Ухвала

Іменем України

19 липня 2022 року

м. Київ

справа № 712/8640/21

провадження № 61-6400ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 09 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користування житловим приміщенням.

Позивачі просили зобов`язати відповідача ОСОБА_1 не чинити перешкоди в користуванні власністю та майном на АДРЕСА_1 .

24 березня 2022 року позивачі звернулись до суду із заявою про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю спору та повернення сплаченого при поданні позову судового збору.

Ухвалою від 04 квітня 2022 року Соснівський районний суд м. Черкаси закрив провадження у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користування житловим приміщенням.

Повернув ОСОБА_3 судовий збір у сумі 908,00 грн, сплачений згідно з квитанцією від 28 серпня 2021 року № 757517.

Відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про компенсацію витрат на правничу допомогу.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

Постановою від 09 червня 2022 року Черкаський апеляційний суд апеляційну скаргуадвоката Тимчука О. В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишив без задоволення, а ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 квітня 2022 року - без змін.

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Черкаського апеляційного суду від 09 червня 2022 року.

Посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, особа, яка подала касаційну скаргу, просить змінити постанову суду апеляційної інстанції в частині відмови у відшкодуванні витрат та зобов`язати позивачів компенсувати понесені відповідачем витрати на адвокатський захист.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частина четверта статті 394 ЦПК України передбачає, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про компенсацію витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з відсутності підстав для задоволення клопотання відповідача, оскільки у відзиві ОСОБА_1 на позов від 18 жовтня 2021 року відсутні відомості про попередні (орієнтовні) розрахунки сум судових витрат, понесених ним на правничу допомогу.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частина третя статті 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом, у передбачених цим Кодексом випадках.

Однією з основних засад судочинства, визначених пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

18 жовтня 2021 року ОСОБА_1 подав відзив на позов.

24 березня 2022 року позивачі звернулись до суду із заявою про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю спору та повернення сплаченого при поданні позову судового збору.

Відповідач звернувся до суду із заявою про компенсацію витрат на оплату правничої допомоги адвоката в сумі 55 000,00 грн згідно з додатком № 1 до договору про надання юридичної допомоги від 25 жовтня 2021 року.

ЦПК України закріплює вимогу для кожної із сторін процесу подавати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла, і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (стаття 134 ЦПК України).

Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою першої заяви по суті спору (як позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг, так і відзиву), оскільки з огляду на статтю 134 ЦПК України попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому, поданий стороною попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми таких витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з частиною другою статті 134 ЦПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Наведена норма процесуального закону надає суду право у разі невиконання стороною обов`язку подати попередній розрахунок судових витрат відмовити у їх відшкодуванні, за винятком суми сплаченого стороною судового збору (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі № 904/4494/18).

Суди встановили, що поданий відповідачем ОСОБА_1 відзив на позов від 18 жовтня 2021 року не містить попереднього розрахунку суми судових витрат на правничу допомогу.

Суд апеляційної інстанції встановив, що на час постановлення оскарженої ухвали суду першої інстанції матеріали справи містили лише: ордер на надання правової допомоги серії ЧК № 83795 від 01 листопада 2021 року та доданий додатковий договір до договору про надання юридичної допомоги у цивільній справі від 25 жовтня 2021 року.

За змістом пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Під час розгляду справ у якості доказів у більшості випадків достатньо надати суду договір про надання правової допомоги, акт прийому-передачі наданих послуг згідно з договором про надання правової допомоги, платіжні доручення на оплату послуг адвоката та квитанції про оплату клієнтом цих доручень.

Однак, ОСОБА_1 та його адвокат Тимчук О. В. зазначені докази не долучили до матеріалів справи під час судового процесу в суді першої інстанції. Лише до клопотання від 20 березня 2022 року ОСОБА_1 долучив додатковий договір до договору про надання юридичної допомоги у цивільній справі від 22 жовтня 2021 року, укладений 25 жовтня 2021 року, незавірені належним чином копії квитанцій про сплату ним на користь адвокатського бюро «Тимчук» на загальну суму 20 200,00 грн та копії реквізитів для оплати.

У постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду зазначає, що «саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони».

Верховний Суд у постанові від 22 січня 2020 року дійшов такого висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах: «З огляду на те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції заявник разом з першою заявою по суті спору не надав суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи, Верховний Суд відмовляє у відшкодуванні таких судових витрат».

Аналогічні висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах викладені в постановах Верховного Суду від 02 грудня 2021 року у справі № 761/28356/20 та від 12 січня 2022 року у справі № 663/584/19 та інших.

Таким чином, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки ОСОБА_1 у відзиві на позов не подав попереднього розрахунку суми судових витрат на правничу допомогу в сумі 55 000,00 грн, вимога про відшкодування цих судових витрат у зв`язку із закриттям провадження не підлягає задоволенню.

Зі змісту касаційної скарги, судового рішення, що оскаржене,та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Керуючись частиною першою статті 389, частиною другою та четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 09 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська