Справа № 405/2918/21
Номер провадження 2/404/1212/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2022 року Кіровський районний суд міста Кіровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Московенка В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про визнання особи, такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Ухвалою судді Ленінського районного суду міста Кіровограда від 24 травня 2021 року на підставі пункту 1 частини першої статті 31 Цивільного процесуального кодексу України матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про визнання особи, такою, що втратила право користування жилим приміщенням передано до Кіровського районного суду міста Кіровограда (а.с. 13-14).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи № 405/2918/20, № провадження 2/404/1212/20 визначено суддю Кіровського районного суду міста Кіровограда Кулінка Л.Д.

Однак при вирішення питання щодо відкриття провадження у справі, встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам статей 175 і 177 Цивільного процесуального кодексу України.

У зв`язку з чим, ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 08 липня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с. 20).

На виконання вимог ухвали судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 08.07.2021 року позивачем подано позовну заяву в новій редакції (вх. № 27357 від 23.07.2021 року), яка відповідає вимогам статей 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України (а.с. 22-25).

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 28 липня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання (а.с.26).

Позивач в судове засідання не з`явився, представником позивача подано до суду заяву (вх. № 19714 від 18.07.2022 року) про закриття провадження у справі у зв`язку зі смертю відповідача. На підтвердження вказаних обставин до заяви долучено копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 24.05.2022 року (а.с.51-53).

Розглянувши заяву представника позивача, проаналізувавши норми цивільного процесуального законодавства які регулюють порядок закриття провадження у справі, суд дійшов висновку про таке.

Статтею 47 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Відповідно до статті 46 Цивільного процесуального кодексу України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Виходячи зі змісту наведених статтей, стороною у справі може бути лише особа, яка має цивільну процесуальну правоздатність і цивільну процесуальну дієздатність.

При цьому, відповідно до частини 4 статті 25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у день її смерті.

Судом встановлено, що позивач у справі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2 від 24.05.2021 року, видане Відділом державної реєстрації смерті у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с. 52).

Що стосується спірних правовідносин, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно частини першої статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 383 Цивільного кодексу України та статтею 150 Житлового кодексу Української РСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

За змістом статей 64, 156 Житлового кодексу Української РСР правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У пунктах 38, 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц зроблено висновок, що негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Допоки особа є власником нерухомого майна, вона не може бути обмежена у праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цим майно. А тому негаторний позов може бути пред`явлений упродовж всього часу тривання відповідного правопорушення.

Суд закриває провадження у справі з підстав, передбачених статтею 255 Цивільного процесуального кодексу України, перелік якої є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. За правилом пункту 7 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією з сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Згідно зі статтею 55 Цивільного процесуального кодексу України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Підставою процесуального правонаступництва є наступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони, зокрема, внаслідок смерті, зі спірних чи встановлених судом правовідносин майнового характеру. При процесуальному правонаступництві всі процесуальні дії, виконані попередником, є обов`язковими для правонаступника.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень статті 1219 Цивільного кодексу України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі.

Отже, процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Разом з цим, у даному випадку позов пов`язаний, насамперед, з особистими правами самого відповідача, оскільки позивач ОСОБА_1 , звернувся з вимогами про усунення перешкод шляхом визнання відповідача саме ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, отже вказані правовідносини стосуються лише самого відповідача особисто, і ніяким чином не можуть поширюватись на правонаступників.

Зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги, що відповідач у справі - ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а правовідносини, з приводу яких виник спір у цій справі (визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням), не допускають правонаступництва, а відтак суд закриває провадження у справі з підстав передбачених пунктом 7 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якого суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією з сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

На підставі викладеного, керуючись статтями 255, 257, 258-261, 353, Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про визнання особи, такою, що втратила право користування жилим приміщенням, закрити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст судового рішення складено 18.07.2022 року.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Л. Д. Кулінка