ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4329/22 Справа № 183/255/19 Суддя у 1-й інстанції - Сорока О.В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.

суддів - Деркач Н.М., Єлізаренко І.А.,

сторони:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2022 року, яке ухвалено суддею Сорока О.В. у місті Новомосковськ Дніпропетровської області, відомості щодо дати складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», який є правонаступником ПАТ КБ «ПриватБанк», звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, який в подальшому уточнив.

В обґрунтування уточненого позову зазначено, що 07.10.2008 року між Банком та ОСОБА_1 був укладений договір б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Анкета-Заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом відповідача в Анкеті-Заяві.

Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі.

Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, станом на 28.01.2021 року, утворилась заборгованість у розмірі 13248.57 грн., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту 1946.59 грн., заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом 2952.75 грн. та 8349.23 грн. пені, яку позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь та вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2022 року позов задоволено частково.

Сягнуто з ОСОБА_1 . на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за тілом кредита за Договором № б/н від 07.10.2008 року в розмірі 1946.59 грн. та судовий збір в розмірі 1921 грн.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом в розмірі 2952.75 грн. та пені 8349.23 грн., та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення вказаних позовних вимог, посилаючись на те, що наявними у справі доказами підтверджується, що відповідач отримав кредитну картку Банку із встановленим на ній кредитним лімітом та із визначеним розміром відсотків за користування кредитними коштами та пені за порушення зобов`язання, що підтверджується підписаною відповідачем Анкетою-заявою та Довідкою про умови кредитування. Відповідач користувався кредитними коштами та здійснював погашення заборгованості.

Позивач вважає, що суд першої інстанції безпідставно звільнив відповідача від виконання договірних зобов`язань.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Рішення суду першої інстанції не оскаржено в частині задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту, тому, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в цій частині рішення суду першої інстанції не підлягає перегляду судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом в розмірі 2952.75 грн. та пені 8349.23 грн., суд першої інстанції виходив з того, що обґрунтовуючи позовні вимоги в цій частині позивач посилався на Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, однак, матеріали справи не містять підтверджень того, що саме з цими Витягом з Тарифів та Витягом з Умов було ознайомлено відповідача, який при цьому погодився з ними, підписуючи Анкету-Заяву.

Колегія суддів не може повністю погодитись з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по пені, та погоджується з остаточним висновком суду про відмову у задоволені позову про стягнення відсотків, однак, не погоджується з мотивами відмови в цій частині позову, з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 07.10.2008 року відповідач звернувся до позивача із Анкетою-Заявою, відповідно до якої Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», у теперішній час Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», надав ОСОБА_1 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Посилаючись на невиконання відповідачем умов Договору про надання банківських послуг, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка, за розрахунком позивача, станом на 28.01.2021 року, складається зокрема із заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом 2952.75 грн. та 8349.23 грн. пені.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договору приєднання розроблені ПАТ КБ «ПриватБанк», у теперішній час АТ КБ «ПриватБанк», вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як вбачається із матеріалів справи, позичальником ОСОБА_1 07.10.2008 року було підписано Анкету - Заяву та Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка була надана до суду першої інстанції, відповідно до якої, зокрема, кредитні кошти надаються зі сплатою 3,0 відсотків в місяць на залишок заборгованості та пені за несвоєчасне погашення заборгованості у розмірі, який розраховується за наступною формулою: пеня = пеня 1 + пеня 2, де пеня 1 = базова відсоткова ставка по договору/30 нараховується на кожен день прострочення кредиту, пеня 2 = 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць, нараховується 1 раз в місяць, при наявності заборгованості по кредиту або відсоткам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн. та більше (а.с.8,9).

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася.

Договір приєднання, як і публічний договір, є узагальненою категорією таких цивільно-правових договорів, в яких умови договору встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах і які укладаються лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого тексту. Друга сторона при цьому не може запропонувати свої умови договору, але саме вона вирішує та виявляє волевиявлення на укладення договору на запропонованих їй умовах. Таким чином, додержується принцип свободи договору. Чинним законодавством передбачено укладення договору лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованих умов у цілому.

Відповідач ОСОБА_1 , підписавши Анкету-Заяву та Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», якою погоджено тарифи банку, порядок та розмір нарахування відсотків та пені за порушення виконання зобов`язань, погодився із визначеним розміром відсотків та пені.

