Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/2371/21

Провадження № 2/126/190/2022

"16" лютого 2022 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Губко В. І.

секретар Бурлака А. І.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з даним позовом в якому просить визнати за нею як за спадкоємцем першої черги за законом право власності на житловий будинок з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 82,8 кв.м, житловою площею 61,4 кв.м, що позначений на плані літерою «А», прибудова «а», літня кухня «Б», погріб «Бпід», сарай «б», вбиральня «Т», колодязь «К», огорожа «1,2», який належав ОСОБА_3 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , в АДРЕСА_1, у віці 71 років, помер батько позивачки, ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть , а також свідоцтвом про народження позивачки та свідоцтвом про укладення шлюбу.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на будинок в АДРЕСА_1 .

Позивачка як спадкоємиць на майно померлого, спадщину у встановленому законом порядку прийняла шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном та маючи на меті належним чином оформити свої спадкові права звернулася до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 , який належав померлому ОСОБА_3 .

Спадкоємцями на майно померлого також є дружина померлого (мати позивачки) мати ОСОБА_2 , яка не має наміру отримувати свідоцтво про право на спадщину.

Інших спадкоємців за законом, а також малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, осіб, дієздатність яких обмежена, немає.

Спадкодавець при житті набув право власності на даний будинок, але не зареєстрував право власності на нього відповідно до встановленого законодавства України порядку.

Позивач ОСОБА_1 надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу в її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 надала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутність.

Відповідно до ч. 3ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 , в АДРЕСА_1, у віці 71 років, помер батько позивача, ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Флоринської сільської ради Бершадського району Вінницької області, а також свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_2 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на будинок в АДРЕСА_1 .

Позивачка як спадкоємиць на майно померлого, спадщину у встановленому законом порядку прийняла шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном та маючи на меті належним чином оформити свої спадкові права звернулася до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 , який належав померлому ОСОБА_3 .. Вказане підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.09.2021 року за вихідним №155/02-31.

Спадкоємцями на майно померлого також є дружина померлого (мати позивачки) мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка не має наміру отримувати свідоцтво про право на спадщину. Інших спадкоємців за законом, а також малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, осіб, дієздатність яких обмежена, немає.

Спадкодавець при житті набув право власності на даний будинок, але не зареєстрував право власності на нього відповідно до встановленого законодавства України порядку. Факт набуття ним права власності на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 підтверджується довідкою №1460 від 03.09.2021 року, виданою Флоринським старостинським округом Бершадської міської ради, згідно якої станом на 15.04.1991 року, вищезазначений житловий будинок відновився до суспільної групи - колгоспний двір, ОСОБА_3 , при житті був членом даного колгоспного двору і не втратив частку у його майні. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться в пункті 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).

Відповідно до ст. ст. 1217-1219 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, крім прав та обов`язків, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

З аналізу норм ст.ст.1268-1270 ЦК України, необхідно щоб спадкоємець прийняв спадщину у шестимісячний строк.

Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст.ст. 319, 321 ЦК України та ст. 41 Конституції України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У відповідності із вимогами листа Міністерства Юстиції України за №19-32/319 від 21.02.2005 року згідно якого у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Вимоги щодо стягнення судових витрат позивачем не пред`являлись.

На підставі ст. 25, 346, 1217, 1218 - 1222, 1258, 1261, 1268 -1270, 1299 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 19, 263-267 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , як за спадкоємцем першої черги за законом право власності на житловий будинок з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 82,8 кв.м, житловою площею 61,4 кв.м, що позначений на плані літерою «А», прибудова «а», літня кухня «Б», погріб «Бпід», сарай «б», вбиральня «Т», колодязь «К», огорожа «1,2», який належав ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України, тобто, у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя В. І. Губко