Провадження №2-с/243/6/2022
Справа № 243/9559/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2022 року м. Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Ільяшевич О. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 13 листопада 2020 року, виданого Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за заявою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Слов`янського управління по газопостачанню та газифікації про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг, -

ВСТАНОВИЛА:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернулася ОСОБА_1 із заявою про скасування судового наказу від 13 листопада 2020 року, виданого Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за заявою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Слов`янського управління по газопостачанню та газифікації про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг. У своїй заяві ОСОБА_1 посилається на те, що 13 листопада 2020 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області було винесено судовий наказ по справі № 243/9559/20 за заявою ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Слов`янського управління по газопостачанню та газифікації про стягнення з неї заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг. З даним судовим наказом заявниця не погоджується, оскільки вважає його неправомірним та незаконним з наступних підстав. Так, відповідно до судового наказу по справі № 243/9559/20 Донецькоблгаз просив стягнути заборгованість за надані боржнику послуги з газопостачанню за період з 01 вересня 2017 по 01 жовтня 2020 року (а.с. 1). З даною вимогою заявниця не погоджується, оскільки законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказує, що 10 травня 2012 року, розірвано шлюб між нею та ОСОБА_1 , що підтверджується відміткою в паспорті боржника. Після розлучення заявниця припинила проживати за адресою АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначає, що за адресою: АДРЕСА_1 проживає її колишній чоловік. Крім того, відповідно до заяви про приєднання № 8/57 до умов договору розподілу природного газу (а.с.6) зазначено про кількість зареєстрованих осіб за вищевказаною адресою «4». Однак, при поданні заяви про видачу судового наказу про будь-яку, навіть солідарну відповідальність, мова не йде, хоча заявнику про це було відомо при поданні заяви про видачу судового наказу. Також заявниця зазначає, що не може погодитись із сумою заборгованості, оскільки показники споживання газу є завищеними та не підтверджується з боку стягувана жодним документом, доданим до матеріалів справи (актом перевірки, зняття показників тощо). З огляду на викладене просила суд:

поновити строк на подання заяви про скасування судового наказу по справі №243/9559/20, виданого за заявою ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Слов`янського управління по газопостачанню та газифікації про стягнення з неї заборгованості по оплаті житлово- комунальних послуг;

скасувати судовий наказ по справі № 243/9559/20 виданий за заявою ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Слов`янського управління по газопостачанню та газифікації про стягнення з неї заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг.

стягнути з ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Слов`янського управління по газопостачанню та газифікації на користь заявниці сплачений судовий збір.

Суд, розглянувши заяву про скасування судового наказу, матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, з таких підстав.

13 листопада 2020 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області був виданий судовий наказ за заявою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Слов`янського управління по газопостачанню та газифікації про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг з 01 січня 2018 року по 30 вересня 2020 року у розмірі 26675 грн. 62 коп., витрати від інфляційних процесів та 3 % річних в сумі 3212 грн. 92 коп., а також витрати на оплату судового збору у розмірі 210 грн. 20 коп..

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 ЦПК України, заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Судом встановлено, що матеріали цивільної справи містять конверт з копією судового наказу, заявою про видачу судового наказу із додатками до неї, який направлявся на адресу заявниці рекомендованим поштовим відправленням, однак зазначений конверт із зазначеною кореспонденцією повернувся на адресу суду з відміткою «повертається за закінченням терміну зберігання», при цьому будь-яких інших відміток про вручення судового наказу заявниці у матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, суд приймає до уваги доводи заявниці в тій їх частині, що вона дізнався про існування судового наказу 31 січня 2022 року після ознайомлення представника боржника з матеріалами справи №243/9559/20, що підтверджується розпискою представника боржника в матеріалах справи.

Заява до суду про скасування судового наказу подана заявником до суду 09 лютого 2022 року, що видно із дати реєстрації заяви про скасування судового наказу канцелярією Слов`янського міськрайонного суду Донецької області.

Нормами чинного процесуального законодавства, як і нормами процесуального законодавства, що діяло на час винесення судового наказу єдиною умовою початку відліку строку подання заяви про скасування судового наказу є отримання боржником його копії.

У зв`язку з цим, зважаючи на те, що судом встановлено, що заявниця не отримувала судовий наказ, а лише дізналася про його існування 31 січня 2022 року, а заява про скасування судового наказу подана 09 лютого 2022 року, судом не встановлено підстав для поновлення строку подачі такої заяви, оскільки заявниця його не пропустила.

Із заяви вбачається, що боржник не визнає свій обов`язок перед заявником.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що існує спір, який підлягає розгляду судом у спрощеному позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

У заявлених заявницею вимогах щодо стягнення судового збору, сплаченого при подачі заяви про скасування судового наказу, слід відмовити, з огляду на те, що відшкодування суми судового збору, сплаченого у наказному провадженні, підлягає відшкодуванню лише на користь заявника шляхом зарахування такого до судового збору, сплаченого у разі пред`явлення ним позову до боржника.

Разом з цим, з огляду на приписи ч. 2 ст. 164 ЦПК України, можна дійти висновку, що законодавець розподіл судових витрат, що понесені у наказному провадженні, пропонує вирішувати при пред`явленні стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження.

Крім того, при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат в наказному провадженні, суд виходить з того, що відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ч. 2 ст. 160 ЦПК України передбачено право особи звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу, якщо вона вважає, що їй належить право вимоги.

Отже боржник не позбавлений права стягнути відповідні витрати з стягувача (заявника) в порядку позовного провадження.

При цьому, суд наголошує, що ч. 2 ст. 164 ЦПК України визначає, що в разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

З огляду на викладене, подана ОСОБА_1 заява про скасування судового наказу прийнята до провадження, на час її розгляду також відсутні підстави для її повернення, відповідно заявлені вимоги про скасування судового наказу є такими, що підлягають задоволенню, а необхідність у вирішенні питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу, відсутні.

Керуючись ст. ст. 7, 161, 170, 171, 260, 444 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У поновленні строку звернення до суду із заявою про скасування судового наказу № 2-н/243/1144/2020 від 13 листопада 2020 року відмовити, у зв`язку з тим, що заяву про скасування судового наказу подано у строк, передбачений ч. 1 ст. 171 ЦПК України.

У стягненні на користь ОСОБА_1 витрат судового збору в сумі 496 грн. 20 коп. з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Слов`янського управління по газопостачанню та газифікації відмовити.

Судовий наказ № 2-н/243/1144/2020 (ЄУН 243/9559/20) від 13 листопада 2020 року про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг за період з 01 січня 2018 року по 30 вересня 2020 року у розмірі 26675 грн. 62 коп., витрати від інфляційних процесів та 3 % річних в сумі 3212 грн. 92 коп., а також витрати на оплату судового збору у розмірі 210 грн. 20 коп. з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Слов`янського управління по газопостачанню та газифікації, скасувати.

Роз`яснити Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Слов`янського управління по газопостачанню та газифікації, про його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Роз`яснити стягувачу, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження, з додержанням загальних правил щодо пред`явлення цивільного позову, визначеному ЦПК України.

Внесена сума судового збору стягувачу не повертається, а у разі пред`явлення ним позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Копії ухвали направити сторонам.

На ухвалу суду в частині визначення судових витрат може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду О. В. Ільяшевич