Отже, заборгованість відповідача ОСОБА_1 за простроченими відсотками за користування кредитом має бути розрахована із застосуванням відсоткової ставки у розмірі 3.0% на місяць,

При цьому, заборгованість відповідача ОСОБА_1 по відсоткам за користування кредитом має бути розрахована за період з 07.10.2008 року по 31.03.2015 року, а саме, по останній день строку дії кредитної картки (а.с. 45), оскільки право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у Постанові від 28 березня 2018 року у справі № 14-10цс18 та Постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 14-154цс18, Постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 14-318цс18.

Отже, заборгованість відповідача ОСОБА_1 за простроченими відсотками за користування кредитом має бути розрахована із застосуванням відсоткової ставки у розмірі 3.0% на місяць.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом, в період з 07.10.2008 року по 31.03.2015 року, який перевірено колегією суддів, позивачем нараховано відсотки за користування кредитом, згідно погодженої сторонами відсоткової ставки, в сумі 1629, 75 грн..

Однак, за період з 31.07.2009 року по 31.03.2015 року, відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом, позивачем нараховані відсотки за користування кредитом за збільшеною відсотковою ставкою, яка не була погоджена між сторонами в сумі 3885,77 грн., тому за вказаний період колегією суддів здійснено власний розрахунок заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом за погодженою сторонами відсотковою ставкою 3.0% на місяць, відповідно заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом за період 31.07.2009 року по 31.03.2015 року становить 1942,89 грн.. За зазначений період відповідачем сплачено в рахунок погашення заборгованості за відсотками 591.04 грн..За період з 01.04.2015 року по 31.07.2019 року відповідачем сплачено на погашення відсотків 9494.24грн..

Таким чином, враховуючи що 31.03.2015 року останній день строку дії кредитної картки, за межами цього строку позивач позбавлений права нараховувати відсотки за користування кредитом, в той час, як за період з 01.04.2015 року по 31.07.2019 року відповідачем сплачено відсотків в сумі 9494.24грн.. Позовних вимог про стягнення відсотків на підставі ст. 625 ЦК України позивачем не заявлено. Тому, колегія суддів вважає, що у відповідача відсутня заборгованість по простроченим відсоткам, у зв`язку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити у зв`язку з відсутністю заборгованості за простроченими відсотками.

Заборгованість відповідача ОСОБА_1 по пені за прострочення виконання зобов`язань за договором б/н від 07.10.2008 року, з урахуванням отриманих та сплачених ним кредитних коштів, які зазначені у рахунку позивача, за період з 07.10.2008року по 31.03.2015 року, а саме по останній день строку дії кредитної картки, за який згідно розрахунку заборгованості позивачем розраховувалась пеня, складає 2152,65 грн., яка розраховується за наступною формулою: пеня = пеня 1 + пеня 2, де пеня 1 = базова відсоткова ставка по договору/30 нараховується на кожен день прострочення кредиту, пеня 2 = 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць, нараховується 1 раз в місяць, при наявності заборгованості по кредиту або відсоткам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн. та більше.

Наданий позивачем розрахунок пені за період з 07.10.2008 року по 31.03.2015 року перевірений колегією суддів, колегія суддів вважає його вірним та погоджується з ним, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог позивача про стягнення з відповідача пені підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про часткове задоволення вказаних позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за пенею за кредитним договором б/н від 07.10.2008 року за період з 07.10.2008 року по 31.03.2015 року в розмірі 2152,65 грн..

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині мотивів відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості по простроченим відсотками та викладенню в редакції цієї постанови, та скасуванню в частині відмови в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за пенею в розмірі 8349.23 грн. з ухваленням в цій частині нового рішення по справі про часткове задоволення вказаних позовних вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за пенею в розмірі 2152,65 грн..

На підставі ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за пенею з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги пропорційно до задоволених вимог у розмірі 19,05% у розмірі 548,93 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2022 року скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за пенею, та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за пенею задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість за пенею за користування кредитом б/н від 07.10.2008 року, яка за період з 07.10.2008 року по 31.03.2015 рокуу розмірі 2152,65грн.

В іншій частині у задоволенні зазначених позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» відмовити.

Змінити мотиви відмови у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за простроченими відсотками, виклавши їх в редакції цієї постанови.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» судовий збір за подачу апеляційної скарги в сумі 548,93 грн..

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 18 липня 2022 року.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: Н.М.Деркач

І.А.Єлізаренко