Справа № 136/2250/21
Провадження № 22-ц/801/451/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кривенко Д. Т.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2022 рокуСправа № 136/2250/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинський В.П.,

суддів Голоти Л.О., Денишенко Т.О.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області про повернення заяви про перегляд заочного рішення від 20 грудня 2021 року у цивільній справі № 2-477/08,

в с т а н о в и в:

01 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 02.12.2008 по справі № 2-477/08.

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 03 грудня 2021 року заяву про перегляд заочного рішення залишено без руху із наданням 7-денного строку для усунення недоліків.

22.12.2021 ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали подав заяву про виправлення недоліків, вказаних в ухвалі Вінницького міського суду Вінницької області від 03 грудня 2021 року.

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 20 грудня 2022 року заяву про перегляд заочного рішення повернуто заявнику з тих підстав, що заявником у зазначений в ухвалі від 03.12.2021 року строк недоліки усунені не були.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив оскаржувану ухвалу скасувати, справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Повертаючи заяву про перегляд заочного рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивач у встановлений судом строк не усунув вказані в ухвалі суду недоліки.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 03 грудня 2021 року заяву про перегляд заочного рішення залишено без руху із наданням 7-денного строку для усунення недоліків.

Відповідно до зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення, ОСОБА_1 отримав ухвалу суду про залишення заяви без руху 10 грудня 2021 року, що підтверджується його особистим підписом на повідомленні (а.с. 13).

20.12.2021 ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали засобами поштового зв`язку направив на адресу суду заяву про виправлення недоліків, вказаних в ухвалі Липовецького районного суду Вінницької області від 03 грудня 2021 року.

За таких обставин, суд першої інстанції, вірно встановивши, що останнім днем для подачі заяви про усунення недоліків було 17 грудня 2021 року, однак ОСОБА_1 подав заяву 20 грудня 2021 року, тобто з пропуском встановленого судом строку, дійшов обґрунтованого висновку про повернення заяви заявнику.

Україна як Висока Договірна Сторона Конвенції Ради Європи про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантує кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, право на справедливий суд, закріплене в статті 6 цієї Конвенції, згідно з пунктом першим якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» національні суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду як джерело права.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті шостої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Окрім того, повернення заяви не перешкоджає ОСОБА_1 повторно звернутися із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Статтею 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, ухвала суду постановлена з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 20 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: Л.О. Голота Т.О. Денишенко