Провадження № 2-др/947/58/22
Київський райсуд м. Одеси
У складі головуючого судді Луняченка В.О.,
При секретарі Макаренко Г.В.,
24.11.2022 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Галайчук Г.С. про ухвалення додаткового рішення по вказаній справі, оскільки при ухваленні рішення суд не вирішив питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, а саме в частині відшкодування судових витрат- витрат на правничу допомогу.
Учасники справи в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі.
З боку представника позивача надійшла заява про можливість розгляду заяви про постановлення додаткового рішення за його відсутності.
Частина 4 ст.270 ЦПК України визначає, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Суд дослідив надані докази і наведені сторонами доводи і дійшов висновку, що заява про компенсування судових витрат підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог п.3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Також зі змісту ст.58 ЦПК України слідує, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
За правничою допомогою ОСОБА_1 звернулася до адвокатського бюро «Галайчук Ганни Сергіївни». 26.09.2022 року укладено договір №26/09/2022-1 про надання правничої допомоги.
Відповідно до ст.60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Згідно ст.15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частиною четвертою ст.62 ЦПК визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Так, у відповідності до ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Представником позивача своєчасно ставилось питання перед судом про розподіл судових витрат, однак відповідний опис витраченого часу та вартості виконаних робіт представником позивача надано окремо з відповідною заявою про розподіл судових витрат у терміни передбачені чинним законодавством.
З огляду на викладене вимоги представника позивача в частині стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованими, доведеним і підлягають задоволенню.
Керуючись п.3 ч.1ст.270 ЦПК України, суд
Додаткове рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя Луняченко В. О.