Справа № 686/1858/22
Провадження № 2/686/2502/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2022

Хмельницький міськрайонний суд

в склад:головуючої судді - Салоїд Н.М.,

при секретареві Лоб І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

встановив:

В січні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки дитина проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Батько дитини в добровільному порядку участі у її матеріальному забезпеченні не бере.

Вважає, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для гармонійного розвитку дитини, тому просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача до повноліття дитини, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судове засідання представник позивача не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просить стягувати аліменти до повноліття дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Представник відповідача повторно не з`явилась в судове засідання, повідомлена про час і місце розгляду справи належним чином. Подала відзив на позов, в якому заперечує проти позову, посилається на те, що вони з позивачкою до зараз проживають однією сім`єю.

Представник позивача подала заперечення на відзив, в якому зазначає, що в провадженні цього ж суду перебуває позов відповідача про поділ майна подружжя, що свідчить про існування спору і про утримання дитини.

Ухвалою судді від 24 січня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду на 03 лютого 2022 року.

27 січня 2022 року відповідач подала відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позову.

18 лютого 2022 року представник позивача подала заперечення на відзив, в якому посилається на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини.

04.03 2022 року справу розглянуто по суті.

Перевіривши доводи представника позивача та представника відповідача, викладені у поданих заявах, законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, внаслідок наступного.

Судом об`єктивно встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 12 червня 2008 року, який за рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 20.05.2021 року розірвали.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини.

Дитина проживає разом із матір`ю та фактично знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою її місця проживання. Батько дитини участі у її матеріальному забезпеченні не бере, доказів зворотного судом не встановлено.

Згідно частини 1 статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина 3 статті 181 СК України).

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з частинами першою-третьою статті 181 СК України в редакції, чинній на час ухвалення рішення, способи виконання батьками обов`язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Оскільки сторони добровільно не домовилися про утримання дитини, то кошти на її утримання (аліменти) присуджує суд.

Відповідно до положень частини 1 статі 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом.

Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, є працездатним, відповідно до вимог статей 180,182 Сімейного кодексу України зобов`язаний та має змогу сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дитини в розмірі однієї четвертої частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог закону розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину визначений законом, який становить одну четверту частину заробітку, і не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При призначенні аліментів у такому розмірі суд враховує стан здоров`я, матеріальне становище дитини, її вік та матеріальне становище платника аліментів.

Тому слід стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини в розмірі однієї четвертої частини його заробітку (доходу), але не менш як 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Не є прийнятною позиція представника відповідача стосовно проживання сторін в одному житловому приміщенні, а тому не є підставою та не звільняє його від відповідальності сплати аліментів, оскільки сторони в даний час розлучені, вирішують питання поділу майна, і будь-яких допустимих та належних доказів відповідач та його представник щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини не надали, а суд відповідно таких не здобув.

Тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

За ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, Тому судовий збір в сумі 992,4 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12,13,76.81,89,265,288,289 ЦПК України, ст. 180,182,183, 191 Сімейного кодексу України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі однієї четвертої частини його заробітку (доходу) щомісячно на утримання дитини, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 січня 2022 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми стягнення за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного через Хмельницький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 04 березня 2022 року.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Суддя: