Номер провадження: 22-ц/813/5739/22
Головуючий у першій інстанції Калашнікова О. І.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

22.07.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

дослідивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за прострочення виконання грошового зобов`язання,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила суд стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача три відсотки річних та втрати від інфляції в розмірі 1 573 726,60 грн та вартість понесених судових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що рішенням Київського районного суду м. Одеси, ухваленим 02.11.2018 року по справі за №520/5345/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 з відповідача на користь позивача стягнуті грошові кошти в сумі 5753 000 заборгованість за договором позики та судові витрати в сумі 9252,40 грн. Рішення суду набрало законної сили 03.06.2020 року. 21.08.2019 року приватним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №520/5345/18, виданого Київським райсудом м. Одеси 14.08.2019 року. Оскільки рішення суду до теперішнього часу не виконано, позивач стверджує, що ОСОБА_2 умисно не виконує рішення Київського районного суду м. Одеси від 02.11.2018 року, яким з неї на користь позивача стягнуті вищевказані грошові кошти. За розрахунком позивача стягненню підлягають 1573726,60 грн, де 3% річних за період з 01.11.2018 року по 23.08.2021 року складають 485902,36 грн, а інфляційні втрати відповідно- 1087824,25 грн. Судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору і витрат на професійну правничу допомогу позивач вимагає покласти на відповідача (а.с. 1-26).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2021 року вирішено позовні вимоги задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 інфляційні втрати за прострочення виконання зобов`язання в сумі 1087824 грн 25 коп, 3% річних від суми боргу в розмірі 485902 грн 36 коп , судові витрати по сплаті судового збору в сумі 11350 грн (а.с. 54-58).

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просив суд оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги зазначала, що судом першої інстанції при ухвалення оскаржуваного рішення не було повно та всебічно досліджено всі обставини справи, оскільки наданий позивачем до суду розрахунок інфляційних витрат не проведено а кожний місяць та з незрозумілих причин проводиться з листопада 2018 року, хоча рішення суду щодо стягнення на користь ОСОБА_3 грошових коштів набрало законної сили 20.06.2019 року. Крім того, апелянт також зазначає, що строк позовної давності про стягнення інфляційних витрат сплив, так як позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) згідно з вимогами ст. 258 ЦК України (а.с. 61-68).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.01.2022 апеляційна скарга була залишена без руху у зв`язку з несплатою апелянтом судового збору, відповідну копію направлено на адресу, зазначену в матеріалах справи та згідно рекомендованого повідомлення щодо вручення поштового відправлення, отримано представником апелянта 16 лютого 2022 року.

24.03.2022 від представника апелянта на виконання ухвали апеляційного суду надійшло клопотання про звільнення від сплати судового збору. Вказане клопотання представник апелянта мотивує тим, що на теперішній час відповідач-апелянтка або її родичі не в змозі сплатити таку суму грошових коштів в розмірі 17 025 грн, так як у зв`язку з воєнним станом як відповідач та і її родичі втратили роботу та спосіб заробітку та родина проживає та утримується на заощадження, які не дають змогу проводити будь-які сплати, окрім купівлі продуктів. Тому, враховуючи майновий стан відповідача-апелянта, представник просить звільнити її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги в справі № 947/26350/21.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28 березня 2022 року апеляційну скаргу було знову залишено без руху, оскільки апелянтом не було надано на адресу суду жодних доказів на підтвердження знаходження апелянта в скрутному становищі та як результат відсутність можливості сплатити відповідну суму за звернення до суду із апеляційною скаргою.

Копію відповідної ухвали було направлено апелянту на вказану в апеляційній скарзі адресу для усунення недоліків, що підтверджується наявним в матеріалах справи супровідним листом, однак на адресу суду надійшло рекомендоване повідомлення щодо поштового відправлення ОСОБА_2 із зазначенням адресат відсутній за вказаною адресою, та відповідно її представнику адвокату Деменчук Дмитра Анатолійовича із зазначенням за закінченням строку зберігання. Разом з тим, адресу на яку було направлено відповідну копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху було зазначено безпосередньо апелянтом та його представником в апеляційній скарзі та інших процесуальних документах, котрі направлялися на адресу суду під час розгляду справи в суді першої інстанції, проте на момент постановлення ухвали повернення апеляційної скарги, вищенаведені недоліки апеляційної скарги усуненні не були.

Разом з тим, згідно правові позиції ВСУ викладеної в постанові від 18 березня 2021 року по справі № 911/3142/19, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року по справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 по справі? ? № 10/249-10/19 та від 15 червня 2020 по справі № 24/260-23/52-б).

Однак апелянтом у встановлений судом строк та станом на момент постановлення ухвали про повернення апеляційної скарги не були усуненні недоліки апеляційної скарги, зазначені в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Таким чином, зважаючи на те, що апелянт, як ініціатор процесу на даній стадії, повинен цікавитися станом розгляду справи, добросовісно користуватися належними процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, апеляційний суд приходить до висновку про визнання апеляційної скарги неподаної та повернення апелянту.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.185, 356, 357, 381 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за прострочення виконання грошового зобов`язання - визнати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік