Провадження №: 2-др/755/45/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" липня 2022 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючого судді САВЛУК Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження, в приміщенні суду, заяву про ухвалення додаткового рішення, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні квартирою, заборону перешкоджати в майбутньому у здійсненні права користування житловим приміщенням, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири,

в с т а н о в и в:

23 липня 2021 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні квартирою, заборону перешкоджати в майбутньому у здійсненні права користування житловим приміщенням, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження. 06 грудня 2021 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про закінчення підготовчого провадження у цивільній справі та призначено розгляд справи по суті.

21 червня 2022 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про залишення без розгляду позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні квартирою, заборону перешкоджати в майбутньому у здійсненні права користування житловим приміщенням, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст. 257 Цивільного процесуального кодексу України.

28 червня 2022 року представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Романко В.В. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, просив ухвалити додаткове рішення та стягнути з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_3 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11700 гривень 00 копійок,, посилаючись на положення ч.5 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України.

За змістом положень ч.13 ст.7 Цивільного процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З урахуванням положень ч.3 ст.270 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за доцільне здійснювати розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення в порядку письмового провадження без виклику учасників справи.

Вивчивши матеріали поданої до суду заяви про ухвалення додаткового рішення, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.258 Цивільного процесуального кодексу України судовими рішеннями є: ухвали; рішення; постанови; судові накази.

Розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Даний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення є вичерпним.

Тобто, в будь-яких інших випадках, не передбачених зазначеною нормою Закону, суд не може прийняти додаткове судове рішення.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду судом справи без прийняття рішення суду у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розглядові справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Так, в межах розгляду цивільної справи судом постановлено ухвалу від 21 червня 2022 року про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст. 257 Цивільного процесуального кодексу України, а не рішення суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Виходячи з положень ч. 6 ст. 142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 9 ст. 149 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Аналіз зазначених норм права свідчить про те, що у разі залишення позову без розгляду відповідач має право на відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою.

Разом х тим, суд враховує, що правові наслідки залишення позову без розгляду не є тотожними з правовими наслідками ухвалення рішення суду у справі.

Так, у постанові Верховного Суду від 26.09.2018 р. у справі № 148/312/16-ц зазначено умови та підстави, за яких у разі залишення позову без розгляду відповідачу компенсуються витрати, пов`язані з розглядом справи, за необґрунтовані дії позивача.

Для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне роз`яснити право представнику відповідача звернутись до суду із заявою в порядку ч.5 ст.142 ЦПК України, відповідно до якої у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що заява представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Романко В.В. про ухвалення додаткового рішення не підлягає задоволенню, оскільки в межах розгляду цивільної справи судом постановлено ухвалу суду про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні квартирою, заборону перешкоджати в майбутньому у здійсненні права користування житловим приміщенням, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст. 257 Цивільного процесуального кодексу України, тому відсутні правові підстави для ухвалення додаткового рішення суду, оскільки розгляд справи та прийняття кінцевого процесуального рішення у даному випадку суперечать положенням ст.270 ЦПК України.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 257, 264, 270, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Романко В.В. про ухвалення додаткового рішення, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні квартирою, заборону перешкоджати в майбутньому у здійсненні права користування житловим приміщенням, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

С у д д я: