, оскільки матеріали справи не містять доказів про стягнення з нього аліментів на утримання батьків, про спільне проживання з батьками або інші докази на підтвердження вказаних відповідачем обставин. Само по собі зазначення аргументу відповідача не є беззаперечним фактом та має бути доведено у передбачений цивільним процесом спосіб. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо.

Апеляційний суд враховує наявність у відповідача третьої групи інвалідності, при цьому слід зазначити, що факт встановлення відповідачу інвалідності 3 групи впливає тільки на певні обмеження його працездатності, водночас відповідач не має статусу безробітного, оскільки не перебуває на обліку у службі зайнятості, як такий, що шукає роботу, а є фізичною особою - підприємцем.

У відповідності до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того за ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, жодних офіційних відомостей з Пенсійного фонду України щодо отриманих ОСОБА_2 доходів, суду не надано, як не надано і інформації щодо відсутності у власності відповідача рухомого та нерухомого майна.

Суд апеляційної інстанції враховує обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, колегія суддів, з огляду на матеріали справи та фактичні обставини, у тому числі відсутність доказів щодо підтвердження доходів відповідача, доходить висновку, що з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 слід стягнути аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 6 000 грн. щомісячно. Такий розмір аліментів відповідатиме інтересам самих дітей, їх правам і не порушуватиме як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача, а також забезпечуватиме реальну, ефективну участь платника аліментів у забезпеченні потреб дітей та не порушуватиме правила щодо рівності батьків у виконанні обов`язку з матеріального утримання дитини.

На підставі ч. 13 ст. 141ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Позивача звільнено від сплати судового збору під час розгляду справи про стягнення аліментів на утримання дітей в усіх судових інстанціях.

Таким чином, судові витрати на користь ОСОБА_2 підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 12 липня 2022 року в частині розміру стягнутих аліментів з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_3 ( НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_4 ) на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - змінити, зменшивши розмір аліментів з 9000 грн. до 6000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду, тобто з 08.07.2020 і до досягнення старшою дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, а після того - за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

В іншій частині рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Судові витрати ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_3 ) в розмірі 630,60 грн. компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді