Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Фазикош О.В., за участю секретаря судового засідання Макарович Н.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію та 3% річних на залишок заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ПРИВАТНЕ АКЦІОРНЕ ТОВАРИСТАВО «ЗАКАРПАТТЯОБЛЕНЕГО» звернулось до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 вересня 2021 року, вказана позовна заява залишена без руху.

10.09.2021, до суду надійшло клопотання про усунення недоліків, разом із позовною заявою в новій редакції.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.10.2021 у справі відкрито провадження, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позивач, мотивуючи позовні вимоги зазначає, що відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ЗУ «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року за №312 (далі Правила, редакція яких чинна на момент виникнення спірних правовідносин), та іншими актами цивільного законодавства.

01.01.2019 р. набули чинності зміни до ЗУ «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.02.2018 р.

Відповідно до п. 2, 4 Правил, укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка повертається споживачем на адресу ОСР, та/або сплати за рахунком (квитанцією), який надсилається (надається) одночасно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, та/або з дати, указаної у заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або Щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії.

Як вказано у позовній заяві після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо.

Відповідно з 01.01.2019 р. Позивач ПрАТ «Закарпаттяобленерго» припинив діяльність з постачання електроенергії у зв`язку з анулюванням його ліцензії на право провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та розпочав здійснювати виключно діяльність з розподілу електричної енергії власними мережами на підставі ліцензії на право провадження діяльності з розподілу електричної енергії.

Позивач зазначає, що з 01.01.2019 р. між Позивачем та Відповідачем ОСОБА_1 було укладено публічний договір про надання послуг з розподілу електричної енергії, який вважається укладеним, оскільки Відповідач протягом указаного в заяві - приєднанні терміну не звернувся до оператора системи розподілу - Позивача по справі із запереченнями щодо укладення договору та спожив обсяг електричної енергії, вказаний у Загальній картці по особовому рахунку споживача з 01.01.2019 р.

13.11.2013 р. між ПрАТ Закарпаттяобленерго та ОСОБА_1 укладено договір про користування електричною енергією за № 1-2320 (надалі Договір). Вказаний Договір споживача про користування електричною енергією укладений з ПрАТ «Закарпаттяобленерго» припинив свою дію з 01.01.2019 р., крім окремих положень в частині регулювання відносин щодо заборгованості з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо (п.6 Правил).

Так, позивачем, за адресою відповідача, було відкрито особовий рахунок на ім`я ОСОБА_1 , підключено до своєї електромережі електроустановку (помешкання) за адресою: АДРЕСА_1 , до якої безперебійно Позивачем постачалася електрична енергія, щомісячно відправлялися Відповідачу квитанції на оплату спожитої ним електричної енергії. Відповідач у свою чергу, споживав поставлену йому Позивачем електричну енергію.

Позивач зазначає, що окрім договірних зобов`язань на боржника-відповідача розповсюджуються вимоги ст. 322 ЦК України, згідно якої власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки Відповідач 23.11.2013 р. оформив право власності на будинок по вищевказаній адресі, згідно витягу про держану реєстрацію прав № 36456324 від 28.11.2012 р., а 13.11.2013 р. безпосередньо Договір №1-2320 про користування електричною енергією, відповідно тягар утримання, а саме обов`язок щодо оплати спожитої електричної енергії покладається на ОСОБА_1

24 липня 2019 р. Товариство звернулось до Ужгородського міськрайонного суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 14 956,46 грн.

12.08.2019 р. по цивільній справі №308/8549/19 Ужгородським міськрайонним судом видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Закарпаттяобленерго» заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 14 956,46 грн. та судовий збір в розмірі 192,10 грн.( додаток № 5 до Позовної заяви).

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду по справі № 308/10678/20 від 15.10.2020 р. заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу - задоволено, судовий наказ, виданий Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області від 12.08.2019 р. у справі № 308/8549/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Закарпаттяобленерго» заборгованості за спожиту електричну енергію скасовано.

Позивач зазначає, що з будь-якими заявами, як власник, відповідач до Товариства не звертався, ні щодо припинення електропостачання ні щодо укладення Угоди про погашення заборгованості чи то з заявою про припинення договірних відносин.

Оплату за Договором відповідач здійснював нерегулярно та частково, що підтверджується загальною карткою по особовому рахунку Споживача до 01.01.2019 р. (додаток № 8 до Позовної заяви). Боржник залишив поза увагою залишок боргу в розмірі 14 956,46 грн.

Позивач зазначає, що у відповідача по справі, внаслідок неналежного виконання зобов`язань, станом на 30 серпня 2021 року (включно) виникла перед Позивачем заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 14 956,46 грн. оплату якої відповідач у порядку та строки, вказані в розрахунковому документі в добровільному порядку не здійснив.

У позовній заяві вказано на те, що у зв`язку з невиконанням Відповідачем обов`язків щодо сплати спожитих послуг Позивачем здійснено розрахунок втрат від інфляції у сумі 3 359,12 гри.: 3% річних від простроченої суми 1 347,27 грн.

Згідно прохальної частини позовної заяви, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ПрАТ «Закарпаттяобленерго» (89412, Закарпатська обл., Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, 57, Код ): Заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 14 956,46 грн.: Суму інфляційних втрат в розмірі 3 359,12 грн. та 3 % річних на залишок заборгованості в розмірі 1 347,27 грн. Судовий збір в розмірі 2 270,00 грн.

06.12.2021 від відповідача по справі надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що вона проти позовних вимог заперечує у повному обсязі. Відповідач стверджує, що строк давності вже стік з березня 2017 року, або з жовтня 2016р. Окрім того, відповідач зазначає, що заборгованість виникла у зв`язку с шахрайськими діями працівників ПАТ «Закарпаттяобленерго» та сім`єю ОСОБА_2 , які проживали до рішення суду від 29.03.2017р., та від 11.07.2017р.

У відзиві вказано на те, що будинок по АДРЕСА_1 з 2013 р. був в судовому розгляді і по виселенню бувших жильців відповідач не могла відключити енергопостачання до рішення суду.

При цьому ОСОБА_1 , зазначає, що контролювала сплату по квитанціям проживаючих в домі сім`ї ОСОБА_2 , які пред`являли їй квитанції про оплату, та вона також дивилася абон. книжку в інтернеті і заборгованості, за словами відповідача не було.

За твердженням ОСОБА_1 по квитанціям з липня 2016 р. по 31.01.2017р. заборгованості не було і попереджень від ПАТ «Закарпаттяобленерго» про не сплату теж не було.

Відповідач зазначає, що сама не передавала показники лічильника, а довіряла контролерам.

Проте, коли вона у січні 2017 року, сама передала показники лічильника, та передзвонивши до концентру виявилася велика заборгованість 11 000 грн. При цьому відповідач стверджує, що передзвонивши на гарячу лінію вона просила про відключення електропостачання по АДРЕСА_1 Однак їй повідомили, що в разі несплати до 10.02.2017 заборгованості, буде проведено відключення електропостачання.

ОСОБА_1 вказує на те, що вона виїжджала за кордон, повернувшись у березні 2017, відключення не було - а борг виріс до 15 224,66 грн., вона знову просила про відключення, та в березні 2017 відключення провели, на той час у будинку жила сім`я ОСОБА_2 .

Відповідач зазначає, що після того, як вона отримала рішення ВССУ і заселилась в буд. АДРЕСА_1 , вона просила про відновлення електропостачання так, як борг виник не по її вині. Так електропостачання відновили в травні 2017 року, а відповідач сплачувала, своєчасно, лише за використану електроенергію щомісячно до вересня 2019 року. За твердженням відповідача позивач не завжди враховував це. За твердженням ОСОБА_1 , із приводу наявності боргу вона зверталася до керівництва ПАТ «Закарпаттяобленерго» які намагалися розібратися із тим як саме виник борг. Так, їй було запропоновано сплатити 50% на 50%. Однак, за твердженням відповідача, пізніше, розрахунки підкоректували, а заборгованість вивели із жовтня 2016 року, а не із лютого 2017 року.

Відповідач надає копії квитанцій з серпня 2016 року, при цьому зазначає, що згідно таких, заборгованості нема аж до 01.01.2017р. Звертає увагу на те, що в одній квитанції на 01.01.2017р. сальдо 415,83 грн., а в другій (яку виписували пізніше сальдо на 01.01.2017р чомусь аж 8804,94 грн.

Відповідач зазначає, що через хворобу з 2019 р. була відсутня в Україні, і точно не знає коли відбулося відключення електропостачання.

У відзиві відповідач зазначає, що позивач використав свої монополістичні права і відключив ОСОБА_1 , від електропостачання. Хоча поставщик електроенергії вже з 01.01.2019р. був ТОВ «Закарпаттяенергосбут». Квитанції про сплату за електропостачання ТОВ «Закарпаттяенергосбут» додає і це означає, що договір між ОСОБА_1 і ТОВ «Закарпаттяенергосбут» укладено.

Відповідач вказує на те, що в червні цього року (2021) після її приїзду додому, вона просила позивача відновити електропостачання, однак він ігнорує її прохання. Відповідач зазначає, що вже пройшов строк давності три роки з жовтня 2016 року, або з березня 2017 року.

За твердженням відповідача заборгованість виникла по вині позивача, оскільки він недобросовісно виконував свої обов`язки з урахуваня та контролю показників електролічильника та наданням розрахунків, в зв`язку з шахрайськими діями та зговору сім`ї ОСОБА_2 з робітниками позивача, про що свідчать квитанції, попередження, особовий рахунок, і всюди різни показники.

Відповідач вважає вимоги позивача надумани і такими, що не відповідають закону. Тому просить суд при ухваленні рішення врахувати строк давності, та факт фальсифікації розрахункових документів.

Відповідач просить суд, заявлені позовні вимоги залишити без задоволення в повному обсязі врахувати строк давності, та факт фальсифікації і підстави розрахункових документів: про стягнення заборгованості в розмірі 14956,46 грн., суми інфляційних витрат в розмірі 3359,12 грн., 3 % річних на заборгованість в розмірі 1347,27 грн., та судовий збір в розмірі 2270,00 грн.

Також просить суд зобов`язати Приватне Акціонерне Товариство «ЗАКАРПАТТЯОБЛЕНЕРГО» відновити електропостачання для неї за адресою АДРЕСА_1 без промедління, як безпідставно відключеного електропостачання.

14.12.2021, від позивача по справі надійшла відповідь на відзив. Так, представник позивача зазначає, що відзив на позовну заяву подано з пропущеним п`ятнадцятиденним строком для подання відзиву на позов без обґрунтування поважних причин пропущення такого строку, тому вважає, що ні відзив, ні додані до нього докази, не повинні братися судом до уваги, а спір вирішуватися за наявними в суду матеріалами.

При цьому представник позивача вказав на те, що у доданому до позовної заяви Позивача додатку № 8 Загальна картка про заборгованість споживача до 01.01.2019 р., чітко видно, що оплата за спожиту електричну енергію здійснювалася Відповідачем нерегулярно та не у повному обсязі, через що і виникла заборгованість у ОСОБА_1 за спожиту електричну енергію. Таким чином, враховуючи норми ЦК України, правову позицію Верховного суду, часткове здійснення сплати заборгованості ОСОБА_1 , вказане у додатку №8 Загальна картка про заборгованість споживача до 01.01.2019 р. до позовної заяви Позивача, свідчить про визнання боргу Відповідачем по справі, а відтак і перериває строк позовної давності, перебіг якої починається заново після її переривання. А тому, твердження відповідача про те, що строк давності стік з березня 2017 року або з жовтня 2016 року є невмотивованими, необґрунтованими та не відповідають нормам ЦК України та правовій позиції Верховного суду України.

Представник позивача вказує на те, що 01.01.2019 р. набули чинності зміни до ЗУ «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.02.2018 р. (надалі Правила). Після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо.

Як вказано у відповіді на відзив, на сьогоднішній день, в силу ст. 6, 626 - 631, 714 та 526 ЦК України, 13.11.2013 р. між Приватним акціонерним товариством «Закарпаттяобленерго» (далі Позивач) та ОСОБА_1 (далі Відповідач ) укладено договір про користування електричною енергією за № 1- 2320 (надалі Договір), який припинив свою дію з 01.01.2019 р., крім окремих положень в частині регулювання відносин щодо заборгованості з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо (п.6 Правил).

Так, Позивачем, за адресою Відповідача, було відкрито особовий рахунок на ім`я ОСОБА_1 , підключено до своєї електромережі електроустановку (помешкання) за адресою: АДРЕСА_1 , до якої безперебійно Позивачем постачалася електрична енергія, щомісячно відправлялися Відповідачу квитанції на оплату спожитої ним електричної енергії.

Відповідач у свою чергу, споживав поставлену йому Позивачем електричну енергію. Споживач несе відповідальність за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію.

За твердженням представником позивача, з будь-якими заявами, як власник, Відповідач до Товариства не звертався, ні щодо припинення електропостачання ні щодо укладення Угоди про погашення заборгованості чи то з заявою про припинення договірних відносин.

Окрім договірних зобов`язань, на боржника Відповідача розповсюджуються вимоги ст. 322 ЦК України, згідно якої власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки Відповідач 23.11.2013 р. оформив право власності на будинок по вищевказаній адресі, згідно витягу про держану реєстрацію прав № 36456324 від 28.11.2012 р.

У відповіді на відзив також зазначено, що між ПрАТ «Закарпаттяобленерго» та Відповідачем по справі ОСОБА_1 існують договірні відносини, тобто укладено договір про користування електроенергією, який діє в частині регулювання відносин щодо заборгованості за адресою, АДРЕСА_1 .

Стосовно відсутності заборгованості по квитанціям з липня 2016 р. по 31.01.2017 р., попереджень про несплату, знімання контролером показників лічильника, не витребування з боку ПрАТ «Закарпаттяобленерго» оплат з вересня 2016 р., та інформації про заборгованість у квитанції до 01.01.2017 р. - 415,83 гри., а у квитанції після 01.01.2017 р. - 8804,94 грн., у відповіді на відзив вказано на те, що:

У випадку виявлення відхилення з липня 2016 р. по 31.01.2017 р. зазначених у додатках до відзиву (запереченнях) до позовної заяви платіжних документах Відповідача, виписаних енергопостачальником, показань розрахункового приладу обліку від фактичних його показань, ОСОБА_1 зобов`язана була на протязі п`яти днів з моменту отриманого платіжного документа, в письмовому вигляді повідомляти про це енергопостачальника - ПрАТ «Закарпаттяобленерго» для проведення останнім перевірки показів розрахункового приладу обліку і у разі необхідності забезпечити корегування таких. Але, всупереч викладеному вище, Відповідач по справі не звернувся до Позивача у строк, передбачений Договором, тобто порушив взяті на себе у відповідності до Договору зобов`язання.

Представник позивача зазначає, що у разі неможливості отримання постачальником електричної енергії даних про спожиту електричну енергію в зазначений термін (за винятком порушення роботи розрахункового обліку) визначення обсягу спожитої електричної енергії за поточний розрахунковий період здійснюється за середньодобовим обсягом споживання за попередній розрахунковий період з подальшим перерахунком у разі надання даних протягом наступного розрахункового періоду.

Так, представник позивача звертає увагу на те, що у рахунках, що додані до відзиву на позовну заяву відповідачем за електроенергію № 2256031 від 01.01.2017 р., № 2214164 від 05.12.2016 р., № 2177391 від 01.11.2016 р., № 2135882 від 01.10.2016 р., № 2054608 від 01.08.2016 р., № 2095393 від 01.09.2016 р., нарахування визначення обсягу спожитої електричної енергії за поточний розрахунковий період здійснювалося за середньодобовим обсягом споживання за попередній розрахунковий період, так як у період з жовтня 2016 р. по грудень 2016 р. Позивачем не було отримано від Відповідача показів розрахункових засобів обліку, що підтверджується додатком № 8 Загальна картка про заборгованість споживача до 01.01.2019 р. до позовної заяви Позивача.

У січні 2017 р. Позивачем було отримано від Відповідача ОСОБА_1 покази розрахункового засобу обліку, то і нарахування за спожиту нею електричну енергію та відображення сальдо станом на 01.01.2017 р. (заборгованості за відповідний період) здійснювалися з врахуванням цих показників, що відображено в додатку № 5 до відзиву (заперечення) на позовну заяву, у рахунку за електроенергію від 31.01.2017 р. та у додатку № 8 Загальна картка про заборгованість споживача до 01.01.2019 р. до позовної заяви Позивача.

Тому, враховуючи зазначене, у вищевказаних рахунках відсутня інформація стосовно заборгованості за відповідний період.

Стосовно невідключення з боку Позивача електроенергії за вказаною вище адресою у лютому 2017 р., вказано на наступне:

У відповідності до п. 7.8 ПКЕЕ (редакція яких чинна на момент виникнення спірних правовідносин), електроустановка може бути відключена електропередавальною організацією (основним споживачем) за заявою власника цієї електроустановки у зазначений заявником термін. Відповідачем по справі не вказано, яким чином було повідомлено Позивача про намір відключити електроустановку за вказаною вище адресою, не вказано на який термін було відключення, не додано Відповідачем по справі доказів звернення до Позивача з питання відключення електроустановки за адресою: АДРЕСА_1 , тобто не дотримано вимог чинного на той момент законодавства, то, відповідно, доводи Відповідача у відзиві (запереченнях) на позовну заяву стосовно не відключення з боку Позивача електропостачання є необгрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають розгляду.

Стосовно твердження Відповідача у відзиві (запереченні) на позовну заяву №308/11635/21 від 13.10.2021 р. про те, що вона користувалася і сплачувала своєчасно за спожиту електроенергію щомісячно до вересня 2019 р., а Позивач в розрахунках не завжди це враховував, представник позивача повідомила, що:

Беручи до уваги додаток №9 відповідача до відзиву (запереченні) на позовну заяву, а саме: рахунки за електроенергію за 2017, 2018 р.р. можна чітко прослідкувати та помітити, що при здійсненні нарахування Позивачем за відповідний період не у повному обсязі було здійснено оплату послуг з боку Відповідача по справі. Так у рахунку № НОМЕР_2 від 02.01.2018 р. нарахування у грудні 2017 р. становило 212,64 грн. відповідно до показів лічильника 34524 кВт*г, а оплата у грудні становила 177,36 грн. Така ж ситуація прослідковується і щодо рахунків № НОМЕР_3 від 01.09.2017 р., де нарахування у серпні 2017 р. становило 1657,44 грн. відповідно до показів лічильника 35798 кВт*г, а оплата у серпні з боку ОСОБА_1 становила 100,00 грн. При чому Відповідачем по справі повністю ігнорувалася заборгованість за спожиту електричну енергію за попередні періоди.

Представник позивача зазначила, що переглядаючи квитанції у додатку № 9 до відзиву (запереченні) на позовну заяву №308/11635/21 від 13.10.2021 р. не можливо зрозуміти, яка саме сума і в який період була оплачена Відповідачем за спожиту електричну енергію, оскільки квитанції є розмитими і накладеними одна на одну так, що не співвідносяться з рахунками за відповідний період.

Таким чином, так як Відповідачем подано до відзиву (запереченні) на позовну заяву №308/11635/21 від 13.10.2021 р., докази, на підставі яких не можливо встановити наявність чи відсутність фактів, у даному випадку оплати Відповідача за спожиту електричну енергію, то останні не підтверджують та не спростовують доводи Відповідача стосовно щомісячної оплати до вересня 2019 р., а відтак є недостатніми та неналежними доказами, які не підлягають розгляду.

Представник позивача зазначає, що стосовно твердження Відповідача по справі у відзиві (запереченні) на позовну заяву №308/11635/21 від 13.10.2021 р. за №б/н від 06.12.2021 р. про те що вона «...зустрічалась з обома заступниками ПАТ Закарпаттяобленерого». Вони не могли зрозуміти як контролер на одному стовпі 3 електролічильника два знімав показники а один як би ні, так як в базі стоїть розрахункова цифра показника. Мені предлагали сплатити 50 % а 50 % спишуть. Но потім в базі все підкорегували (сфальсифікували) і заборгованість вивели з жовтня 2016 р., а не з лютого 2017р.... Відповідач базу коректував много разів, что б заховати свої не правомрні дії...», то як вказано у відповіді на відзив, що останні є необгрунтованими, недоведеними, так як жодних доказів на підтвердження своїх міркувань та тверджень стосовно зазначеного. відповідачем до відзиву не додано.

Стосовно виведення заборгованості з жовтня 2016 р., а не з лютого 2017 р. представник позивача зазначає, наступне: у зв`язку з тим, що Відповідачем по справі не було вчасно подано покази розрахункового приладу обліку Позивачу, то нарахування обсягу спожитої електричної енергії за поточний розрахунковий період Позивачем було здійснено за середньодобовим обсягом споживання за попередній розрахунковий період. Так як, Відповідачем ОСОБА_1 покази розрахункового приладу обліку були подані Позивачеві у січні місяці 2017 року, що підтверджується самим Відповідачем у абз. 9 відзиву (заперечення) на позовну заяву №308/11635/21 від 13.10.2021 р. за №б/н від 06.12.2021 р., то і нарахування за спожиту нею електричну енергію та відображення сальдо станом на 01.01.2017 р. (заборгованості за відповідний період) у рахунку за електроенергію здійснювалися з врахуванням цих показників.

Щодо тверджень відповідача про те, що «...відповідач використав свої монополістичні права і відключив мені від електропостачання. Хоча поставщик електроенергії вже з 01.01.2019 р. був ТОВ «Закарпаттяенергозбут. Квітанції о сплате за електропостачання ТОВ «Закарпаттяенергозбут» додаю і це означає, що договір між мною і ТОВ «Закарпаттяенергозбіт» состоялся. Сам позивач підтверджує, що договір між нами втратив надання услуг з 01.01.2019 р. Дуже незрозуміло платимо одним, командують други, і хто за що відповідає і кто поставщик електроенергії? А монополіст МРЕМ?...»

Представник позивача зазначає, що позивачем було здійснено припинення постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з несплатою рахунків відповідно до умов Договору, що підтверджується додатком № 8 Загальна картка про заборгованість споживача до 01.01.2019 р. до позовної заяви Позивача.

Стосовно доводів Відповідача про те, що «...хоча поставщик електроенергії вже з 01.01.2019 р. був ТОВ «Закарпаттяенергозбут. Квітанції о сплате за електропостачання ТОВ «Закарпаттяенергозбут» додаю і це означає, що договір між мною і ТОВ «Закарпаттяенергозбіт» состоялся. Сам позивач підтверджує, що договір між нами втратив надання услуг з ,01.01.2019 р. Дуже незрозуміло платимо одним, командують други, і хто за що відповідає і кто поставщик електроенергії? А монополіст МРЕМ?...»

З 01 січня 2019 року ПрАТ «Закарпаттяобленерго» не здійснює постачання електричної енергії, у зв`язку з анулюванням його ліцензії на право провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та здійснює виключно діяльність з розподілу електричної енергії власними мережами на підстав ліцензії на право провадження діяльності з розподілу електричної енергії.

Зокрема, 14.06.2018 р. НКРЕКП прийнято постанову № 429, згідно якої ТОВ Закарпаттяенергозбут видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу.

Після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо.

З 01.01.2019 між Позивачем та Відповідачем ОСОБА_1 було укладено публічний договір про надання послуг з розподілу електричної енергії, який вважається укладеним, оскільки Відповідач протягом указаного в заяві - приєднанні терміну не звернувся до оператора системи розподілу - Позивача по справі із запереченнями щодо укладення договору та спожив обсяг електричної енергії, вказаний у Загальній картці по особовому рахунку споживача з 01.01.2019 р., що є додатком № 2 до Позовної заяви.

Стосовно того, що Відповідач просив Позивача відновити електропостачання, так як їй це життєво необхідно, а позивач ігнорує її прохання повідомляємо наступне.

Доводи Відповідача стосовно ігнорування з боку ПрАТ «Закарпаттяобленерго» прохання ОСОБА_1 відновити електропостачання є недостовірними, недоведеними та необґрунтованими, а тому не підлягають розгляду.

У відповіді на відзив також вказано на те, що 17.09.2021 р. на адресу Позивача надійшла заява від 12.07.2021 р. за №б/н, відповідь на яку Позивачем було надано ОСОБА_1 наручно, оскільки Відповідачем по справі, за її словами, не було отримано вказаної відповіді на свою адресу (копія відповіді додається).

З врахуванням вищенаведеного, представник позивача вказує на те, що відповідач всупереч нормам ПКЕЕ та умовам Договору, не вчасно, не у передбачений Договором термін звернувся до Позивача стосовно заборгованості за спожиту електричну енергію, невчасно подав покази розрахунково приладу обліку, що призвело до виникнення заборгованості за спожиту електричну за адресою: АДРЕСА_1 у Відповідача ОСОБА_1 .

Представник позивача зазначає, що твердження Відповідача, щодо порушень з боку представників Товариства є безпідставними.

Таким чином, вимоги Відповідача викладені у відзиві (запереченні) на позовну заяву №308/11635/21 від 13.10.2021 р. за № б/н від 06.12.2021 р. є необґрунтованими, безпідставними і такими, що не відповідають нормам чинного законодавства, а тому не підлягають задоволенню.

Представник позивача просить суд: долучити до матеріалів цивільної справи № 308/11635/21 дану відповідь на відзив (заперечення) на позовну заяву 308/11635/21 від 13.10.2021 р. ОСОБА_1 від 06.12.2021 р. за №б/н та врахувати її при ухваленні рішення.

Визнати відзив, поданий Відповідачем по цивільній справі № 308/11635/21 таким, що поданий з пропущенням встановленого судом строку без поважних причин та вирішити дану справу за наявними в ній матеріалами.

28.12.2021 від відповідача по справі надійшла відповідь на відповідь на відзив, в якому ОСОБА_1 просить суд: взяти до уваги її відзив, оскільки такий поданий в строк, адже копію ухвали вона отримала 24..11.2021; зазначає, що питання щодо зняття показників лічильника вона виясняла із заступником ОСОБА_3 . Окрім того просить зобов`язати позивача надати достовірну інформацію щодо зняття показників лічильника, позовні вимоги залишити без задоволення, та зобов`язати позивача відновити електропостачання.

На адресу суду інших заяв, пояснень, клопотань від сторін по справі не надходило.

Згідно ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази та письмові пояснення, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 13.11.2012 року між ПрАТ Закарпаттяобленерго та ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 укладено договір про користування електричною енергією за № 1-2320. Так, відповідач відповідно до п. 11 вказаного Договору, окрім інших умов, взяв на себе зобов`язання: дотримуватися умов нормативно-технічних документів про користування електричною енергією; …у випадку виявлення Споживачем відхилення зазначених у платіжному документі, виписаному Енергопостачальником, показань розрахункового приладу обліку від фактичних його показань , на протязі п`яти днів з моменту отримання платіжного доручення документа, і письмовому вигляді повідомляти про це Енергоппостачальника ..для проведення перевірки та в разі необхідності забезпечити коригування таких; оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до умов договору; не пізніше ніж за 7 днів до припинення користування електричною енергією у квартирі або іншому об`єкті письмово повідомити Енергопостачальника про розірвання договору та розрахуватися за спожиту електричну енергію, включаючи день виїзду.

Згідно наявного у матеріалах справи свідоцтва про державну реєстрацію прав, власником будинку по АДРЕСА_1 , на час укладення договору електропостачання відповідач по справі ОСОБА_1 була власником та споживачем послуг з електропостачання. Вказане відповідач не заперечує, як і власне самого факту укладення договору від 13.11.2013 №1-2320.

Разом із тим, 01.01.2019 р. набули чинності зміни до ЗУ «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.02.2018 р.

Відповідно до п. 2, 4 Правил, укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови. Операторам систем розподілу (далі - ОСР) укласти договори про надання послуг з розподілу електричної енергії, які укладаються зі споживачем, з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані на території діяльності ОСР. Договір розробляється ОСР на основі істотних умов, визначених Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 310, та типової форми, встановленої Правилами, і розміщується на сайті ОСР. у засобах масової інформації і в пунктах обслуговування споживачів ОСР. ОСР шляхом безпосереднього вручення персоналом ОСР або з рахунком, або поштовим відправленням надає споживачу заяву- приєднання до зазначеного .договору, яка формується за базами даних вертикально інтегрованого суб`єкта господарювання та містить ЕІС-коди точок комерційного обліку об`єкта споживача. Надання такої заяви-приєднання є пропозицією споживачу про приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах діючого договору про користування або постачання електричної енергії (індивідуальні характеристики об`єкта, потужність, клас надійності, ідентифікаційні коди, особливості обліку тощо). Договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка повертається споживачем на адресу ОСР, та/або сплати за рахунком (квитанцією), який надсилається (надається) одночасно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, та/або з дати, указаної у заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або Щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії.

Згідно абз. 1, 2 п. 6 Правил, до укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладається зі споживачем, договірні відносини між споживачем та суб`єктом господарювання, що провадить діяльність з розподілу електричної енергії на підставі ліцензії з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами (або ОСР як правонаступником за договорами про користування електричною енергією та договорами про постачання електричної енергії), урегульовуються окремими положеннями діючих договорів про користування електричною енергією або договорів про постачання електричної енергії (у частині взаємовідносин споживача і електророзподільної організації), які не суперечать вимогам чинного законодавства у сфері електроенергетики. Зокрема сторони керуються вимогами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) з питань потужності, якості електроенергії, окремих процедурних питань тощо. У разі виникнення суперечності між нормами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) та нормами законодавства про електроенергетику сторони керуються вимогами чинного законодавства.

Після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо.

Відповідно з 01.01.2019 р. Позивач ПрАТ «Закарпаттяобленерго» припинив діяльність з постачання електроенергії у зв`язку з анулюванням його ліцензії на право провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та розпочав здійснювати виключно діяльність з розподілу електричної енергії власними мережами на підставі ліцензії на право провадження діяльності з розподілу електричної енергії.

Так, з 01.01.2019 р. між Позивачем та Відповідачем ОСОБА_1 було укладено публічний договір про надання послуг з розподілу електричної енергії, який вважається укладеним, оскільки Відповідач протягом указаного в заяві - приєднанні терміну не звернувся до оператора системи розподілу - Позивача по справі із запереченнями щодо укладення договору та спожив обсяг електричної енергії, вказаний у Загальній картці по особовому рахунку споживача з 01.01.2019 р.

Таким чином, в силу ст. ст. 6, 11, 526, 714 ЦК України, глави 52 та 53 ЦК України, на підставі положень ЗУ «Про ринок електричної енергії» та Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357 (станом на час розгляду справи втратили чинність), 13.11.2013 р. між ПрАТ Закарпаттяобленерго та ОСОБА_1 укладено договір про користування електричною енергією за № 1-2320 (надалі Договір) (додаток № 3 до Позовної заяви). Вказаний Договір споживача про користування електричною енергією укладений з ПрАТ «Закарпаттяобленерго» припинив свою дію з 01.01.2019 р., крім окремих положень в частині регулювання відносин щодо заборгованості з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо (п.6 Правил).

Судом встановлено, що позивачем, за адресою відповідача, було відкрито особовий рахунок на ім`я ОСОБА_1 , підключено до своєї електромережі електроустановку (помешкання) за адресою: АДРЕСА_1 , до якої безперебійно позивачем постачалася електрична енергія, щомісячно відправлялися Відповідачу квитанції на оплату спожитої ним електричної енергії. Відповідач у свою чергу, споживав поставлену йому позивачем електричну енергію.

Таким, чином з наведеного вбачається, що позивачем, було відкрито особовий рахунок на ім`я ОСОБА_1 , та підключено до своєї електромережі електроустановку (помешкання) за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрована відповідач, до якого безперебійно позивачем постачалася електрична енергія, яка споживалася відповідачем, та який здійснював позивачу її оплату. Сама відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що договір між нею та ТОВ «Закарпаттяенергозбут» відбувся, при цьому як на підтвердження наведеного додає квитанції про оплату електропостачання саме ТОВ «Закарпаттяенергозбут».

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ЗУ "Про ринок електричної енергії", Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26.07.1999 року за № 1357.

ЗУ "Про ринок електричної енергії" визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Статтею 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено значення термінів, які вживаються у цьому Законі, зокрема: електрична енергія - енергія, що виробляється на об`єктах електроенергетики і є товаром, призначеним для купівлі-продажу; електрична мережа - сукупність електроустановок для передачі та/або розподілу електричної енергії; побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність);

Згідно до п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357, (надалі ПКЕЕН) Побутовий споживач електричної енергії зобов`язаний зокрема: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил; вносити плату за спожиту електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку;

Згідно до п. 48 ПКЕЕН, споживач несе відповідальність згідно із законодавством зокрема за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію.

Розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показів засобів обліку (п. 19 ПКЕЕН).

Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну

Знімання показів засобів обліку провадиться електропостачальником (електророзподільним підприємством) та/або побутовим споживачем щомісяця відповідно до умов договору. Побутовий споживач, як правило, знімає покази засобу обліку на перше число місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем).

У разі зміни тарифу надлишок (переплата) оплаченої, але не спожитої електричної енергії зараховується побутовому споживачу на його особовий рахунок як авансовий платіж за новими тарифами в наступному розрахунковому періоді (п. 21 ПКЕЕН).

Оплата спожитої електричної енергії може здійснюватися: за розрахунковими книжками; за платіжними документами, які виписуються енергопостачальником; за карткою попередньої оплати.

Порядок та форма оплати спожитої електричної енергії визначаються у договорі. (п. 22 НКЕЕН).

У разі зміни тарифів (цін) на електричну енергію оплата заборгованості провадиться за тарифами (цінами), що діяли у період, за який сплачується борг (п. 26 НКЕЕН).

У разі несплати або неповної оплати за спожиту електричну енергію у строки, визначені пунктом 20 цих Правил, електропостачальник на 30 день надсилає побутовому споживачу поштою або вручає особисто під підпис попередження про відключення електричної енергії у якому зазначає: останні покази засобу обліку, які були зняті працівниками електропостачальника, суму заборгованості за спожиту електричну енергію, період, за який ця заборгованість виникла, обсяг спожитої електричної енергії у зазначений період (з розбивкою обсягів електричної енергії, спожитої в кожному розрахунковому періоді), тарифи (у тому числі блочні, які діяли у відповідному періоді), дату відключення електроустановок об`єкта споживача від електропостачання у разі несплати цієї заборгованості, прізвище, ім`я, по батькові, підпис відповідальної особи і дату (п. 27 НКЕЕН).

На підтвердження допущеної ОСОБА_1 , перед ПрАТ «Закарпаттяобленерго» заборгованості, позивач надав загальну картку по особовому рахунку № НОМЕР_4 Бурич ОСОБА_4 , де відображено розрахунки за спожиту електричну енергію, вказано контрольні зняття показників лічильника, та показники, що передавалися безпосередньо споживачем. Така, містить анкетні дані споживача, а саме відповідача по справі, адресу за якою надавалися послуги з електропостачання, а саме АДРЕСА_1 .

Згідно загальної картки, яка розпочинається із 01.2016, станом на цю дату у відповідача уже є заборгованість -270,48 грн. За період часу із 01.2016 по 12.2016 р. вбачається що відповідачем здійснювалася оплата за спожиту електричну енергію однак суми що нараховані позивачем та сплачені відповідачем різняться. Внаслідок неповної оплати за спожиту електричну енергію, у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем станом на 12.2016 року у розмірі 8 804,94 грн.

У відзиві вказано на те, відповідач фактично не була споживачем електроенергії так як будинок по АДРЕСА_1 з 2013 р. був в судовому розгляді і по виселенню бувших жильців відповідач не могла відключити енергопостачання до рішення суду. Натомість стверджує, що користується, та сплачує за спожиту електричну енергію лише з 05.2017 року.

Разом із тим, зі змісту п. 11 Договору кладеного між позивачем та відповідачем, про користування електричною енергією, ОСОБА_1 , повинна була не пізніше ніж за 7 днів до припинення користування електричною енергією у квартирі або іншому об`єкті письмово повідомити Енергопостачальника про розірвання договору та розрахуватися за спожиту електричну енергію, включаючи день виїзду.

Доказів зверненні із відповідною заявою відповідачем по справі не додано. Натомість ОСОБА_1 стверджує що не могла відключити енергопостачання до рішення суду оскільки в судових засіданнях їм було роз`яснено, що вона «не повинна перешкоджати в їх житті до рішення суду». З даного приводу слід зауважити, що відповідна заява споживача послуг в розумінні п. 11 вказаного Договору, не передбачає відключення певного об`єкту від електропостачання, а передбачає саме повідомлення про припинення користування електричною енергією конкретним споживачем.

Таким чином вказані доводи відповідача не звільняють її від обов`язку взятого на себе відповідно договору, щодо сплати за спожиту електричну енергію.

Окрім того, слід зазначити, що на підтвердження факту непроживання у буд. АДРЕСА_1 , жодних доказів не надано.

Твердження ОСОБА_1 , що вона контролювала сплату по квитанціям проживаючих в будинку сім?ї ОСОБА_2 , які їй пред?являли квитанції про оплату та за її словами заборгованості не було та вона довіряла показникам знятим контролером ПАТ Закарпаттяобленерго є необгрунтованими.

Так, відповідно до п. 21 Постанова, Правила від 26.07.1999 № 1357 Про затвердження Правил користування електричною енергією для населення передбачає, що знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем.

За власним рішенням енергопостачальник має право самостійно знімати показання приладів обліку у споживача.

Вказане свідчить про те, що саме на споживача покладено функцію знімання показників лічильника. Натомість електропостачальник має право контролювати правильність знімання показників лічильника.

Також варто зауважити, що відповідно до Договору користування електричною енергією у випадку виявлення Споживачем відхилення зазначених у платіжному документі, виписаному Енергопостачальником, показань розрахункового приладу обліку від фактичних його показань , на протязі п`яти днів з моменту отримання платіжного доручення документа, і письмовому вигляді повідомляти про це Енергопостачальника ..для проведення перевірки та в разі необхідності забезпечити коригування таких; оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до умов договору;

Однак відповідач не вказує, що зверталася із відповідними заявами до позивача.

За твердженням ОСОБА_1 по квитанціям з липня 2016 р. по 31.01.2017р. заборгованості не було і попереджень від ПАТ «Закарпаттяобленерго» про не сплату теж не було. На підтвердження вказаному до відзиву на позовну заяву надано рахунки за електроенергію.

Так згідно рахунку від 01.01.2017 року вбачається, що нарахування відбувалося по середньому, як вказано показники фактичні станом на 15.09.2016; така саме інформація міститься і в рахунках від 05.12.2016,01.11.2016,01.10.2016, 01.08.2016. У рахунку від 01.09.2016, вказано, що донарахування здійснено по середньому, показник фактичний від 15.08.2016.

Оскільки позивач не мав інформації щодо кількості фактично спожитої електричної енергії, а розрахунок здійснювався по середньому показнику, не відображено заборгованості. При цьому, відповідач підтверджує, що показники не передавала позивачу.

Разом із тим, у рахунку від 31.01.2017 вказано фактичні показники. Згідно вказаного розрахунку зазначено кількість спожитої відповідачем електричної енергії та зазначено нарахована за січень сума 2780,28 грн. та сальдо на 01.01.2017- 8804,94 грн. При цьому, ОСОБА_1 зазначає, що в січні нею особисто було передані показники, та що у колцентрі їй повідомили про заборгованість приблизно у розмірі 11 000 грн. (8804,94+2780,28 грн= 11 585,22 грн.).

Відповідно до п. 6.36 та 6.39 Постанова, Правила від 31.07.1996 № 28 Про затвердження Правил користування електричною енергією: уразі виникнення у споживача сумніву в правильності показів розрахункових засобів обліку або визначення суми в пред`явленому до оплати документі щодо оплати електричної енергії споживач подає про це заяву постачальнику електричної енергії (електропередавальній організації).

Постачальник електричної енергії (електропередавальна організація) має протягом 5 робочих днів від дня одержання заяви перевірити рахунок на оплату, а в разі потреби протягом 20 днів провести технічну перевірку та/або експертизу розрахункових засобів обліку відповідно до встановленого цими Правилами порядку та повідомити споживача про результати.

У разі неможливості отримання постачальником електричної енергії даних про спожиту електричну енергію в зазначений термін (за винятком порушення роботи розрахункового обліку) визначення обсягу спожитої електричної енергії за поточний розрахунковий період здійснюється за середньодобовим обсягом споживання за попередній розрахунковий період з подальшим перерахунком у разі надання даних протягом наступного розрахункового періоду.

Тривалість періоду розрахунку за середньодобовим обсягом споживання електричної енергії до отримання показів розрахункових засобів обліку має не перевищувати одного повного розрахункового періоду, після чого розрахунок обсягу спожитої електричної енергії здійснюється постачальником електричної енергії за величиною дозволеної потужності струмоприймачів та кількістю годин їх використання без подальшого перерахунку. У цьому разі відновлення розрахунків за розрахунковими засобами обліку здійснюється після спільного складання акта, у якому фіксуються покази розрахункових засобів обліку електричної енергії..

Як вбачається із загальної картки протягом 2017 року, борг відповідача, у зв`язку із здійсненнями неповних та не постійних щомісячних оплат, перед постачальником електричної енергії збільшився,та станом на 12.2017 становив 15 531,74 грн.

Станом на 12.2018 року, розмір боргу становив 15 254,46 грн. Останній платіж відповідачем здійснено в 01.2019 року. Таким чином остаточно борг відповідача перед позивачем за спожиту електричну енергію становить 14 956,46 грн.

При цьому вказане підтверджується і наданим відповідачем (до відзиву на позовну заяву) витягом із особового рахунку № НОМЕР_4 (що належить ОСОБА_1 ).

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що доводи відповідача про те, що вона з травня 2017 намагалася вияснити причини виникнення заборгованості, доводи щодо недобросовісності дій відповідача належними та допустими доказами не підтверджені. Твердження ОСОБА_1 , про те, що вона зустрічалася із заступниками ПАТ Закарпаттяобленерго, які обіцяли з`ясувати хто винен у виникненні заборгованості, та те що їй пропонували сплатити 50% заборгованості та що в такому разі 50% будуть списані жодними доказами також не доведено.

Наявні в матеріалах справи заяви стосуються її прохання про відновлення електропостачання. Заява відповідача адресована позивачу від 17.09.2018 містить її твердження про те, що заборгованість виникла не по її вині, а у зв`язку шахрайськими діями із сім`ї ОСОБА_5 разом із співробітниками Ужгородського МРЕМ, відомостей про направлення вказаної заяви матеріали справи не містять, відповідь на вказану заяву відповідачем до матеріалів справи не додано.

Щодо заявленого клопотання відповідача про застосування строків давності оскільки, строк позовної давності стік з березня 2017, або з жовтня 2016 року, то слід зазначити наступне:

Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої статті 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

В додатку до позовної зави додано розрахунок заборгованості, а відповідачем до відзиву на позовну заяву додано виписку по особовому рахунку в якому наявні відомості про зменшення суми боргу тобто часткову сплату боржником або з його згоди іншою особою основного боргу, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, останній платіж відповідачем здійснено 01.2019 року, із позовом до суду позивач звернувся 31.08.2021, тобто в межах строку позовної давності.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Згідно з ч. 3 вказаної статті після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

У постанові від 07 липня 2020 року при розгляді справи № 712/8916/17, провадження № 14-448цс19 Великою Палатою Верховного Суду встановлено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників.

Разом із тим, слід зазначити, що позивач уже звертався до суду із вимогою щодо стягнення із відповідача заборгованості за спожиту електричну енергію у наказному провадженні. Так, 12.08.2019 судовим наказом Ужгородського міськрайонного суду так заяву задоволено, а з ОСОБА_1 стягнуто суму боргу в розмірі 14 956,46 грн. та суму судового збору. Однак, ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.10.2020 року вказаний судовий наказ скасовано.

Подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати згідно з частиною другою статті 264 ЦК України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи за її частиною.

На підставі припису частини другої статті 264 ЦК України переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі.

Проте, згідно правової позиції, викладеної у рішенні Верховного суду у справі № 640/18354/14-ц, до дій, що свідчать про визнання боргу чи іншого обов`язку належать: визнання претензії; зміна договору, з якої вбачається визнання боргу, та прохання про таку зміну; письмове прохання про відстрочку сплати; підписання уповноваженою посадовою особою боржника разом з кредитором акта звіряння взаєморозрахунків, який підтверджує наявність боргу в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення до кредитора щодо гарантування сплати боргу; часткова сплата боржником чи з його згоди іншою особою боргу та/або сум санкцій.

Слід зазначити, що відповідно до п. 6.5 Правила від 31.07.1996 № 28 Про затвердження Правил користування електричною енергією: у разі виникнення у споживача заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію, сторони за взаємною згодою та у порядку, передбаченому законодавством України, укладають договір щодо реструктуризації заборгованості. При цьому оформлюється графік погашення заборгованості, який є додатком до цього договору.

У разі відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності у платіжному документі у реквізиті призначення платежу посилань на період, за який здійснюється оплата або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані споживачем за електричну енергію, постачальник електричної енергії має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості цього споживача з найдавнішим терміном її виникнення.

Згідно відображеної в загальній картці інформації, сума боргу зменшувалася, що свідчить про часткову сплату відповідачем наявної у неї заборгованості за спожиту електричну енергію. Вказане в свою чергу доводить відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про застосування строків позовної давності.

Окрім того, наведене також спростовує твердження відповідача про те, що вона не погашала заборгованість, а лише оплачувала вартість фактично спожитої електричної енергії.

При цьому слід зазначити, що відповідно до п. 6.5 Про затвердження Правил користування електричною енергією що затверджені Постановою 31.07.1996 № 28 передбачено, що у разі виникнення у споживача заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію, сторони за взаємною згодою та у порядку, передбаченому законодавством України, укладають договір щодо реструктуризації заборгованості. При цьому оформлюється графік погашення заборгованості, який є додатком до цього договору.

У разі відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності у платіжному документі у реквізиті призначення платежу посилань на період, за який здійснюється оплата або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані споживачем за електричну енергію, постачальник електричної енергії має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості цього споживача з найдавнішим терміном її виникнення.

Укладення сторонами та дотримання споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє споживача від оплати поточного споживання електричної енергії.

Таким чином зменшення суми боргу, з 16163,42 грн., саме така найбільша заборгованість була зафіксована, як в загальній картці (наданій позивачем) так і в особовому рахунку (витяг надано відповідачем) станом на 03.2018, до 14 956,46 грн.. свідчить про те, що відповідач частково здійснив погашення заборгованості. Останній такий платіж здійснено відповідачем 01.2019 року на суму 298,32 грн.

Щодо вимоги відповідача про зобов`язання позивача відновити електропостачання, то слід зазначити наступне:

Процесуальні права та обов`язки сторін у цивільній справі визначені ЦПК України, зокрема ст.43. Окрім того, відповідно до п.3 ч.2 с. 49 відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом. Порядок подання зустрічного позову та вимоги щодо нього містяться в ст.ст. 193-139 Кодексу. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу.

Однак вказаним правом відповідач не скористався, натомість ОСОБА_1 , подано відзив на позовну заяву та пояснення на відповідь на позовну заяву. Так, згідно ч. 1 ст. 178 ЦПК України, у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

Вказане свідчить, що чинним ЦПК України, не передбачено можливість відповідача заявляти вимоги у відзиві на позовну заяву, така можливість надається у вигляді пред`явлення зустрічної позовної заяви.

З огляду на викладене заявляючи вимогу у відзиві на позовну заяву, щодо зобов`язання ПАТ «Зкарпаттяобленерго» відновити їй електропостачання, виходить за межі процесуальних прав відповідача. Вказана вимога розглянута в рамках даної справи бути не може, рішення щодо неї ухвалено бути не може.

Щодо вимоги відповідача про зобов`язання ПАТ «Закарпаттяобленерго» надати інформацію по зняттю показників лічильників за адресам АДРЕСА_3 :

Суд зазначає, що предметом даного позову, є стягнення заборгованості за спожиту відповідачем, за адресою АДРЕСА_1 електричну енергію.

Відповідно до ч.1,ч.3 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Разом із тим, вказаним правом відповідач не скористалася, із відповідним клопотанням до суду не зверталася.

Таким чином суд вважає, що вимога позивача про стягнення із відповідача суми заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 14 956,46 грн., підлягає до задоволення.

Відповідач не спростував у цій частині вказаний розрахунок заборгованості, хоча такий процесуальний обов`язок передбачений ст.ст. 12, 13 ЦПК України.

У відповідності до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із підстав зазначених в договорі та іншому правочинні, акті цивільного законодавства чи у зв`язку із завданням майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Отже, за таких обставин вбачається, що відповідачем по справі, у зв`язку з не внесенням у повному обсязі платежів за спожиту електричну енергію оплату яких відповідач у порядку та строки, вказані в розрахунковому документі, в добровільному порядку не здійснив, допущено порушення норм Закону та ПКЕЕН .

Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення (стаття 229 ЦПК України).

Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереcи фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України.

З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_1 , на користь ПрАТ «Закарпаттяобленерго» розміру суми боргу за спожиту електричну енергію в розмірі 14 956,46 грн. є підставними і такими, що підлягають задоволенню.

При цьому суд враховує, що укладення між відповідачем та позивачем Договору про користування електричною енергією, фактичне споживання відповідачем електроенергії та наявність відкритого на її ім`я особового рахунку свідчить про її приєднання до умов договору про постачання електричної енергії шляхом вчинення споживачем дій, що засвідчують його бажання укласти договір, а саме: фактом споживання та оплати послуг з електропостачання.

Про наявність обов`язку споживача оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними при відсутності підписаного договору про надання таких послуг, неодноразово зазначалось у правових позиціях, сформованих у постанові ВСУ від 26.04.2016 у справі № 6-2951цс15 та у постанові ВС від 06.11.2019 у справі № 642/2858/16 (провадження № 61-26204св18).

Згідно з правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59 цс13 та від 18 листопада 2015 року у справі № 6-582цс15, споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг.

У відповідності до ст. 526 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

За змістом ст. ст. 67,68 Житлового кодексу України, п. 5 ч. 3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальніпослуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У разі існування прострочення виконання, грошового зобов`язання зі сплати житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України Вказане узгоджується із позицією, що міститься у постанові ВСУ від 30 жовтня 2013 р. у справі № 6- 59цс13 та постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року № 6-2023цс15.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у зв`язку з невиконанням відповідачем обов`язків щодо сплати спожитих послуг згідно здійсненого позивачем розрахунку втрат від інфляції у сумі 3 359,12 гри.: 3% річних від простроченої суми 1 347,27 грн.. що підтверджується Розрахунком приєднаним до позовної заяви (Додаток 9 до Позовної заяви).

Враховуючи наведене та беручи до уваги, що позивачем доведено порушення та невиконання споживачем своїх зобов`язань щодо сплати вартості спожитої електроенергії, а відповідач жодних достатніх та належних доказів відсутності у неї такої заборгованості суду не надала, суд вважає, що позовну слід задовольнити та стягнути з відповідача , на користь позивача заборгованість, яка складається із наступного:заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 14 956,46 грн.; суму інфляційних втрат в розмірі 3 359,12 грн. та 3 % річних на залишок заборгованості в розмірі 1 347,27 грн.

У відповідності до вимог ч. 1ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати, згідно прохальної частини позовної заяви позивач просить стягнути на його користь судовий збір у розмірі 2227,00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України "Про ринок електричної енергії", ст.ст. 12, 76, 81, 141, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-282, 352, 354 ЦПК України, ст. 611, 629 ЦК України, Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію та 3% річних на залишок заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ПрАТ «Закарпаттяобленерго» (89412, Закарпатська обл., Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, 57, Код ): заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 14 956,46 грн.; суму інфляційних втрат в розмірі 3 359,12 грн. та 3 % річних на залишок заборгованості в розмірі 1 347,27 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ПрАТ «Закарпаттяобленерго» (89412, Закарпатська обл., Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, 57, Код ) судовий збір в розмірі 2 270,00 грн.

Позивач Приватне акціонерне товариство "Закарпаттяобленерго". Адреса позивача: пл.Жупанатська,18, м.Ужгород, Закарпатська обл. 88000.

Відповідач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Повне текст рішення суду складено 26.12.2022 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош