Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2183/22
Провадження № 2-н/553/357/2022
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

15 липня 2022 року м.Полтава

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави Високих М.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду із згаданою заявою, в якій прохає видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку з 31.08.2022 до закінчення навчання.

Заявлені вимоги вмотивовані заявником тим, що їх спільній з боржником доньці ІНФОРМАЦІЯ_2 виповниться 18 років, остання навчається за денною формою навчання у Харківському національному економічному університеті імені Семена Кузнеца.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суддя приходить до наступних висновків.

За змістом ст.19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Таким чином, наказне провадження - це особливий вид цивільного судочинства, спрямований на спрощений та ефективний захист безспірних прав осіб шляхом видачі судового наказу, який є судовим рішенням та одночасно виконавчим документом. Спрощений порядок наказного провадження зумовлюється й такою особливістю, як обмежене коло вимог, щодо яких таке провадження припустиме.

Згідно з п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Така ж вимога передбачена ч.3 ст.184 СК України: той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 6 Сімейного кодексу України визначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Отже, стягнення аліментів відповідно до ст.161 ЦПК України в порядку наказного провадження можливе на утримання неповнолітньої дитини. Вимоги ж щодо стягнення аліментів на повнолітніх осіб, які продовжують навчання, вирішується у позовному порядку.

Стягувач у заяві просить видати судовий наказ про стягнення аліментів на утримання доньки після досягнення нею повноліття на період навчання, тобто заявляє вимогу, не передбачену ст.161 ЦПК України.

При цьому, згідно із ч.3 ст.199 ЦПК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Також повнолітні дочка, син, можуть залучатись до справи в якості третіх осіб, в разі пред`явлення позову про стягнення аліментів один з батьків.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст.161 цього Кодексу.

Оскільки ОСОБА_1 , заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст.161 ЦПК України, суддя вважає необхідним відмовити у видачі судового наказу та роз`яснює, що у відповідності до ч.2 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.3-6 ч.1 ст.165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою, у цьому випадку заявник має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст.161, 165, 166, 260 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки.

Роз`яснити заявнику, що вона має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя М.С. Високих