Ухвала

26 липня 2022 року

м. Київ

справа № 175/3065/21

провадження № 61-6684ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, треті особи: Акціонерне товариство комерційного банку «ПриватБанк», приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Сисоєнко Ірина Володимирівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Вакуленко Світлана Олександрівна, про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем, визнання права власності в порядку спадкування, визнання недійсним договорів дарування та витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, треті особи: Акціонерне товариство комерційного банку «ПриватБанк», приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Сисоєнко Ірина Володимирівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Вакуленко Світлана Олександрівна, про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем, визнання права власності в порядку спадкування, визнання недійсним договорів дарування та витребування майна з чужого незаконного володіння

ОСОБА_1 обґрунтовувала свій позов тим, що її батьку на підставі договору купівлі-продажу від 05 вересня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Орловою Т. Є. за реєстровим № 1970, належало домоволодіння АДРЕСА_1 , загальною площею 577,5 кв. м, житловою площею 256,8 кв. м, та на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05 вересня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Орловою Т. Є. за реєстровим № 1971, належала земельна ділянка площею 0,15 га з кадастровим номером № :05:010:0053, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач посилалася на те, що Акціонерне товариство комерційного банку «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») виселило її батька з будинку та зняв з реєстрації на підставі заочного рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2013 року № 2-175/1154/13, яким звернуто стягнення на будинок її батька зі зняттям його з реєстраційного обліку. Позивачка єдина дитина ОСОБА_4 , має власну квартиру у м. Дніпрі, тому прийняла свого батька у свою сім`ю. У ОСОБА_4 відсутнє будь-яке житло та він ніде не був зареєстрований. У квартирі своєї доньки ОСОБА_4 не став реєсруватися, щоб за адресою його реєстрації доньку не турбували колектори. Весь час до самої смерті ОСОБА_4 постійно проживав разом зі своєю донькою (окрім часу коли він, як етнічний іудей їздив на безкоштовне лікування від СНІДУ до Німечинни). Протягом шести місяців після смерті батька ОСОБА_1 зверталася до нотаріуса за консультацією з приводу оформлення спадщини, але їй повідомили, що якщо її батько останній час до своєї смерті постійно з нею проживав, то немає необхідності додатково витрачати кошти та подавати заяву про прийняття спадщини, адже вона вже її прийняла відповідно до положень частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та може після спливу шести місяців у будь-який час звернутися до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину. Але у нотаріуса позивачу не роз`яснили, що доказом спільного проживання є саме спільна реєстрація зі спадкодавцем, а не постійне проживання.

На підставі наведеного позивачка просила суд встановити факт постійного проживання їїразом зі спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини; визнати недійсним договір дарування домоволодіння АДРЕСА_1 , загальною площею 577,5 кв. м, житловою площею 256,8 кв. м, укладений 23 травня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Вакуленко С. О. та зареєстрований в реєстрі за № 626; визнати недійсним договір дарування земельної ділянки, площею 0,15 га, що розташована по АДРЕСА_1 , передану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :05:010:0053, укладений 23 травня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Вакуленко С. О. та зареєстрований в реєстрі за № 629; визнати за нею, ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на домоволодіння АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку, що розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:010:0053; витребувати від ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 нерухоме майно: домоволодіння та земельну ділянку, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2022 року позовні вимоги задоволено. Встановлено факт постійного проживання позивача разом зі спадкодавцем, ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини. Визнано недійсними договір дарування від 23 травня 2018 року житлового будинку АДРЕСА_1 , зареєстрований в реєстрі за № 626, та визнано недійсним договір дарування від 23 травня 2018 року земельної ділянки загальною площею 0,1500 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:010:0053, зареєстрований в реєстрі за № 629, які посвідчені приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Вакуленко С. О. Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті її батька, ОСОБА_4 на домоволодіння АДРЕСА_1 та на земельну ділянку загальною площею 0,15 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий №:05:010:0053. Витребувано від ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 спірні домоволодіння та земельну ділянку. Стягнуто з Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь позивача судовий збір у розмірі 4 090,00 грн з кожного.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 червня 2022 року апеляційні скарги ОСОБА_3 та АТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2022 року скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції у сумі по 18 405,00 грн на користь кожного заявника.

ОСОБА_1 у липні 2022 року засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 червня 2022 року, в якій просить скасувати постанову повністю та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Як на підставу касаційного оскарження ОСОБА_1 посилається на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права, зокрема неврахування правових висновків, висловлених у постанові Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 937/10434/19, від 21 лютого 2018 року у справі № 317/2329/15-ц, від 28 лютого 22018 року у справі № 633/344/16-ц, від 29 червня 2022 року у справі № 199/635/18, від 27 січня 2021 року у справі № 297/3225/16-ц та постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 235/445/18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Враховуючи, що судом не встановлено підстав для залишення касаційної скарги без руху, відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги містять посилання на передбачені законом підстави касаційного оскарження судових рішень, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, та витребування матеріалів указаної вище справи.

Крім того, ОСОБА_1 просить у касаційній скарзі зупинити дію постанови Дніпровського апеляційного суду від 15 червня 2022 року, обґрунтовуючи тим, що ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2021 року у справі № 175/891/19 скасовано арешт на спірний будинок, тому є всі підстави вважати, що відповідач може незаконно здійснити відчуження цього будинку.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Відповідно до частини першої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або його дії, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Ураховуючи те, що ОСОБА_1 не навела достатньо обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити дію оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, то її клопотання задоволенню не підлягає. У таких висновках визначальним є правила статей 12 та 13 ЦПК України.

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, треті особи: Акціонерне товариство комерційного банку «ПриватБанк», приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Сисоєнко Ірина Володимирівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Вакуленко Світлана Олександрівна, про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем, визнання права власності в порядку спадкування, визнання недійсним договорів дарування та витребування майна з чужого незаконного володіння, за касаційною скаргоюОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 червня 2022 року.

Витребувати з Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області матеріали вищезазначеної цивільної справи № 171/3065/21.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Дніпровського апеляційного суду від 15 червня 2022 року відмовити.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний О. В. Ступак