Провадження № 6/161/144/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.07.2022 суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Олексюк А.В. розглянувши заяву адвоката Шинкар Ольги Володимирівни, в інтересах боржника ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає до виконання, -

В С Т А Н О В И В :

27 червня 2022 року адвокат Шинкар Ольга Володимирівна, діючи в інтересах боржника ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає до виконання.

Вказує, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.09.2018 у справі №161/7860/18, що набрало законної сили 11.10.2018, стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не більше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 травня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Дане рішення перебуває на примусовому виконанні і після того, як старшій дочці виповнилось 18 років, аліменти на меншу неповнолітню дочку продовжують стягуватися.

Крім того, судовим наказом у справі №161/21451/21 від 03.12.2021 стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не більше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 листопада 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

За таких обставин, на даний час фактично обов`язок щодо сплати аліментів на неповнолітню дитину ОСОБА_4 , встановлено двома рішеннями Луцького міськрайонного суду Волинської області: рішенням від 10.09.2018 у справі №161/7860/18 та судовим наказом від 03.12.2021, у справі №161/21451/21.

Відповідно наявність рішення суду виключає можливість проведення виконавчих дій за судовим наказом, оскільки виникає подвійне зобов`язання щодо однієї і тієї ж обставини. Заявниця ОСОБА_2 свідомо приховала інформацію про наявність судового рішення при поданні заяви про видачу судового наказу.

Разом з тим, аліменти підлягають сплаті саме згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.09.2018 у справі №161/7860/18, з дня набрання ним законної сили.

Посилаючись на викладене, просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню судовий наказ Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.12.2021, у справі №161/21451/21 (провадження №2-н/161/1246/21), яким стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не більше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 листопада 2021 року і до досягнення дитиною повноліття та судових витрат. Зобов`язати перший відділ ДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (м. Луцьк) повернути усі стягнуті за вказаним судовим наказом кошти. Постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з заявниці ОСОБА_2 штрафу в сумі трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на підставі п.2 ч.1 ст. 148 ЦПК України за зловживання процесуальними правами при поданні заяви до Луцького міськрайонного суду від 29.11.2021р. про видачу судового наказу про стягнення аліментів та введення суду в оману щодо фактичних обставин справи.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Заявник ОСОБА_1 надав суду заяву про розгляд заяви без його участі. Просив суд заяву задовольнити.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Судовим наказом Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.12.2021, у справі №161/21451/21 (провадження №2-н/161/1246/21), яким стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не більше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 листопада 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.09.2018 у справі №161/7860/18, стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не більше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 травня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення суду ніким оскаржено та скасовано не було, набрало законної сили 11.10.2018.

Відповідно до статті 173 ЦПК України, суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Згідно ст.432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання. Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав.

В даній справі підставою для визнання виконавчого документа (судового наказу) таким, що не підлягає виконанню, є набрання законної сили рішенням суду про стягнення аліментів, яке звернуто до виконання.

З огляду на викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку, що судовий наказ від 03.12.2021, у справі №161/21451/21 (провадження №2-н/161/1246/21), виданий Луцьким міськрайонним судом Волинської області, слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Однак, в частині вимог щодо зобов`язання першого ВДВС у м. Луцьк ЗМУ МЮ (м. Львів) матеріали справи не містять належного обґрунтування щодо необхідності повернення стягнутих з боржника коштів за даним судовим наказом, а копія звіту про здійснення відрахування та виплат стосується сум відрахування з зарплати боржника за період листопада 2019 р. по червень 2020 р, що передує даті видачі наказу.

Щодо вимог про стягнення з ОСОБА_2 штрафу за зловживання процесуальними правами та введення суду в оману щодо фактичних обставин справи, суд приходить до наступного.

Згідно з положенням ч. 1 ст. 143 ЦПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняютьсясудом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

У відповідності до ч. 1 ст. 144 ЦПК України, заходами процесуального примусу є, зокрема, штраф.

Згідно ч. 1 ст. 148 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.

Правовий аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що застосування заходів процесуального примусу до учасника справи, є правом суду. Питання щодо наявності чи відсутності зловживання правом на подання заяви вирішується судом у кожному конкретному випадку окремо. Притягнення особи до відповідальності за процесуальні зловживання повинно ґрунтуватися на доказах її вини.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для вжиття до стягувача ОСОБА_2 заходу процесуального примусу у вигляді штрафу, оскільки відсутні докази того, що нею здійснюються дії, які свідчать про перешкоджання судочинству.

Керуючись ст. ст. 3,143, 144, 148, 173, 203, 260, 353, 432, 435ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню судовий наказ Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.12.2021, у справі №161/21451/21 (провадження №2-н/161/1246/21), яким стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не більше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 листопада 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено 25.07.2022.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області А.В. Олексюк