Справа 556/2288/22
Номер провадження 2/556/466/2022

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.12.2022 року. смт.Володимирець

Володимирецькийрайонний суд Рівненськоїобласті в особі:

головуючого судді Іванків О.В.,

при секретарі Кньовець Н.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Володимирець справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

До суду з позовом звернулася ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

В обгрунтування заяви вказала, що 21.07.2017 року уклала шлюб з відповідачем по справі, який зареєстрований Каноницькою сільською радою Володимирецького району Рівненської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 03.

Шлюбне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів і поглядів на життя. Втратили почуття любові і взаємоповаги один до одного. Сімейних стосунків не підтримують, проживають окремо. Спору про майно між сторонами на даний час немає. Позивачка вважає, що шлюб між ними розпався і його збереження неможливе.

За час спільного проживання у сторін народилася донька ОСОБА_3 04.01.2019 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач в добровільному порядку не надає, в житті дитини, його вихованні та розвитку ніякої участі не приймає, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно на дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Володимирецького районного суду від 18.11.2022 року у вказаній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивачка ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву в якій вказала, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просила розгляд справи проводити у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає повністю та просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Суд, дослідивши обставини справи, проаналізувавши всі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

З матеріалів справи вбачається, і це встановлено в судовому засіданні, що 21 липня 2017 року, сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Також в судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками дитини: доньки ОСОБА_3 04.01.2019 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Даний факт стверджується оглянутим в судовому засіданні та долученим до справи свідоцтвом про народження.

Також в судовому засіданні достовірно встановлено, що дитина перебуває на утриманні матері ОСОБА_1 .

Крім того в судовому засіданні було встановлено, що шлюбні відносини сторін фактично припинені, відповідач з позивачкою не проживають спільно, дитина проживає разом з матір`ю і знаходиться повністю на її утриманні.

Згідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що шлюб існує формально, сторони миритися не бажають, не підтримують сімейні відносини, проживають окремо і є підстави для його розірвання.

У відповідності до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивачка ОСОБА_1 , просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_4 ».

Дитина проживає разом з матір`ю і спору з цього приводу між сторонами немає.

Згідно ст. 141 СК України - мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України.

Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Суд приймає до уваги матеріальне становище відповідача, однак це не звільняє його від обов`язку по утриманню дитини.

Доказів про те, що між позивачкою та відповідачем досягнуто домовленість про сплату відповідачем аліментів на дитину сторони не надали. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно на дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, в судовому порядку.

Поряд з тим, рішення слід допустити до негайного виконання по платежах за один місяць, згідно ст. 430 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вирішує питання про судові витрати та стягує з відповідача на користь позивачки у розмірі 992 грн. 00 коп.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при поданні позову до суду про стягнення аліментів, то суд на підставі ч. 2 ст. 133, ч. 1,2,6 ст. 141 ЦПК України, стягує ці витрати з відповідача.

Керуючись ст.ст. ст.ст.2, 3, 12, 81, 89, 263, 264, 265, 268, 352, 354, 355, 273 ЦПК України, ст.ст. 180-183, 184 Сімейного Кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований Каноницькою сільською радою Володимирецького району Рівненської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 03.

ОСОБА_1 , після розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_4 ».

Місцем проживання малолітньої дитини подружжя, доньки ОСОБА_3 04.01.2019 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити місце проживання матері ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 17.03.1990 ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_3 ), на утримання доньки ОСОБА_3 04.01.2019 ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно на дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 03.11.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 17.03.1990 ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), на користь держави судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп. на підставі Закону України "Про судовий збір".

Стягнути із ОСОБА_2 17.03.1990 ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ),на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_3 ), судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп. на підставі Закону України "Про судовий збір".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О.В. Іванків

Учасники процесу:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_3 ), мешканка АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 17.03.1990 ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), мешканець АДРЕСА_2 .