НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
11 липня 2022 рокуСправа № 322/628/21
Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Губанова Р.О., секретар судового засідання Блажко О.П., за участю позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
короткий зміст позовних вимог, рух справи:
12 липня 2021 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов зазначений цивільний позов, в якому позивач просить суд:
- стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 суму боргу за договором позики загальним розміром 549200 (п`ятсот сорок дев`ять тисяч двісті) гривень;
- стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 12.07.2021 визначено суддю ОСОБА_3 .
Згідно з розпорядження заступника керівника апарату Новомиколаївського районного суду Запорізької області Фоміна О.П. 20 від 27.01.2022 року у зв`язку зі звільненням у відставку судді ОСОБА_3 , призначено повторний розподіл справи.
Ухвалою судді від 28.01.2022, було продовжено розгляд цивільної справи, однак вирішено проводити розгляд з викликом (повідомленням) сторін.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.
На підтвердження отримання коштів відповідно до ст.536, 1046, 1047 ЦПК України, відповідачка надала власноруч написану розписку, із зазначенням суми позики та терміну повернення. Таким чином між ОСОБА_1 з одного боку і ОСОБА_2 з іншого боку, було укладено договір позики.
По закінченню строку договору позики, 21.03.2021 позивач спробував спілкуватися з відповідачкою, але не зміг з нею навіть зустрітися. За вказаною в заяві її адресою, у належному їй будинку не відчиняють, телефон за яким позивач та відповідачка раніше спілкувалися на цей час відключений. За таких умов, позивач вважає, що відповідачка уникає спілкування по причині не бажання повернути борг. Згідно умов договору, позичальник зобов`язався повернути отримані кошти у визначений строк до 21.03.2021. У визначений строк грошові кошти не повернуті. Зазначені обставини надають підстави позивачу вважати, що відповідачка не виконує умов договору позики.
Відповідно до відкритих відомостей Національного банку України, що розміщенні на офіційному сайті за адресою: www.privatbank.ua, станом на 01.06.2021, офіційний курс долара США становить 27,46 грн.
Виходячи з наведеного та посилаючись на норми ст.ст. 23, 523, 526, 610, 611, 1049, 1167 ЦК України, позивач просить задовольнити його вимоги.
Відповідачка у встановлений судом строк не подала відзиву на позов.
В судовому засіданні позивач підтримав позов, з підстав викладених у ньому, просив його задовольнити.
Відповідачка в судове засідання не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином у встановленому законом порядку.
Фактичні обставини встановлені судом,
мотиви з яких виходив суд і застосовані норми права:
10 вересня 2019 року ОСОБА_2 узяла в борг у ОСОБА_1 20 000 доларів США та зобов`язалася повернути позику у строк до 21.03.2021, що підтверджується оригіналом розписки відповідача від 10.09.2019.
Отримані за розписками гроші в сумі 20 000 доларів США відповідачка позивачу не повернула, що підтверджується наявністю оригіналів розписок від 10.09.2019 у позивача.
Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.
Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною четвертою статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
При кваліфікації правовідносин сторін, що виникли внаслідок складання відповідачкою розписок від 10.09.2019, суд враховує висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 02.10.2019 по справі №296/9084/15-ц (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 85354677), та зазначає таке.
Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша стаття 1049 ЦК України).
За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг.
Таким чином, у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідачки виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України, слід установити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. Досліджуючи боргові розписки чи інші письмові документи, суд для визначення факту укладення договору виявляє справжню правову природу правовідносин сторін незалежно від найменування документа та, залежно від установлених результатів, робить відповідні правові висновки.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.
При цьому факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певної суми коштів від позичальника до позикодавця.
З огляду на вказане, зміст розписок відповідачки від 10.09.2019 свідчить про укладення між сторонами по даній справі договорів позики, а отже позивач має право вимагати стягнення з відповідачки неповернутих у строк сум позики.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Таким чином, позивач обґрунтовано визначив суму позики за розпискою від 10.09.2019 за офіційним курсом гривні до долару США станом на 01.06.2021, що становив 27,46 грн за 1 долар США, 20 000*27,46 = 549200 грн.
Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, понесені учасниками справи, відсутні.
Керуючись ст.ст.258, 259, 263 - 265, 268, 273, 280 - 283 ЦПК України,
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики у сумі 549200,00 (п`ятсот сорок дев`ять тисяч двісті гривень 00 коп).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 5492,00 грн (п`ять тисяч чотириста дев`яноста дві гривні 00 коп).
Реквізити учасників справи:
- позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
- відповідачка: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне судове рішення складене 18 липня 2022 року.

Суддя Р.О. Губанов