справа №176/1955/20
провадження №4-с/176/1/22
УХВАЛА

Іменем України

14 січня 2022 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді Павловської І.А.,

за участі секретаря Ніколенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Жовті Води скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Жовтоводського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро),-

ВСТАНОВИВ:

19 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області зі скаргою, де просить визнати протиправними та скасувати постанови державного виконавця Жовтоводського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Дирдіної В.В. від 02.07.2021 року про відкриття виконавчого провадження №65954671 та арешт коштів боржника по виконавчому листу №176/1955/20 виданому 30.06.2021 року.

Свою скаргу заявниця обгрунтовує тим, що ОСОБА_2 звертався до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом до неї, третя особа: орган опіки та піклування Жовтоводської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та вихованні, та визначення способу участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними.

Рішенням суду від 17 лютого 2021 року позов задоволено частково. Визначено порядок та час спілкування батька з малолітніми дітьми без присутності матері, а саме: перша та третя субота місяця з 10 години 00 хвилин ранку суботи до 13 години 00 хвилин дня суботи; друга та четверта неділя місяця з 10 години 00 хвилин ранку неділі до 13 години 00 хвили дня неділі; 30 червня кожного року з 16:00 години до 19:00 години.

З такім рішенням суду першої інстанції, в частині визначення спілкування батька з малолітніми дітьми без присутності матері, вона не погодилась та подала апеляційну скаргу.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2021 року без змін.

Зазначає, що 06 липня 2021 року від Жовтоводського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) отримала поштове відправлення № 995, яке містило наступні документи: супровідний лист від 02.07.2021 року за № 13036 «Про відкриття виконавчого провадження»; постанова про відкриття виконавчого провадження від 02.07.2021 року ВП № 65954671 винесена державним виконавцем Жовтоводського міського ВДВС ПСМУМЮ (м. Дніпро) Дирдіної В.В. з виконання виконавчого листа по справі № 176/1955/20 від 30.06.2021 року; супровідний лист від 02.07.2021 року за № 1148 «Про арешт коштів боржника»; постанова про арешт коштів боржника від 02.07.2021 року ВП № 65954671 винесена державним виконавцем Жовтоводського міського ВДВС ПСМУМЮ (м. Дніпро) Дирдіної В.В. з виконання виконавчого листа по справі № 176/1955/20 від 30.06.2021 року.

Однак, заявниця не погоджується з законністю постанови від 02.07.2021 року про відкриття виконавчого провадження та вказує, що дана постанова не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», оскільки в п. 2 резолютивної частини не правильно зазначено порядок виконання даного рішення.

Звертає увагу, що добровільно виконати рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області в період з 25 червня 2021 року по 06 липня 2021 року не мала можливості, тому що вивозила дітей на оздоровлення на Азовське море.

Крім того, заявниця не погоджується з вказаною постановою про арешт коштів боржника, оскільки в п. 1 резолютивної частини постанови зазначено про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення простанови про арешт боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладання арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику.

Зазначає, що арешт накладено її карткові рахунки відкриті в акціонерному банку «Райффайзен банк аваль» та АТ КБ «Приватбанк».

Вважає що накладення арешту на вказані рахунки є протиправним та таким, що порушує її права та права її малолітніх дітей, оскільки на вказані рахунки вона отримує аліменти на утримання малолітніх дітей та виплати з допомоги при народженні дитини.

Заявниця вказує, що до цього часу не працює.

Просить визнати протиправними та скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження та про арешт коштів боржника від 02.07.2021 року ВП № 65954671, винесені державним виконавцем Жовтоводського міського ВДВС ПСМУМЮ (м. Дніпро) Дирдіною В.В. з виконання виконавчого листа по справі № 176/1955/20 від 30.06.2021 року.

Стягувач ОСОБА_2 28.07.2021 року надав суду письмові пояснення, в яких вважає скаргу ОСОБА_1 необґрунтованою, та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки остання після набрання чинності рішенням суду, яким було встановлено порядок спілкування його, як батька з малолітніми дітьми, ОСОБА_1 добровільно відмовилась виконувати дане рішення, тож він був змушений звернутись до державної виконавчої виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання рішення суду. Однак і після відкриття виконавчого провадження та отримання ОСОБА_1 відповідної постанови, свідомо не виконувала рішення суду. Внаслідок чого державний виконавець винесла постанову про арешт коштів боржника.

Зазначає, що ОСОБА_1 свідомо не виконувала рішення суду і до відкриття виконавчого провадження і після відкриття виконавчого провадження, і навіть після отримання оскаржуваних нею постанов державного виконавця.

26.07.2021 року від державного виконавця Дирдіної В.В. до суду надійшов відзив на скаргу боржника, в якому вважає скаргу безпідставною, необгрунтованою та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи.

Вказує, що 01.07.2021 року на виконання до відділу надійшов виконавчий лист № 176/1955/20 від 30.06.2021 року, виданий Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області про усунення перешкод у спілкуванніз дітьми та їх вихованні, та визначення способу участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними. На підставі зазначеного виконавчого документа державним виконавцем Дирдіною В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 02.07.2021 року ВП № 65954671 та направлено сторонам до відома та боржнику для виконання.

14.07.2021 року державним виконавцем винесено постанову про виправлення помилки у процессуальному документі та внесено виправлення до п. 2 резолютивної частини постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.07.2021 року де зазначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду шляхом забезпечення побачень стягувача з дитиною в порядку визначеному рішенням.

Державний виконавець стверджує, що аргументи вказані у скарзі, про неможливість добровільного виконання рішення суду, документально не підтверджені, та не відповідають чинному законодавству України, оскільки скаржниця була ознайомлення з рішенням суду, яке набрало законної сили 15.06.2021 року та повинна була звернутися до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області с заявою про відстрочення виконання даного рішення у зв`язку з виїздом за межі міста. Проте скаржницею даний факт був проігнорований, що вказує на умисне ухилення від виконання даного рішення суду та відсутність наміру виконати рішення добровільно.

Державний виконавець зазначив, що для забезпечення належного виконання рішення суду 02.07.2021 року ним винесена постанова про арешт коштів боржника, в межах суми звернення стягнення в розмірі 12 269,02 грн., яка за допомогою АСВП направлена до банківської установи. Банком дану постанову прийнято до виконання.

Звертає увагу, на те що рахунок належний боржнику, не є рахунком зі спеціальним режимом використання, оскільки не відповідає визначеним законодавством ознакам такого рахунку.

Зазначає, що саме банк, інша фінансова, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахункута повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках, що є підставою для зняття виконавцем арешту.

Наголошує на тому, що оскільки постанову державного виконавця про арешт коштів прийнято до виконання банківськими установами АТ КБ «Приватбанк» та АБ «Райффайзен банк аваль», то відповідно це свідчить про те, що банками не визначено статусу коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, такими, на які законом заборонено накладати арешт.

26 липня 2021 року ОСОБА_1 надала суду відповідь на відзив на скаргу на постанови державного виконавця Жовтоводського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 02.07.2021 року, де вказала, що державним виконавцем при винесені постанови про відкриття виконавчого провадження не дотримано вимог Закону України «Про виконавче провадження», а саме: у постанові помилково вказано порядок виконання рішення, неправильно зазначена дата постанови.

Скаржниця стверджує, що рішення Дніпровського апеляційного суду від 15 червня 2021 року вона не отримувала.

Вказує, що в період з 25.06.2021 року по 06.07.2021 року вона разом зі своїми дітьми знаходилась на Азовському морі.

Також зазначає, що рахунки на які державним виконавцем накладено арешт, відкриті з цільовим призначенням для отримання аліментів на утримання малолітніх дітей та виплат при народженні дитини.

Отже вважає, що накладення арешту на рахунки є протиправним та таким, що порушує її права та права її малолітніх дітей.

Учасники належним чином повідомлялися про день, час та місце розгляду скарги, у судове засідання не з`явилися.

При цьому ОСОБА_1 подано заяву, де просить провести судовий розгляд без її участі та вимоги скарги задовольнити.

ОСОБА_2 подано заяву, де просить провести судовий розгляд без його участі та у задоволенні скарги відмовити.

Згідно ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно із ч. 1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. У відповідності до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: орган опіки та піклування Жовтоводської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та вихованні, та визначення способу участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними.

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2021 року позов задоволено частково. Визначено порядок та час спілкування батька з малолітніми дітьми без присутності матері, ОСОБА_1 , а саме:

- перша та третя субота місяця з 10 години 00 хвилин ранку суботи до 13 години 00 хвилин дня суботи;

- друга та четверта неділя місяця з 10 години 00 хвилин ранку неділі до 13 години 00 хвили дня неділі;

- 30 червня кожного року з 16:00 години до 19:00 години.

ОСОБА_1 з рішенням суду першої інстанції, в частині визначення спілкування батька з малолітніми дітьми без присутності матері, не погодилась та подала апеляційну скаргу.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2021 року без змін.

Як вбачається з матеріалів справи вказане рішення суду ОСОБА_1 не виконала, тому ОСОБА_2 був змушений звернутись до державної виконавчої служби з заявою про примусове виконання рішення суду.

02 липня 2021 року державним виконавцем Жовтоводського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Дирдіною В.В. винесено постанови про відкриття виконавчого провадження та про арешт коштів боржника.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження відкрите у відповідності до п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження» встановлені вимоги до виконавчих документів, заявницею не наведено підстав та в судовому засіданні не встановлено, що виконавче провадження відкрите за виконавчим документом, який не відповідає вимогам частини першої вищевказаної статті.

Виконавчий документ повертається стягувачу у випадках, встановлених частиною 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю;

11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку;

12) відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди.

Заявницею вищевказаних підстав не наведено та судом не встановлено. Рішення за яким виданий виконавчий лист набрало законної сили, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не пропущений.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» Жовтоводський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) є органом, на який покладається примусове виконання рішень про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, та визначення способу участі у вихованні дітей спілкуванні з ними.

За ч.1 ст. 26 вищевказаного закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного устатті 3 Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. При цьому стягувач ОСОБА_2 звільнений від сплати авансового внеску на підставі абзацу шостого частини другої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Виконавчі дії за приписами ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

З огляду на викладене, виправлення помилки у процесуальному документі не є підставою для повернення виконавчого документа стягувачу.

Таким чином, жодних порушень Закону України «Про виконавче провадження» заявницею не наведено та судом не встановлено.

Щодо визнання протиправною та скасування постанови про арешт коштів боржника від 02.07.2021 року ВП № 65954671 винесена державним виконавцем Жовтоводського міського ВДВС ПСМУМЮ (м. Дніпро) Дирдіної В.В. з виконання виконавчого листа по справі № 176/1955/20 від 30.06.2021 року, суд дійшов висновку, відмовити у задоволенні даної вимоги з наступних підстав.

У постанові Верховного суду України від 03 лютого 2021 року по справі справа N 756/1927/16-ц зазначено, що згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону N 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 56 Закону N 1404-VIII передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Пунктом 2 частини другої статті 48 Закону N 1404-VIII заборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону N 1404-VIII не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону N 1404-VIII виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 34 Закону N 1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення, до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону N 1404-VIII підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року N 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

З наведених норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону N 1404-VIII встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону N 1404-VIII повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону N 1404-VIII.

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону N 1404-VIII).

Кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк у свою чергу в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів.

Кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат), та набули статус вкладу.

Такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у постанові від 24 червня 2015 року у справі N 6-535цс15.

З установлених судами обставин вбачається, що постановою державного виконавця накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках банківських установ на ім`я ОСОБА_1 , зокрема, арештовано грошові кошти, які знаходяться на картковому рахунку НОМЕР_1 в АТ КБ "ПриватБанк" та на картковому рахунку № НОМЕР_2 в АТ «Райффайзен Банк» ( а. с. 125-126,127).

Із змісту постанови державного виконавця приватного Жовтоводського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Дирдіної В.В. від 02 липня 2021 року про накладення арешту на кошти боржника вбачається, що державний виконавець визначила банківським установам порядок її виконання, із застереженням щодо накладення арешту на рахунки та/або звернення стягнення на які заборонено законом та які належать боржнику.

АТ КБ "ПриватБанк" та АТ«Райффайзен Банк» на які нормами статті 52 Закону N 1404-VIII покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на них, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунках НОМЕР_1 в АТ КБ "ПриватБанк" та рахунку № НОМЕР_2 в АТ «Райффайзен Банк» виконало. Зазначене свідчить про те, що банки також не визнали ці рахунки та кошти на них такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

За таких обставин, рахунки НОМЕР_1 в АТ КБ "ПриватБанк" та № НОМЕР_2 в АТ «Райффайзен Банк» не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на яких заборонено, кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат тощо), та набули статусу вкладу.

У зв`язку з наведеним, суд дійшов переконання що державним виконавцем Жовтоводського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) постанови від 02 липня 2021 року по ВП № 65954671 про відкриття виконавчого провадження та про арешт коштів боржника винесено правомірно та з дотриманням норм чинного законодавства.

На підставі викладеного, у відповідності з зазначеними нормами закону і керуючись ст.ст. 2, 3, 12, 13, 260, 261, 447-453 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Жовтоводського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у п`ятнадцятиденний строк з дня складення її повного тексту.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Інна ПАВЛОВСЬКА