_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 6/947/95/22
УХВАЛА

про скасування судового наказу

14.03.2022 року

Київський районний суд м. Одеси

головуючий суддя Куриленко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі № 947/36862/21 за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Люстдорф» про видачу судового наказу та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 33177,89 гривень, інфляційні витрати у розмірі 7015,73 гривень, 3% річних від простроченої суми у розмірі 2988,74 та судовий збір у розмірі 227 гривень.

В С Т А Н О В И В :

21 лютого 2022 року заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, яку суддею було отримано 14 березня 2022 року,та просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий документ судовий наказ, виданий 13.12.2021 року Київським районним судом м. Одеси у справі № 947/36862/21, про стягнення стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 33177,89 гривень, інфляційні витрати у розмірі 7015,73 гривень, 3% річних від простроченої суми у розмірі 2988,74 та судовий збір у розмірі 227 гривень.

У відповідності до ч. 3 ст. 432 ЦПК України суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 947/36862/21 за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Люстдорф», про видачу судового наказу та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 33177,89 гривень, інфляційні витрати у розмірі 7015,73 гривень, 3% річних від простроченої суми у розмірі 2988,74 та судовий збір у розмірі 227 гривень.

13.12.2021 року Київським районним судом м. Одеси було видано судовий наказ № 947/36862/21, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Люстдорф» заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг за період 01.11.2018 року по 01.11.2021 року у розмірі 33177,89 (тридцять три тисячі сто сімдесят сім гривень вісімдесят дев`ять копійок) гривень, інфляційні витрати у розмірі 7015,73 (сім тисяч п`ятнадцять гривень сімдесят три копійки) гривень, 3% річних від простроченої суми у розмірі 2988,74 (дві тисячі дев`ятсот вісімдесят вісім гривень сімдесят чотири копійки) гривень та судовий збір у розмірі 227 гривень.

Звертаючись до суду з даною заявою, ОСОБА_1 вказує на те, що у судовому наказі наявні помилки.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Зі змісту ст. 432 ЦПК України слідує, що в разі виявлення невідповідності виконавчого листа вимогам, що ставляться до виконавчого документа або в разі виявлення в ньому помилок, суд може вчинити дві альтернативні дії, які направлені на те, щоб привести виконавчий документ у відповідність вимогам, що ставляться до виконавчого документу: 1) виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі; 2) визнати виконавчий лист, таким що не підлягає виконанню. Це вказує на те, що такі помилки та невідповідності мають існувати саме на час оформлення та видачі виконавчого документу.

Між тим, виконавчий документ на час його оформлення та видачі відповідав вимогам, що ставляться до виконавчого документу і не містив в собі помилок.

При поданні заяви заявниця не надала до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст.. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Отже з урахуванням вказаного суд вважає, що заявниця у своїй заяві не навела обставин відповідно до ч.2 ст. 432 ЦПК України для визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню. Іншого судом не встановлено.

Разом з тим, із поданої заяви вбачається, що заявниця не згодна із судовим наказом, а отже суд розцінює подану заяву як заяву про скасування судового наказу на підставі ст.170 ЦПК України.

Статтею 171 ЦПК України передбачено, що заява про скасування судового наказу не пізніше наступного дня передається судді, визначеному у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу. Заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви. У разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

З огляду на викладене, подана заява прийнята до провадження, на час її розгляду також відсутні підстави для її повернення, відповідно заявлені вимоги про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий документ судовий наказ задоволенню не підлягають, натомість скасування судового наказу є такими, що підлягають задоволенню, необхідність у вирішенні питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170, 171, 432 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скасувати судовий наказ по справі № 947/36862/21 від 13.12.2021 року, виданий Київським районним судом міста Одеси за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Люстдорф», про видачу судового наказу та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 33177,89 гривень, інфляційні витрати у розмірі 7015,73 гривень, 3% річних від простроченої суми у розмірі 2988,74 та судовий збір у розмірі 227 гривень.

Роз`яснити стягувачу - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Люстдорф», що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Куриленко О. М.