СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/8228/22

пр. № 2/759/3840/22

23 листопада 2022 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Журибеди О.М.

за участі секретаря - Багінській І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Святошинського районного суду міста Києва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання (догляду),-

ВСТАНОВИВ:

19.07.2022 року позивачі звернулись з даною позовною заявою до суду, в якій просять: - розірвати договір довічного утримання (догляду) від 18.03.2016 року, укладений між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Мельник М.П. та зареєстрований в реєстрі за № 7-306; - повернути у власність ОСОБА_1 частку ј квартири за адресою АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 ; - Повернути у власність ОСОБА_2 частку ѕ квартири за АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 ; - скасувати заборону відчуження квартири АДРЕСА_1 , що накладена у зв`язку з посвідченням договору довічного утримання (догляду) від 18.03.2016 року, реєстровий № 7-307.

В обґрунтування позову позивачівказують, що 18.03.2016 року між ними та відповідачем 2 було укладено договір довічного утримання (догляду) /далі Договір/. Відповідно договору позивач передала у власність відповідача квартиру, яка знаходиться в АДРЕСА_1 . В свою чергу відповідач відповідно до п.5, 7 Договору зобов`язалась довічно доглядати позивачів, прати, прасувати білизну, прибирати у помешканні, готувати їжу, за спільні кошти купувати харчі, одяг та ліки, а в разі смерті позивача поховати її з дотриманням всіх християнських звичаїв.

Але, відповідач взяті на себе, згідно Договору, обов`язки не виконує, а у лютому 2022 року взагалі повідомила позивачів, що опікуватись та доглядати її більше не буде, після чого взагалі припинила спілкування.

Позивачі неодноразово зверталась до відповідача з приводу в добровільному порядку розірвати Договір, але досягти згоди по цьому питанні сторони так і не змогли.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22.07.2022 року у справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представник адвокат Корнієнко А.А, в судове засідання не з`явились, надавши письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, відзив на позов не подала.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 18.03.2016 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_1 (відчужувачі) та ОСОБА_3 (набувач) було укладено договір довічного утримання, згідно умов кого відчужувачі передають у власність набувачеві належну їм на праві власності квартиру під номером АДРЕСА_2 , взамін чого набувач зобов`язалась довічно повністю утримувати відчужувачів, забезпечуючи їх наглядом, робити необхідний побутовий ремонт в квартирі, зі зберіганням в їх безкоштовному довічному користуванні вказаної квартири, забезпечення організації поховання та ритуальних послуг в разі смерті набувачів (а.с. 18-20).

Проте, відповідач ОСОБА_3 свої зобов`язання належним чином не виконує, добровільно розірвати Договір не бажає, у зв`язку з чим позивачі змушені звернутись до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до ст.744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Відтак, договір довічного утримання являє собою не лише здійснення матеріального забезпечення, а й догляду за особою, яка його потребує.

Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач належного догляду за відповідачем не здійснює, що є неналежним виконанням обов`язків, визначених договором.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.755 ЦК України, договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.ч.1, 5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Зважаючи на те, що суду не було надано доказів щодо належного догляду позивачів, суд констатує факт невиконання та неналежного виконання умов Договору, у зв`язку з чим вбачає підстави для задоволення позову та розірвання договору довічного утримання як це передбачено ст.755 ЦК України.

Частиною 1 статті 756 ЦК України, визначено, що у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

Відповідно до ч.2 ст.653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач не виконує взяті на себе обов`язки, які передбачені договором довічного утримання, укладеним з позивачами, а останні бажають скористатися своїм правом на розірвання укладеного з відповідачем договору довічного утримання, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем було сплачено судовий збір в сумі по 992, 40 грн., що у зв`язку із задоволенням позовної заяви, відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 133, 141, 259, 263-265, 268, 272, 274, 280-283 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання (догляду)- задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання (догляду) від 18.03.2016 року, укладений між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Мельник М.П. та зареєстрований в реєстрі за № 7-306.

Повернути у власність ОСОБА_1 частку ј квартири за адресою АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 ; - Повернути у власність ОСОБА_2 частку ѕ квартири за АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 .

Скасувати заборону відчуження квартири АДРЕСА_1 , що накладена у зв`язку з посвідченням договору довічного утримання (догляду) від 18.03.2016 року, реєстровий № 7-307.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 992, 40 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 992, 40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.М. Журибеда