Справа № 755/7775/21
Провадження № 2/755/974/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" липня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.,

при секретарі - Кравченко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із здійсненням регламентованої виплати потерпілому, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Моторно (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь МТСБУ витрати, пов`язані зі здійсненням регламентної виплати потерпілому, в розмірі: 26 100,00 грн. та судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21.05.2016 на проїзній частині проспекту Броварського в напрямку від станції метро «Лівобережна» в м. Києві, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «BMW Х5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , внаслідок чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження. Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 09.10.2017 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на два роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на два роки. Станом на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до довідки МСЕК №3 від 18.03.2019 року, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 визнаний інвалідом другої групи, у зв`язку з чим МТСБУ було сплачено представнику потерпілого Мелех Дмитру Орестовичу страхове відшкодування у розмірі 26 100,00 грн..

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.05.2021 відкрито провадження у цій цивільній справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін, яким роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

Копію вказаної ухвали суду разом з копією позовної заяви з додатками відповідачем було отримано 04.06.2021. Позивач копію ухвали суду про відкриття провадження у справі отримав 09.06.2021.

17.06.2021 до суду від відповідача надійшли заява відповідно до ч. 4 ст. 187 ЦПК України із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, клопотання про витребування доказів та відзив на позовну заяву.

У відзиві на позовну заяву, ОСОБА_1 , проти позовних вимог заперечує, з огляду на наступне. Станом на 21.05.2016 цивільно-правова відповідальність відповідача за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не була застрахована, що не оспорюється відповідачем. Разом з цим, останній повідомляє, що у потерпілого ОСОБА_2 , якому позивачем було здійснено регламентну виплату, вказаний поліс також був відсутній. В повідомленні про ДТП та заяві про виплату страхового відшкодування, датованих 27.03.2021 та поданих 11.04.2021 позивачу МТСБУ, адвокатом Мелех Дмитром Орестовичем, відсутня також інформація про дійсні обставини справи, щодо відшкодування, ОСОБА_1 , повністю, шкоди потерпілому ОСОБА_2 , що призвело до безпідставної виплати МТСБУ коштів в розмір 26 100.00 грн.. Згідно підпункту «г», пункту 35.1 статті 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» адвокат Мелех Дмитро Орестович , при зверненні до МТСБУ з заявою, повинен був надати позивачу повну інформацію про обставини справи та «вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих». Тобто, в заяві від 27.03.2019, зареєстрованої МТСБУ 11.04.2019 адвокат Мелех Дмитро Орестович зазначив, в абз. 1 заяві, що ОСОБА_1 здійснено наїзд на пішохода ОСОБА_2 проте вироком Дніпровського районного суду м. Києва у справі 755/2426/17 від 09.10.2017 року вказується, що ОСОБА_2 керував автомобілем та вийшов з нього. Разом з цим, адвокат Мелех Дмитро Орестович, в заяві від 27.03.2019 зазначив, що відповідачем було відшкодовано потерпілому ОСОБА_2 понесені витрати на лікування, придбання лікарських засобів та моральну шкоду. Разом з цим, в заяві отриманій позивачем МТСБУ 11.04.2019, адвокат Мелех Д.О., не зазначив розмір цих витрат, що вплинуло на прийняття рішення МТСБУ щодо регламентної виплати. В подальшому, адвокат Мелех Д.О., не вказав розмір додаткових здійснених відповідачем потерпілому витрат в розмірі 300 000,00 грн. відповідно до підписаної з потерпілим домовленості від 14.12.2017. Одночасно з цим, в повідомленні про ДТП представник потерпілого додав п`ять документів, з них в т.ч. нотаріально завірену довіреність на право одержання відшкодування. Однак, в матеріалах справи дана довіреність відсутня, оскільки вона містить певний перелік прав та обов`язків повіреного, якому позивач має сплатити гроші в розмірі 26 100,00 грн. Позивачем згідно наказу № 6094 від 18.06.2019 здійснено виплату коштів, в розмірі 26 100,00 грн. на рахунок адвоката Мелех Д.О. посилаючись при цьому Довідку № 1 від 29.05.2019, однак до позовної заяви не долучена. Враховуючи зазначене, виплата не потерпілому ОСОБА_2 , а адвокату Мелех Д.О., регламентної суми в розмірі 26 100,00 грн. є безпідставною та такою, що здійснена на власний розсуд та ризик позивачем без додержання вимог підпункту «б» пункту 35.2 статті 35 та пункту 36.1 статті 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Також останній повідомив суду, що на 27.03.2019 (дату підпису заяви про виплату страхового відшкодування), адвокатом Мелех Д.О. та на 11.04.2019 (дату прийняття заяви позивачем МТСБУ), потерпілий ОСОБА_2 , згідно розписок та письмових домовленостей, отримав від ОСОБА_1 значну суму коштів, у розмірі 1 356 567,00 грн., що більше ніж в чотири рази покриває визначену законом суму в розмірі 300 000,00 грн. відповідно до розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 3470, за яким встановлені розміри страхових сум за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 100 000 гривень на одного потерпілого; за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, у розмірі 200 000 гривень на одного потерпілого.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.06.2021 розгляд цивільної справи за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із здійсненням регламентованої виплати потерпілому, постановлено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання з повідомлення учасників справи.

08.07.2021 від представника позивача надійшли письмові пояснення, у зв`язку з чим листом від 12.07.2021 судом роз`яснено відповідачу положення ч.ч. 2, 5 ст. 174, ч.ч. 3-6 ст. 178 ЦПК України та порушено питання щодо необхідності повідомити про вид заяв по суті справи, до яких слід віднести подані письмові пояснення. Проте станом на день ухвалення рішення у справі, відповіді від позивача на вказаний лист суду не надійшла, у зв`язку із чим подані письмові пояснення до уваги судом не беруться.

20.01.2022 відповідачем подано клопотання про надання та приєднання додаткових доказів до відзиву.

Інших заяв по суті справи від сторін не надійшло.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.02.2022 закрито підготовче провадження у цій цивільній справі та призначено її до судового розгляду по суті.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

07.07.2022 до суду від відповідача ОСОБА_1 , надійшла заява, у якій останній просить суд справу розглянути у його відсутність та у задоволенні позову відмовити у повному обсязі .

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

Як убачається з матеріалів справи, 21.05.2016 на проїзній частині проспекту Броварського в напрямку від станції метро «Лівобережна» в м. Києві, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «BMW Х5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , внаслідок чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 09.10.2017 по справі № 755/2426/17 ОСОБА_1 було визнано винуватим, вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та задоволено частково позов потерпілого ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 матеріальної шкоди у сумі 120 567,49 грн., моральної шкоди у сумі 30 000 грн..

Станом на день розгляду справи вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 09.10.2017 по справі № 755/2426/17 набрав законної сили.

За нормою ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 6 цієї ж статті вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Потерпілим у дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 21.05.2016 визнано ОСОБА_2 .

27.03.2019 представник ОСОБА_2 - Мелех Д.О. подав до МТСБУ повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 21.05.2016. На підтвердження вказаних обставин до повідомлення долучив: заяву про виплату страхового відшкодування, копію вироку Дніпровського районного суду м. Києва по справі № 755/2426/17 від 09.10.2017, копії паспорта та ІПН заявника та представника, копію довіреності на право одержання відшкодування, яке належить ОСОБА_2 .

Цього ж дня, ОСОБА_2 через свого представника адвоката Мелех Д.О. подано до МТСБУ заяву на виплату страхового відшкодування, у якій просив здійснити регламентну виплату пов`язану із стійкою втратою непрацездатності у розмірі не менше 26 100, 00 грн.. Додатково у поданій заяві вказав, що водій ОСОБА_1 відшкодував потерпілому ОСОБА_2 усі понесені витрати н лікування та придбання лікарських засобів. Також водій відшкодував потерпілому завдану моральну шкоду.

Наказом МТСБУ від 18.06.2019 сплачено Мелех Д.О. 26 100,00 грн. за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Пунктом 34.1. статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон № 1961-IV від 01.07.2004 у редакції станом на 01.07.2020) визначено, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Проте, у своїй заяві-повідомленні від 01.04.2019, яке було направлено на адресу МТСБУ, про що свідчить відповідний фіскальний чек, ОСОБА_1 повідомив МТСБУ про всі виплати та розрахунки проведені між останнім та потерпілим, ОСОБА_2 , станом на день направлення. Додатково, у своїй заяві-повідомленні, останній зазначив про те, що ним, ОСОБА_1 , було виплачено ОСОБА_2 понад встановлені суми вироком суду та спільними домовленостями. Також останній повідомляв про те, що у Дніпровському районному суді м. Києва розглядається цивільна справа № 755/10915/18 за позовом ТОВ «СК» Віді Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в регресному порядку. У зв`язку із чим просив прийняти вказану інформацію до відома та не здійснювати відповідних виплат ОСОБА_2 .

Всупереч вказаним положенням, не взявши до уваги заяву-повідомлення відповідача від 01.04.2019, Моторно (транспортне) страхове бюро України видає наказ № 6094 від 18.06.2019 року про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини другої ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як вбачається із доказів, що містяться у даній цивільній справі, відповідачем були ужиті усі можливі заходи щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди потерпілому ОСОБА_2 та станом на день розгляду зазначеної цивільної справи відповідач продовжує надавати підтримку останньому. Проте вказані обставини у повній мірі, не були узяті до уваги, МТСБУ при вирішенні питання про здійснення регламентної виплати потерпілому.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зокрема, врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Положеннями ст. 6 Закону № 1961-IV від 01.07.2004 у редакції станом на 01.07.2020 передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п.п. 33.1.4. п. 33.1. ст. 33 Закону № 1961-IV від 01.07.2004 у редакції станом на 01.07.2020, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

За нормою ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аварійні комісари - особи, які займаються визначенням причин настання страхового випадку та розміру збитків, кваліфікаційні вимоги до яких встановлюються актами чинного законодавства України.

У відповідності до п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону № 1961-IV від 01.07.2004 страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Підпунктом «г» пункту 35.1. статті 35 Закону № 1961-IV від 01.07.2004 у редакції станом на 01.07.2020 визначено, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих;

Як встановлено судом та вбачається із заяви на виплату страхового відшкодування потерпілий ОСОБА_2 частково повідомив МТСБУ про здійснені взаєморозрахунки між сторонами, всупереч вказаним вимогам закону.

Судом встановлено, що відповідачем, ОСОБА_1 у повній мірі та в достатньому обсязі відшкодовано моральну та матеріальну шкоду, спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 21.05.2016, потерпілому ОСОБА_2 .

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи вищевикладені обставини, вирішуючи спір у межах заявлених позовних вимоги, враховуючи встановлені обставини, з огляду на положення вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи повну відмову у задоволенні позову, у суду відсутні підстави для розподілу між сторонами судових витрат у порядку ст. 141 ЦПК України .

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 511, 526, 533-535, 625, 979, 1187 Цивільного кодексу України, ст.ст. 6, 33, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 8, 9 Закону України «Про страхування», ст.ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 141, 209, 210, 223, 247, 265, 274, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

У позові Моторне (транспортне) страхове бюро України (, м. Київ бул. Русанівський, 8) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із здійсненням регламентованої виплати потерпілому - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: