Ухвала

27 липня 2022 року

м. Київ

справа № 490/2661/20

провадження № 61-5630ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва

від 11 травня 2021 року та постанову Миколаївського апеляційного суду

від 14 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом

до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»), в якому просив:

- визнати протиправними дії ПАТ «Дельта Банк» щодо включення суми його вкладу 4 265 578,81 грн до сьомої черги кредиторів;

- зобов`язати ПАТ «Дельта Банк» внести зміни в реєстр акцептованих кредиторських вимог на відшкодування коштів при ліквідації ПАТ «Дельта Банк» і включити його до четвертої черги такого реєстру на загальну суму 4 395 853,78 грн.

Рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва від 11 травня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними дії ПАТ «Дельта Банк» щодо включення ОСОБА_1 до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Дельта Банк» до сьомої черги у сумі 4 265 578,81 грн.

Зобов`язано ПАТ «Дельта Банк» внести зміни в реєстр акцептованих кредиторських вимог на відшкодування коштів при ліквідації ПАТ «Дельта Банк» і включити ОСОБА_1 до четвертої черги такого реєстру на загальну суму 4 395 853,78 грн.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 11 травня

2021 року залишено без змін.

У червні 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ПАТ «Дельта Банк» на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 11 травня 2021 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року.

У касаційній скарзі заявник вказує, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Тлумачення вказаних норм ЦПК свідчить, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково вказуватися у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини другої статті 389 ЦПК України, як на підставу касаційного оскарження судових рішень.

Отже, в касаційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» не зазначило конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України. Саме по собі посилання у касаційній скарзі на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права без зазначення на обґрунтування випадків (випадка), перелічених у пунктах 1, 2, 3, 4 частини другої

статті 389 ЦПК України, не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 29 червня 2022 року поновлено ПАТ «Дельта Банк» строк на касаційне оскарження рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 11 травня 2021 року та постанови Миколаївського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року.

Касаційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Запропоновано заявнику подати уточнену редакцію касаційної скарги, в якій зазначити конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України. Попереджено про наслідки невиконання вимог вказаної ухвали.

Ухвала Верховного Суду від 29 червня 2022 року оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 04 липня 2022 року.

Копія ухвали суду касаційної інстанції від 29 червня 2022 року направлена на адресу заявника ПАТ «Дельта Банк» (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, 17, 2-й поверх), яка зазначена в матеріалах касаційної скарги, та отримана заявником 11 липня 2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке долучене до матеріалів касаційного провадження.

У липні 2022 року до Верховного Суду на виконання вимог ухвали суду

від 29 червня 2022 року від ПАТ «Дельта Банк» надійшла заява про усунення недоліків.

Доводи заяви про усунення недоліків є ідентичними доводам, що зазначені в касаційній скарзі.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про повернення касаційної скарги особі, яка її подала,

з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах

2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Отже, за змістом вказаних статей ЦПК України в касаційній скарзі на рішення суду першої інстанції та/або постанову апеляційного суду, ухвалену за результатами апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції, повинно бути наведене обґрунтування з посиланням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права з обов`язковим зазначенням відповідного пункту частини другої статті 389 ЦПК України, як підстави касаційного оскарження.

У касаційній скарзі та заяві про усунення недоліків від 20 липня 2022 року ПАТ «Дельта Банк» не вказало конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, які визначені частиною другою статті 389 ЦПК України,

що свідчить про невиконання заявником вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України.

Посилання виключно на неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, не є виконанням вимог закону щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави

(частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до пункту 11 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи, що станом на 27 липня 2022 року не виконано вимог

ЦПК України при поданні касаційної скарги щодо наведення підстав касаційного оскарження судових рішень, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження, касаційна скарга ПАТ «Дельта Банк» має бути визнана неподаною та повернута заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Керуючись статтею 394 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 11 травня 2021 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська