ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/521/22
провадження № 2/753/3559/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Заставенко М.О.,

з секретарями судового засідання Проценко Я.Б.,

за участю

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу та 3% річних,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в Дарницький районний суд м. Києва із позовною заявою до ОСОБА_3 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_3 ) про стягнення боргу та 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач надав в борг відповідачу суму грошей у розмірі 13 840 доларів США, що підтверджується договором позики від 16.02.2018 та розпискою позичальника про одержання грошової суми за договором позики від 16.02.2018. Відповідач мала повернути суму боргу до 29.01.2019, однак на день звернення до суду свої зобов`язання не виконала. Таким чином позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 377 275,63 грн та 3% річних у сумі 34 615,31 грн, а всього 411 890,94 грн, а також понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 118,90 грн.

Ухвалою від 20.01.2022 відкрито провадження за вказаною позовною заявою за правилами спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена за адресою зареєстрованого місця проживання, а також телефонними засобами зв`язку. Правом на подання відзиву відповідач не скористалась, заяв та клопотань від відповідача не надходило.

Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінал розписки, дійшов наступного висновку.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (ч.1). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч.2).

За ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_1 13 840 доларів США, які позичальник зобов`язалася повернути в строк до 29.01.2019 року.

Ця обставина підтверджена укладеним 16.02.2018 між сторонами Договором позики (далі Договір) /а.с.8/, а також розпискою про одержання грошової суми за договором позики від 16.02.2018 (далі Розписка) /а.с.9/.

За приписами ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2).

Надані позивачем Договір та Розписка містить інформацію щодо предмета доказування, а саме щодо виникнення між сторонами правовідносин за договором позики, тож у розумінні ст. 77 ЦПК України є належним та допустимим доказом.

Крім того, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14, від 24 лютого 2016 року у справі № 6-50цс16, від 30 червня 2021 року у справі № 61-7687св21.

Статтею 1049 ЦК України на позичальника покладений обов`язок повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договором встановлений обов`язок повернення позичальником грошових коштів позикодавцю - до 29.01.2019.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на день звернення позивачем до суду, відповідач у зазначений строк не виконала свої зобов`язання.

Про невиконання відповідачем своїх зобов`язань свідчить також наявний у позивача оригінал розписки, який досліджено судом в судовому засіданні.

Згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, оскільки під час дослідження доказів, що містяться в матеріалах справи, знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідач не виконала своїх зобов`язань за договорами позики від 16.02.2018 щодо повернення позивачеві суми позики, суд вважає, що заявлені позивачем вимога про стягнення на його користь з відповідача заборгованість є обґрунтованою і такою, що підлягають задоволенню.

Перевіряючи наданий позивачем в обґрунтування суми стягнення у розмірі 377 275,63 грн розрахунок заборгованості, суд дійшов висновку про те, що він є обґрунтованим, зважаючи на те, що за офіційним курсом гривні щодо долару США, який вказаний на офіційному сайті Національного банку України, 1 долар США на день складання позову 22.12.2021 (як вказано позивачем) дорівнює 27,2598 грн. А отже, сума позики у розмірі 13 840 доларів США складає 377 275,63 грн.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення 3% річних у сумі 34 615,31 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З наявного у позовній заяві розрахунку вбачається, що 3% річних від суми боргу 384 614,98 грн (сума заборгованості станом на день її виникнення - 29.01.2019 з розрахунку 1 долар США дорівнює 27,7901 грн у відповідності до даних з офіційного сайту Національного банку України) за період з 29.01.2019 по день складання позову 22.12.2021 (як вказано позивачем) є 34 615 31 грн.

Вказаний розрахунок суд вважає обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що вказано у ч. 1 ст. 81 ЦПК України.

Відповідачем не надано доказів, які б спростовували вимоги, заявлені позивачем.

З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Зважаючи на результат розгляду справи, керуючись ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 100% сплаченого ним при зверненні до суду судового збору, що становить 4 118,95 грн.

Керуючись статтями 79, 81, 141, 259, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 16.02.2018 станом на 22.12.2021 у розмірі 377 275,63 грн, 3% річних станом на 22.12.2021 у розмірі 34 615,31 грн, сплачений судовий збір у розмірі 4 118,95 грн, а всього 416 009,89 грн.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.О. Заставенко

Повний текст рішення складено 13.07.2022.