РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2022 року

м. Рівне

Справа № 569/3251/21

Провадження № 22-ц/4815/148/22

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Шимківа С.С.,

суддів: - Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк",

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дубровицього районного суду Рівненської області від 30 серпня 2021 року (ухвалене у складі судді Отупор К.М.) у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

У лютому 2021 року АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором, яка станом на 11 грудня 2020 року складає 121 056,75 грн. та складається з наступного: 5807,25 грн. - заборгованість за кредитом; 15393,74 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 99855,76 грн. - заборгованість за пенею. Також просив стягнути з відповідача судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2270 грн..

Рішенням Дубровицього районного суду Рівненської області від 30 серпня 2021 року позовні вимоги - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором SAMDN9351 від 14 лютого 2019 року у розмірі 121056,75 грн., яка складається з: 5807,25 грн. - заборгованість за кредитом; 15393,74 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 99855,76 грн. - заборгованість за пенею.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" судові витрати з оплати судового збору у розмірі 2270 грн..

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що позивачем не надано суду доказів оформлення, укладання між сторонами та відповідно отримання позичальником Умов та Правил надання банківських послуг, Пам`ятки клієнта і Тарифів, що в сукупності із його анкетою-заявою від 11.02.2014 року, свідчило б про укладення між сторонами у належній формі договору про надання банківських послуг. Вважає, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані йому Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, наданий банком витяг з Умов та Правил надання банківських послуг не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із ним кредитного договору. Крім того, позивачем не надано доказів, що відповідна картка передбачена умовами заяви була йому видана, а також не надано доказів, що підтверджують строк дії картки, що є істотними умовами договору та доказів зарахування кредитних коштів на цю картку. Покликається на правові висновки Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог - відмовити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідач 11 лютого 2014 року підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг №б/н від 11 лютого 2014 року з метою отримання банківських послуг, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

У подальшому відповідач та AT КБ "Приватбанк" 14 лютого 2019 року підписали Додаткову угоду.

У додатковій угоді сторони погодили, що сума заборгованості відповідача за кредитним договором складає 126565,92 грн.. Банк здійснює анулювання частини заборгованості, яка зазначена в пункті 1.2 Додаткової угоди (пеня - 96660,48 грн.), якщо клієнт здійснить платіж в розмірі та в строки вказані в пункті 1.5.1 Додаткової угоди. Строк повернення кредиту вказаний в пункті 1.3 Додаткової угоди.

Відповідач договірні зобов`язання не виконав.

Заборгованість ОСОБА_1 , яка визначена позивачем до стягнення, станом на 11 грудня 2020 року становить 121056,75 грн., яка складається з наступного: 5807,25 грн. - заборгованість за кредитом; 15393,74 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 99855,76 грн. - заборгованість за пенею.

За положеннями частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу вимог статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 цього Кодексу).

Відповідно до частини 2 статті 1054 та частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України, наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

В статті 599 Цивільного кодексу України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

За змістом пункту 1.7 додаткової угоди сторони погодили, що в разі порушення клієнтом термінів по погашенню кредиту, зазначених в пункті 1.5.2, понад 31 день безперервно: 1.7.1 терміном повернення кредиту є 31-й день з моменту такого порушення (але не пізніше терміну, вказаного в пункті 1.3. Угоди). Вся заборгованість по кредиту, починаючи з дня, наступного за днем повернення кредиту (який визначається відповідно до пункту 1.7.1 Угоди), є простроченою, зазначено в пункті 1.7.2 Угоди.

Відповідач договірні зобов`язання за кредитним договором та додатковою угодою до нього не виконав. Визначену додатковою угодою заборгованість, яка була узгоджена та фактично визнана ним, не погасив.

Установивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Наведені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими, спростовуються встановленими судом обставинами справи та по своїй суті зводяться до незгоди скаржника з висновками суду. Із клопотанням про зменшення розміру заборгованості не звертався.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дубровицього районного суду Рівненської області від 30 серпня 2021 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Шимків С.С.

Судді: Гордійчук С.О.

Ковальчук Н.М.