Справа №701/327/22
Номер провадження2/701/174/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2022 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого судді - І. Д. Калієвського

за участю секретаря - Г.І. Байдужої

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 до Маньківської селищної ради про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності.

На підставу своїх вимог спирається на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживає в квартирі АДРЕСА_1 . Постійне місце проживання у даній квартирі зареєстровано з 11.01.2011 року, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання, виданою відділом «Центр надання адміністративних послуг» при виконавчому комітеті Маньківської селищної ради за вих.№5663/05-17 від 08.11.2021 року. Також у даній квартирі зареєстрована та постійно проживає позивача дружина ОСОБА_2 та їх спільні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Викладене підтверджується відповідними довідками про реєстрацію місця проживання про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданими відділом «Центр надання адміністративних послуг» при виконавчому комітеті Маньківської селищної ради. 4 січня 2011 року виконавчим комітетом Маньківської селищної ради було видано ордер на житлове приміщення №051273 серія А, згідно якого ОСОБА_1 з сім`єю із 2 осіб отримав право на вселення у житлове приміщення з житловою площею 12,4 кв.м., що складається з 1 кімнати в квартирі комунальної власності за адресою АДРЕСА_2 . Ордер на житлове приміщення видано на підставі рішення виконавчого комітету Маньківської селищної ради від 28.12.2010 року №253-10. Вказаним рішенням виконавчого комітету Маньківської селищної ради від 28.12.2010 року №253-10 вирішено видати ордер на вселення в службову квартиру, що розміщена за адресою АДРЕСА_2 ОСОБА_1 . Вказана квартира була надана йому в статусі жилого слубового приміщення як працівнику органів внутрішніх справ, що працював в даній місцевості, тобто вселення в житло відбулось на законних підставах. Даними трудової книжки підтверджується, що позивач дійсно проходив службу в органах внутрішніх справ, а саме 22.05.2006 зарахований курсантом УПППМ УМВС України в Житомирській області, 03.10.2006 прийнятий на службу в органи внутрішніх справ, 06.11.2015 звільнений зі служби в органах внутрішніх справ. Після вселення на законних підставах у вказану квартиру, він постійно проживає у даному житловому приміщенні по даний час. Протягом проживання квартиру відремонтовано та приведено до стану, придатного до використання за призначенням, оскільки до вселення вона перебувала у вкрай занедбаному стані, тому для створення належних умов проживання і здійснювались ремонтні роботи, які проводились за власні кошти, при цьому на ремонтні роботи витрачено 120000 грн., власних коштів, крім того вкладено власну працю у проведення усього комплексу ремонтних робіт. З метою оформлення прав власності на вказане нерухоме майно, 29 травня 2020 року позивач звернувся до Маньківської селищної ради з відповідною заявою про виключення службового жилого приміщення з числа службових для надання дозволу на приватизацію вказаної службової квартири, оскільки відповідно до чинного законодавства він, пропрацювавши та проживаючи у службовій квартирі більше 10 років, має право на приватизацію цього житла. Листом від 05.06.2020 року за №732/02-4-3 Маньківською селищною радою повідомлено наступне. Відповідно до постанови №37 від 04.02.1988 року «Про службові жилі приміщення» підприємства, установи, організації мають використовувати службові приміщення за їх цільовим призначенням (очевидно мається на увазі Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 року № 37). Також повідомлено, що оперативний облік належних їм службових приміщень провадять також відповідні підприємства, установи, організації. Жиле приміщення виключається з числа службового, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадян, яких виключено з членів колгоспу, або тих, які вийшли з колгоспу за власним бажанням, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових. Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Тому, на підставі вищевикладеного рекомендовано позивачу звернутись з даним клопотанням до організації у якій дане приміщення перебуває на оперативному обліку. Оскільки службове житло йому було надано в період проходження служби в органах внутрішніх справ, 20 січня 2022 року позивач звернувся з письмовою заявою до Головного управління національної поліції в Черкаській області з відповідною заявою, якою просив повідомити, чи перебуває на відповідному відомчому (оперативному) обліку у Головному управлінні Національної поліції в Черкаській області (чи в інших підпорядкованих відповідних підрозділах) квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Також просив надати відповідне клопотання до Маньківської селищної ради про зняття статусу службового житла з квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та надати позивачу довідку про стаж роботи (служби) та вислуги в органах внутрішніх справ України, обчислений за даними особової справи та засвідчені копії наказів про прийом на службу та звільнення з органів внутрішніх справ. Листом Головного управління національної поліції в Черкаській області від 23.02.2022 №337/05/31-2022 позивачу повідомлено, що квартира за адресою АДРЕСА_2 , не обліковується в фонді службового житла Головного управління національної поліції в Черкаській області. Також, листом Головного управління національної поліції в Черкаській області від 01.04.2022 року №561/12/11/01-2022 надано довідку, за даними якої підтверджується, що згідно архівних документів УМВС України в Черкаській області, які тимчасово передані Головному управлінню національної поліції в Черкаській області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно проходив службу в органах внутрішніх справ з 22.05.2006 (наказ про призначення Житомирського УППМ №119 від 22.05.2006) по 06.11.2015 (наказ про звільнення УМВС №311о/с від 06.11.2015). Звільнений у запас за п. 64 «Г» (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, 06.11.2015 (наказ УМВС від 06.11.2015 №312о/с). Вислуга років на день звільнення складає: календарна: 10 років 10 місяців 18 днів; пільгова: 13 років, 3 місяці, 00 днів. Таким чином, викладеним дійсно підтверджується, що позивач проходив службу в в органах внутрішніх справ в період проживання у квартирі, яка була надана в статусі службового житла, при цьому календарна вислуга років складає 10 років 10 місяців 18 днів, та звільнено в запас через скорочення штатів. Відповідно до ст. 125 ЖК України без надання іншого житла не можна виселяти зокрема осіб, звільнених у зв`язку з ліквідацією підприємства, установи, організації або за скороченням чисельності чи штату працівників. Відповідно до пункту 15 Перехідних положень Закону України «Про національну поліцію» за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб. Згідно зі статтею 96 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські забезпечуються житлом на підставах і в порядку, визначених житловим законодавством. Поліцейським, які згідно із законом визнані такими, що потребують поліпшення житлових умов, житлова площа надається в першочерговому порядку. Особам, які звільнені зі служби в поліції і визнані особами з інвалідністю I групи внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час виконання службових обов`язків під час служби в поліції, або захворювання, одержаного під час проходження служби в поліції, і які згідно із законом визнані такими, що потребують поліпшення житлових умов, житлові приміщення надаються позачергово. Поліцейські, які перебувають на обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов, під час звільнення зі служби в поліції за станом здоров`я, за віком, у зв`язку із скороченням штату залишаються на цьому обліку до одержання житла з державного житлового фонду до настання визначених законом підстав для зняття із зазначеного обліку. Дана правова позиція вискладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 9 жовтня 2019 року у справі №727/10728/16-ц. Таким чином, за визначеними законодавчими правилами, в період після звільнення зі служби за скороченням штатів також включається у період обчислення строків проживання у службовому житлі, який враховується при виключенні житла із статусу службового та приватизації житла. 26.04.2022 року на позивача замовлення приватним підприємством «Уманський центр технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 . Довідка комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 22.05.2020 року №143 інформує, що квартира АДРЕСА_1 в Маньківському відділку Черкаського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації, право власності не зареєстровано. Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 08.11.2021 року №283415938 інформує, що права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на імя ОСОБА_1 - не зареєстровано, що свідчить про те, що житла у власності він не має і не мав. З метою оформлення прав власності на вказане нерухоме майно, позивач звернувся до Маньківської селищної ради з відповідною заявою, якою просив вирішити питання про виключення жилого приміщення квартири АДРЕСА_1 з числа службових та прийняти відповідне рішення про дозвіл на приватизацію даної квартири з передачею йому у приватну власність, оскільки відповідно до чинного законодавства він, пропрацювавши та проживаючи у службовій квартирі більше 10 років, має право на приватизацію цього житла. До заяви додав усю наявну необхідну документацію з повною вичерпною інформацією. Листом від 25.05.2022 року №М-19/02-25/2 Маньківською селищною радою повідомлено, що вищевказане звернення розглянуто. Також повідомлено, що за інформацією начальника відділу будівництва, архітектури, житлово-комунального господарства, комунального майна виконавчого комітету селищної ради Алли Пашніної дана квартира належить до переліку комунального майна Маньківської селищної ради. Зазначено, що селищною радою отримано відповідь на запит від Комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», що дана квартира за вищевказаною адресою, право власності не зареєстровано. Тому, зважаючи на вищевикладене, рекомендовано позивачу звернутись до суду. За викладених обставин, враховуючи відсутність можливості оформити право власності на майно шляхом виключення житла із переліку службового за відповідним рішенням органу місцевого самоврядування та відповідно відсутністю можливості приватизації майна за таких обставин, позивач вимушений звертатись до суду з даним позовом в порядку цивільного судочинства у зв`язку з наявністю спору про матеріальне право.

Позивач до суду не з`явився, але надав суду письмову заяву згідно якої просив справу слухати в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Маньківської селищної ради в судове засідання не з`явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обстаини та відповідні правовідносини.

Позивач проживає в квартирі АДРЕСА_1 . Постійне місце проживання у даній квартирі зареєстровано з 11.01.2011 року, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання, виданою відділом «Центр надання адміністративних послуг» при виконавчому комітеті Маньківської селищної ради за вих.№5663/05-17 від 08.11.2021 року. Також у даній квартирі зареєстрована та постійно проживає позивача дружина ОСОБА_2 та їх спільні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Викладене підтверджується відповідними довідками про реєстрацію місця проживання про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданими відділом «Центр надання адміністративних послуг» при виконавчому комітеті Маньківської селищної ради. (а.с.10,11,12,13,14,15,16,17).

4 січня 2011 року виконавчим комітетом Маньківської селищної ради було видано ордер на житлове приміщення №051273 серія А, згідно якого ОСОБА_1 з сім`єю із 2 осіб отримав право на вселення у житлове приміщення з житловою площею 12,4 кв.м., що складається з однієї кімнати в квартирі комунальної власності за адресою АДРЕСА_2 . Ордер на житлове приміщення видано на підставі рішення виконавчого комітету Маньківської селищної ради від 28.12.2010 року №253-10. Вказаним рішенням виконавчого комітету Маньківської селищної ради від 28.12.2010 року №253-10 вирішено видати ордер на вселення в службову квартиру, що розміщена за адресою АДРЕСА_2 ОСОБА_1 . (а.с.18,19).

Позивач обгрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що вказана квартира була надана йому в статусі жилого слубового приміщення як працівнику органів внутрішніх справ, що працював в даній місцевості, тобто вселення в житло відбулось на законних підставах.

Даний факт підтверджується даними трудової книжки, згідно якої вбачається що позивач дійсно проходив службу в органах внутрішніх справ, а саме 22.05.2006 зарахований курсантом УПППМ УМВС України в Житомирській області, 03.10.2006 прийнятий на службу в органи внутрішніх справ, 06.11.2015 звільнений зі служби в органах внутрішніх справ. (а.с.20-22).

Також позивач обгрунтовуючи позовні вимоги вказує на те, що після вселення на законних підставах у вказану квартиру, він постійно проживає у даному житловому приміщенні по даний час. Протягом проживання квартиру відремонтовано та приведено до стану, придатного до використання за призначенням, оскільки до вселення вона перебувала у вкрай занедбаному стані, тому для створення належних умов проживання і здійснювались ремонтні роботи, які проводились за власні кошти, при цьому на ремонтні роботи витрачено 120000 грн., власних коштів, крім того вкладено власну працю у проведення усього комплексу ремонтних робіт. (а.с.38-52).

З метою оформлення прав власності на вказане нерухоме майно, 29 травня 2020 року позивач звернувся до Маньківської селищної ради з відповідною заявою про виключення службового жилого приміщення з числа службових для надання дозволу на приватизацію вказаної службової квартири, оскільки відповідно до чинного законодавства він, пропрацювавши та проживаючи у службовій квартирі більше 10 років, має право на приватизацію цього житла. (а.с.23).

Листом від 05.06.2020 року за №732/02-4-3 Маньківською селищною радою повідомлено, що відповідно до постанови №37 від 04.02.1988 року «Про службові жилі приміщення» підприємства, установи, організації мають використовувати службові приміщення за їх цільовим призначенням (очевидно мається на увазі Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 року № 37). Також повідомлено, що оперативний облік належних їм службових приміщень провадять також відповідні підприємства, установи, організації. Жиле приміщення виключається з числа службового, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадян, яких виключено з членів колгоспу, або тих, які вийшли з колгоспу за власним бажанням, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових. Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Тому, на підставі вищевикладеного рекомендовано позивачу звернутись з даним клопотанням до організації у якій дане приміщення перебуває на оперативному обліку (а.с.24).

20 січня 2022 року позивач звернувся з письмовою заявою до Головного управління національної поліції в Черкаській області з відповідною заявою, якою просив повідомити, чи перебуває на відповідному відомчому (оперативному) обліку у Головному управлінні Національної поліції в Черкаській області (чи в інших підпорядкованих відповідних підрозділах) квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с.25).

Листом Головного управління національної поліції в Черкаській області від 23.02.2022 №337/05/31-2022 позивачу повідомлено, що квартира за адресою АДРЕСА_2 , не обліковується в фонді службового житла Головного управління національної поліції в Черкаській області. (а.с.26).

Листом Головного управління національної поліції в Черкаській області від 01.04.2022 року №561/12/11/01-2022 надано довідку, за даними якої підтверджується, що згідно архівних документів УМВС України в Черкаській області, які тимчасово передані Головному управлінню національної поліції в Черкаській області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно проходив службу в органах внутрішніх справ з 22.05.2006 (наказ про призначення Житомирського УППМ №119 від 22.05.2006) по 06.11.2015 (наказ про звільнення УМВС №311о/с від 06.11.2015). Звільнений у запас за п. 64 «Г» (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, 06.11.2015 (наказ УМВС від 06.11.2015 №312о/с). Вислуга років на день звільнення складає: календарна: 10 років 10 місяців 18 днів; пільгова: 13 років, 3 місяці, 00 днів. Таким чином, викладеним дійсно підтверджується, що я проходив службу в в органах внутрішніх справ в період проживання у квартирі, яка була надана в статусі службового житла, при цьому календарна вислуга років складає 10 років 10 місяців 18 днів, та звільнено в запас через скорочення штатів. (а.с.27).

Судом встановлено, що 26.04.2022 року на позивача замовлення приватним підприємством «Уманський центр технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 . (а.с.28-32)

Довідка комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 22.05.2020 року №143 інформує, що квартира АДРЕСА_1 в Маньківському відділку Черкаського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації, право власності не зареєстровано. (а.с.33)

Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 08.11.2021 року №283415938 інформує, що права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на імя ОСОБА_1 - не зареєстровано, що свідчить про те, що житла у власності він не має і не мав. (а.с.34).

З метою оформлення прав власності на вказане нерухоме майно, позивач звернувся до Маньківської селищної ради з відповідною заявою, якою просив вирішити питання про виключення жилого приміщення квартири АДРЕСА_1 з числа службових та прийняти відповідне рішення про дозвіл на приватизацію даної квартири з передачею йому у приватну власність, оскільки відповідно до чинного законодавства він, пропрацювавши та проживаючи у службовій квартирі більше 10 років, має право на приватизацію цього житла. До заяви додав усю наявну необхідну документацію з повною вичерпною інформацією.

Листом від 25.05.2022 року №М-19/02-25/2 Маньківською селищною радою повідомлено, що вищевказане звернення розглянуто. Також повідомлено, що за інформацією начальника відділу будівництва, архітектури, житлово-комунального господарства, комунального майна виконавчого комітету селищної ради Алли Пашніної дана квартира належить до переліку комунального майна Маньківської селищної ради. Зазначено, що селищною радою отримано відповідь на запит від Комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», що дана квартира за вищевказаною адресою, право власності не зареєстровано. (а.с.37).

Довідкою виконавчого комітету Маньківської селищної ради №2-25/641 від 21.06.2022 р. спростована як помилкова інформація викладена в листі від 25.05.2022 року №М-19/02-25/2 Маньківської селищної ради щодо статусу майна, а саме зазначено, що квартира АДРЕСА_1 не належить до переліку комунального майна Маньківської селищної ради.

Суд вирішуючи даний спір керується наступним.

За приписами ст. 1 Житлового кодексу Української РСР, відповідно до Конституції СРСР і Конституції Української РСР громадяни Української РСР мають право на житло. Це право забезпечується розвитком і охороною державного і громадського житлового фонду, сприянням кооперативному та індивідуальному житловому будівництву, справедливим розподілом під громадським контролем жилої площі, яка надається в міру здійснення програми будівництва благоустроєних жител, наданням громадянам за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, а також невисокою платою за квартиру і комунальні послуги.

За ст. 9 Житлового кодексу Української РСР, громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Відповідно до ст. 118 Житлового кодексу Української РСР, службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.

Відповідно до ст. 122 Житлового кодексу Української РСР, на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення.

Відповідно до ст. 125 Житлового кодексу Української РСР, без надання іншого жилого приміщення у випадках, зазначених у статті 124 цього Кодексу, не може бути виселено, зокрема осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове жиле приміщення, не менш як десять років.

Відповідно до п. 6 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 року №37, жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадян, яких виключено з членів колгоспу, або тих, які вийшли з колгоспу за власним бажанням, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових.

Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. У будинках, належних колгоспам, жиле приміщення виключається з числа службових за рішенням загальних зборів членів колгоспу або зборів уповноважених, затверджуваним виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Відповідно до пункту 15 Перехідних положень Закону України «Про національну поліцію» за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Згідно зі статтею 96 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські забезпечуються житлом на підставах і в порядку, визначених житловим законодавством.

Поліцейським, які згідно із законом визнані такими, що потребують поліпшення житлових умов, житлова площа надається в першочерговому порядку.

Особам, які звільнені зі служби в поліції і визнані особами з інвалідністю I групи внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час виконання службових обов`язків під час служби в поліції, або захворювання, одержаного під час проходження служби в поліції, і які згідно із законом визнані такими, що потребують поліпшення житлових умов, житлові приміщення надаються позачергово.

Поліцейські, які перебувають на обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов, під час звільнення зі служби в поліції за станом здоров`я, за віком, у зв`язку із скороченням штату залишаються на цьому обліку до одержання житла з державного житлового фонду до настання визначених законом підстав для зняття із зазначеного обліку. Дана правова позиція вискладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 9 жовтня 2019 року у справі №727/10728/16-ц.

Ст. 47 Конституції України встановлює, що кожен має право на житло.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», від 19 червня 1992 року №2482-XII, приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Відповідно до ч. 1 статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний фонд.

Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

Статтею 16 Цивільного Кодексу України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав може бути визнання права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Ч. 4 ст. 319 Цивільного кодексу України визначає, що власність зобов`язує.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

Згідно ст. 325 Цивільного кодексу України, суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На моє замовлення ТОВ «Уманський центр оцінювачів» проведено незалежну оцінку щодо визначення дійсної ринкової вартості квартири.

Вартість квартири АДРЕСА_1 згідно висновку суб`єкта оціночної діяльності становить 170000 грн. (а.с.53,54).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стаття 79 ЦПК України визначає, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно положень ст. 81 ЦПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповіднодо ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно положень ст. 13 ЦПК України закріплено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Проаналізувавши вищевикладене суд вважає за неможливе ставити позивача в залежність від вищевикладених обставин та порушувати права позивача на майно, щодо визнання права власності на майно за умови дотримання всіх визначених умов для цього.

Тому суд приходить до висновку про наявність в матеріалах справи поданих представником позивача достовірних доказів, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи та достатність доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування, що дає суд змогу дати відповідну належну оцінку доказам та ухвалити законне, обгрунтоване рішення по суті спору, тому заявлені вимоги підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,12, 13, 76-81, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 16, 319, 321, 322, 325, 328, 392 ЦК України, ст.ст. 1, 9, 118, 122, 125 ЖК Української РСР, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає АДРЕСА_2 ) право власності на квартиру АДРЕСА_1 , згідно даних технічного паспорта.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя І.Д.Калієвський