ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8846/22 Справа № 235/631/19 Суддя у 1-й інстанції - Величко О.В. Суддя у 2-й інстанції - Тимченко О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2022 року м.Кривий Ріг

справа № 235/631/19

провадження № 22-ц/803/8846/22

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Тимченко О.О.,

суддів: Мірути О.А., Хейло Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Тимофєєва В.О.,

учасники справи:

заявник Приватне акціонерне товариство «Банк Фамільний»,

боржник ОСОБА_1 ,

заінтересована особа Будьоннівський районний відділ виконавчої служби м. Донецька Головного територіального управління юстиції в Донецькій області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 235/631/19 за заявою Приватного акціонерного товариства «Банк Фамільний» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання у справі № 2-н-14-06 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Банк Фамільний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, боржник ОСОБА_1 , заінтересована особа Будьоннівський районний відділ виконавчої служби м. Донецька Головного територіального управління юстиції в Донецькій області,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 ,

на ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11 лютого 2019 року (суддя Величко О.В.),постановлену в приміщенні Красноармійського міськрайонного суду Донецької області,

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ

В січні 2019 року ПрАТ «Банк Фамільний» звернулося до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання у цивільній справі № 2-н-14/06 Будьоннівського районного суду м. Донецька за заявою ТОВ «Банк Фамільний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заява мотивована тим, що за результатами розгляду справи № 2-н-14/06 31 березня 2006 року Будьоннівським районним судом м. Донецька було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Банк Фамільний» заборгованості за кредитним договором № 340 від 15.09.2004 року в розмірі 138 588,80 грн та судові витрати, а всього 139 296,84 грн. Судовий наказ був виданий судом стягувачу та пред`явлений для виконання до Будьоннівського районного ВДВС м. Донецька, робота якого була припинена в зв`язку з проведенням антитерористичної операції, виконавчі документи залишилися в м. Донецьку, та, таким чином, є втраченими.

На підставі вищезазначеного заявник просив видати дублікат виконавчого листа у справі № 2-н-14/06 Будьоннівського районного суду м. Донецька за заявою ТОВ «Банк Фамільний до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та поновити строк пред`явлення дублікату виконавчого листа до виконання.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11 лютого 2019 року, з урахуванням ухвали Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 03 травня 2019 року про виправлення описки, заяву ПрАТ «Банк Фамільний» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання задоволено: видано ПрАТ «Банк Фамільний» дублікат виконавчого документу судового наказу по справі № 2-н-14/06 Будьоннівського районного суду м. Донецька за заявою ТОВ «Банк Фамільний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Поновлено строк пред`явлення виконавчого документу судового наказу по справі № 2-н-14/06 Будьоннівського районного суду м. Донецька за заявою ТОВ «Банк Фамільний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала суду мотивована тим, що судовий наказ було втрачено, він не був своєчасно поданий до виконання з поважних причин у зв`язку з проведенням антитерористичної операції в м. Донецьку, зміною фактичного місцезнаходження заявника та відділу ДВС, реорганізацією заявника, а тому є підстави для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі, поданій до апеляційного суду, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , посилається на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви ПрАТ «Банк Фамільний».

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована відсутністю факту втрати виконавчого документа, ненаданням заявником належних доказів поважності пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Крім того скаржник посилається на те, що ПрАТ «Банк Фамільний» знаходиться на підконтрольній Україні території, з 2014 року не цікавився ходом виконавчого провадження у справі та звернувся з відповідною заявою до суду лише в 2019 році.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи не надано.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник ПрАТ «Банк Фамільний» в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлено належним чином.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник Будьоннівського районний відділ державної виконавчої служби м. Донецька Головного територіального управління юстиції в Донецькій області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд ухвалив, розглядати справу у відсутність сторін, які не з`явились, оскільки відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Згідно з копією судового наказу Будьоннівського районного відділу ДВС м. Донецька Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 31.03.2006 року, за заявою ТОВ «Банк Фамільний» був виданий судовий наказ № 2-н-14/06 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Банк Фамільний» заборгованості за кредитним договором № 340 від 15.09.2004 року в розмірі 138 588,80 грн та судові витрати, а всього 139 296,84 грн, строк пред`явлення якого до виконання три роки.

Відповідно до заяви про примусове виконання виконавчого листа від 18.06.2012 року Будьоннівському відділу ДВС м. Донецька, ПАТ «Банк Фамільний» надав вищевказаний судовий наказ на виконання.

Постановою Будьоннівського відділу ДВС м. Донецька від 18.06.2012 року відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного судового наказу.

Згідно з відповіддю Будьоннівського відділу ДВС м. Донецька від 05.12.2018 року за даними автоматизованої системи виконавчих проваджень на примусовому виконанні у відділі ДВС перебувало виконавче провадження № 33963974 з примусового виконання судового наказу № 2-н-14/06 від 31.03.2006 року, виданого Будьоннівським районним судом м. Донецька про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Банк Фамільний» заборгованості за кредитним договором в розмірі 138 588,80 грн. Оскільки матеріально-технічна база та документація Будьоннівського районного відділу державної виконавчої служби міста Донецька були захоплені в результаті проведення активної фази антитерористичної операції, оригінал вищевказаного виконавчого документу втрачено.

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень від 24.01.2019 року виконавче провадження № 33963974 з примусового виконання судового наказу № 2-н-14/06 від 31.03.2006 року, виданого Будьоннівським районним судом м. Донецька про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Банк Фамільний» заборгованості за кредитним договором в розмірі 138 588,80 грн було відкрито 18.06.2012 року, проведені певні виконавчі дії, та повернуто стягувачу 19.05.2014 року на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», в зв`язку з відсутністю майна у боржника.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

За частиною 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , підлягає задоволенню.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону, ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Задовольняючи заяву про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд першої інстанції виходив з того, що судовий наказ було втрачено, він не був своєчасно поданий до виконання з поважних причин у зв`язку з проведенням антитерористичної операції в м. Донецьку, зміною фактичного місцезнаходження заявника та відділу ДВС, реорганізацією заявника.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 1 статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка підлягає застосуванню згідно з частиною четвертою статті 10 ЦПК України.

Виконання судового рішення відповідно до рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Частиною 1 статті 431 ЦПК України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

На час відкриття виконавчого провадження за судовим наказом № 2н-14 діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року. Тоді як на час звернення ПрАТ «Банк Фамільний» до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання діє Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 5 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

За частиною 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», який діє на час подання заяви, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року в справі № 2-1053/10 (провадження № 61-18169св18) зроблено висновок, що «при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист».

Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано, чи не втратило судове рішення законної сили, чи не пропущений строк на пред`явлення до виконання.

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 17 частини 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України встановлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

За частиною 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

У пунктах 44-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

Видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Стягувач, в свою чергу, має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд відповідно до статті 89 ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Колегія суддів виходить з того, що матеріали заяви не містять належних та достатніх доказів в розумінні вимог чинного законодавства України, що оригінал виконавчого документа є втраченим.

Посилання заявника на те, що м. Донецьк є тимчасово окупованою територією, а тому ПрАТ «Банк Фамільний» вимушено було здійснити фактичний переїзд особового складу, документальної та матеріально-технічної частини підприємства, а також скорочення особового штату та перереєстрацію юридичної особи стягувача до м. Києва 02 червня 2014 року, самі по собі не є підставою для видачі дубліката виконавчого листа в даному випадку. Так, антитерористична операція відповідно до Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 13.04.2014 року, почалася 14.04.2014 року. Разом з тим, заявник, як стягувач за виконавчим документом, фактично за рухом виконавчого провадження з 2014 року не цікавився, будь-яких дій щодо розшуку виконавчого листа після початку проведення антитерористичної операції не вчиняв та звернувся до виконавчої служби з запитом стосовно відповідного виконавчого провадження лише в листопаді 2018 року, а до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання в січні 2019 року, тобто, майже через 5 років.

Апеляційний суд доходить висновку про відсутність доказів щодо добросовісної реалізації ПрАТ «Банк Фамільний» своїх процесуальних прав та належного виконання процесуальних обов`язків, як стягувача, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від підприємства дій, спрямованих на контроль за виконанням судового рішення.

Отже, Банком не було надано належних доказів втрати виконавчого листа.

Суд першої інстанції на вищезазначене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

За частиною 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів з огляду на те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини, що мають значення для справи, та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи вищезазначене та те, що апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , з ПрАТ «Банк Фамільний» на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 454,00 грн (2 270,00 грн х 0,2, де 2 270,00 грн мінімальний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2021 року).

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , задовольнити.

Ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11 лютого 2019 року скасувати.

В задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Банк Фамільний» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання, відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Банк Фамільний» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О.О.Тимченко

Судді О.А. Мірута

Я.В. Хейло