Справа № 202/7294/21
Провадження № 2/202/788/2022
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 лютого 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Бєсєди Г.В.

за участю секретаря - Голобородько О.М.

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментівна утримання дитини в розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В позовній заяві позивач зазначила, що від шлюбу з відповідачем вони мають спільну дитину. Шлюбні відносини фактично припинено. Донька знаходиться на її утриманні, а відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає.

Відповідач ОСОБА_2 подав зустрічну позовну заяву в якому зазначив, що спільна донька - ОСОБА_4 проживає разом із ним та своєю матір`ю - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначав, що ОСОБА_1 переважно працює, а він офіційно не працює, тому займається вихованням та розвитком дитини. Просить суд стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх, в задоволенні зустрічної позовної заяви просила відмовити. Надала відзив на зустрічну позовну заяву та відповідь на відзив ОСОБА_2 в яких зазначила, що вона, ОСОБА_2 та їх спільна донька - ОСОБА_4 проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Матеріальним утриманням дитини займається вона, ОСОБА_2 добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. Батько дійсно інколи займається вихованням дитини, однак вона самостійно сплачує усі витрати за садок, харчування, одяг та інше.

ОСОБА_2 зустрічну позовну заяву підтримав та просив задовольнити її, в задоволенні первісної позовної заяви просив відмовити. Надав відзив на первісну позовну заяву в якому зазначив, що ОСОБА_1 ухиляється від спроби примирення та наполягає на розірванні шлюбу. Наголошував, що позивач постійно працює, а він приділяє увесь свій час вихованню доньки. Окрім цього, в судовому засіданні зазначав, що його батьки постійно привозять продукти харчування власного виробництва для усієї родини, що є підставою для стягнення аліментів на утримання доньки на його користь.

Дослідивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Позивач та відповідач мають спільну дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Дніпровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, 22.02.2019 року.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання ОСОБА_4 № 02.3-12/5013 від 08.04.2021 року, копією паспорту ОСОБА_1 , копією паспорту ОСОБА_2 сторони по справі та їх спільна дитина - ОСОБА_4 проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

Як встановлено в судовому засіданні мати та батько - ОСОБА_4 приймають участь у її вихованні.

Відповідно до довідки № 15 від 10.02.2022 року, виданої ТОВ «Автотрейдінг-Дніпро», ОСОБА_1 працює в ТОВ «Автотрейдінг-Дніпро» на посаді менеджера з маркетингу з 25.01.2016 року по теперішній час.

Згідно характеристики від 10.02.2022 року, яка видана ТОВ «Автотрейдінг-Дніпро», ОСОБА_1 з 01.09.2021 року переведено на індивідуальний графік роботи, з 08-00 год. до 17-00 год. у зв`язку з необхідністю вчасно забирати дитину ОСОБА_4 з державного дитячого садка № 148 «Ромашка», який працює до 17.30 год.

Позивачем ОСОБА_1 надано характеристику від 10.02.2022 року, видану приватним дитячим садочком «Ельфик», згідно якої ОСОБА_4 з 20.05.2020 року по 31.07.2021 року дитина відвідувала садок та виховувалась в повній родині. Батьки цікавилися успіхами доньки. Дитину до садочка приводила та забирала в основному матір.

Згідно копій квитанцій від 30.09.2020 року, від 30.10.2020 року, від 09.08.2021 року, від 11.01.2022 року позивач ОСОБА_1 здійснювала оплату приватного дитячого садку та оплату харчування в комунальному закладі дошкільної освіти.

Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України).

ОСОБА_2 , як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, відповідно до ст.81 ЦПК України.

Нормами ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст.81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

ОСОБА_2 не надав суду жодного доказу, що донька знаходиться на його утриманні, а посилання на те, що він приймає участь у вихованні та лікуванні дитини не є підставою для стягнення аліментів на його користь, а тому позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментівпідлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів необхідно відмовити.

Враховуючи зазначене, положення статті 182 СК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання спільної дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Судом також вирішується питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. не сплачений при подачі позову до суду.

Керуючись ст. ст. 76-81, 133, 141, 229, 258, 259, 263-265, 273, 354, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 23.11.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Повний текст рішення складено 28.02.2022 року.

Суддя: Г.В. Бєсєда