Справа № 454/2389/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2022 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л. Ю. ,

за участю секретаря Кочмар Н.-Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сокалі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третьої особи: приватного нотаріуса Сокальського районного нотаріального округу Сироїд Галини Іванівни про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини,,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з даним позовом та просить суд визнати поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини та встановити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю 2 місяці з моменту вступу рішення в законну силу для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги обгрунтовує наступним.

Вона є дочкою ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті батька залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка та житловий будинок де померлий проживав та був зареєстрований по АДРЕСА_1 .

Померлий заповіту не залишив.

Вона відноситься до першої черги спадкоємців за законом.

Зазначає, що на день смерті батька постійно проживала та була зареєстрована з померлим за однією адресою, тому вважається такою, що прийняла спадщину. Також, нею була написана заява про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Сироїд Г.І., яка 07.11.2017р. завела спадкову справу.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заявили позови щодо додаткового строку на прийняття спадщини та встановлення факту прийняття спадщини, тому у зв`язку із судовими спорами нотаріус їй свідоцтва на спадщину не видала.

У зв`язку з тим, що вона часто перебуває за кордоном, тому додому приїжджає один раз на два-три роки.

30.04.2021р. вона повернулась з-за кордону та довідалась, що рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 19.04.2019р. у справі №454/51/18, яке набрало законної сили, було встановлено факт постійного проживання ОСОБА_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_5 з липня 2006р. до 16.10.2013р. на час відкриття спадщини в с.Ромош Сокальського району.

Вказаним рішенням фактично змінено місце відкриття спадщини померлого ОСОБА_5 , що в свою чергу змінює порядок та строки вступлення у спадщину всіх спадкоємців.

Зазначає, що відповідач ОСОБА_2 своєї згоди на вступ до спадщини позивачці не надає, тому іншого способу захисту у неї немає.

Також, вказує, що станом на дату закінчення шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини 16.04.2014. вона перебувала за кордоном і не мала можливості таку написати. Крім цього, вважала, що потреби у написанні такої заяви немає, але обставини змінились у зв`язку з прийнятим рішенням суду від 19.04.2019р..

Тому вона вважає зазначене є поважною причиною пропуску нею строку для звернення з заявою про прийняття спадщини.

18.10.2021р. представник відповідача адвокат Огорілко Ю.В. надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Свої заперечення обгрунтовує наступним.

З 2005р. ОСОБА_5 та ОСОБА_2 почали разом проживати в с.Ромош Сокальського району, а 21.02.2006р. між ними був зареєстрований шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Протягом останніх восьми років життя останній проживав в АДРЕСА_2 .

ОСОБА_5 мав від першого шлюбу троє дітей, яким було добре відомо де і з ким він проживав.

Вказує, що ОСОБА_3 звертався до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку на прийняття спадщини та рішенням Сокальського районного суду від 03.10.2018р. йому надано додатковий строк для прийняття спадщини, однак постановою апеляційного суду Львівської області це рішення було скасовано та ухвалено нове про відмову у задоволенні позову..

В межах вказаної справи ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення вищевказаного позову.

ОСОБА_1 була добре обізнана про смерть батька. Неодноразово приїжджала на територію України, що давало їй можливість подати заяву на прийняття спадщини.

Крім цього, право на вчинення нотаріальних дій має посольство України у США, де проживає позивачка, відповідно заяву про прийняття спадщини вона могла завірити та скласти безпосередньо у посольстві.

Тому, вважає, що у позивачки не було жодних перешкод для подання заяви про прийняття спадщини.

Таким чином, позов є безпідставним та в його задоволенні слід відмовити.

Позивач та її представник адвокат Василишин П.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Надали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

Представник відповідачів адвокат Огорілко Ю.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив у задоволені позову відмовити. Надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи.

Третя особа приватний нотаріус Сокальського районного нотаріального округу Сироїд Г.І. в судове засідання не прибув.

Заслухавши учасників та дослідивши докази у справі суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно свідоцтва про смерть встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 .

З досліджених в судовому засіданні свідоцтв про народження та одруження встановлено, що ОСОБА_1 є дочкою померлого ОСОБА_5 (а.с.6-7).

З наданої позивачем довідки Жвирківської селищної ради від 26.12.2016р. вбачається, що ОСОБА_5 на день смерті був зареєстрований в АДРЕСА_1 . Також, на день смерті у будинку були зареєстровані та проживають дочка ОСОБА_1 з сім`єю.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 14.04.2019р.,яке набрало законної сили, встановлено факт постійного проживання ОСОБА_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_5 з липня 2006р. до 16.10.2013р. на час відкриття спадщини в с.Ромош Сокальського району

Також, судом встановлено та визнається учасниками справи у ОСОБА_5 від першого шлюбу, крім позивачки, було ще двоє дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно листа приватного нотаріуса Сокальського районного округу Сироїд Г.І. від 07.07.2020р. встановлено, що 07.11.2017р. заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 подана заява про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак останній повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину неможливо, оскільки нею пропущений встановлений ст.1270 ЦК України строк для прийняття спадщини те рекомендовано звернутись до суду.

З даним позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_1 звернулася 05.07.2021р.

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

За правилом частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (частина перша статті 1221 ЦК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

ОСОБА_1 , звертаючись із своїм позовом, посилалася на те, що встановлений ч.1 ст.1270 ЦК строк для звернення із заявою про прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, оскільки на момент смерті батька вона була зареєстрована разом з ним в АДРЕСА_1 , тому вважала, що прийняла спадщину. Крім цього, посилається на те, що постійно перебуває за кордоном та приїжджає додому раз на кілька років. Зокрема, станом на 18.07.2014р. перебувала на території Італійської Республіки.

Державна реєстрація позивача ОСОБА_6 у житловому будинку спадкодавця сама по собі не є беззаперечним доказом його постійного проживання на момент смерті спадкодавця за адресою реєстрації . Правовий висновок викладено Верховним Судом України у постановах від 27.02.2019 року 471/601/17 та від 10.04.2020року у справі №355/832/17.

Крім цього, суд не приймає до уваги твердження позивачки ОСОБА_1 про те, що вона постійно перебуває за кордоном та приїжджає додому раз на кілька років. Зокрема, станом на 18.07.2014р. перебувала на території Італійської Республіки, тому не мала можливості в межах шестимісячного строку подати заяву про прийняття спадщини після смерті батька. Окрім того, як встановлено в судовому засіданні спори відносно спадщини тривають між сторонами ще задовго до подання цього позову.

Згідно з частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з частиною першою та другою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі №643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі № 145/148/20 (провадження № 61-16153св20).

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до постанови Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, вирішуючи питання щодо визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що наведені ОСОБА_1 причини не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які відповідно до положень ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті Батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 не доведено наявність поважних причини пропуску нею строку для прийняття спадщини, які давали б підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини понад установлений законом шестимісячний строк.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 200 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третьої особи: приватного нотаріуса Сокальського районного нотаріального округу Сироїд Галини Іванівни про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Заходи забезпечення позову визначені ухвалою від 09.07.2021 року, якою заборонено приватному нотаріусу Сокальського районного нотаріального округу Львівської області Сироїд Галині Іванівні вчиняти будь-які дії щодо оформлення та видачі свідоцтва про право на спадщину за померлим ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 - після набранням законної сили рішенням суду - скасувати.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення воно може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 24.02.2022 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: с.Новоселище, Золочівський район, Львівська область.

Відповідач: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Третя особа: Приватноий нотаріус Сокальського районного нотаріального округу Сироїд Галини Іванівни, місце знаходження: м.Сокаль, вул.Тартаківська, 3 Червоноградського району Львівської області.

Головуючий: Л. Ю. Фарина