Справа № 490/1169/22
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., розглянувши матеріали заяви керівника апарату Центрального районного суду м.Миколаєва про відновлення судового провадження у справі №2-1-5928/06 за ініціативою суду,-

ВСТАНОВИВ:

09.02.2022 року Центральним районним судом м. Миколаєва за вих.№37/22 зареєстровано лист керівника апарату Центрального районного суду м.Миколаєва Мураховської І.М., на ім`я Голови Центрального районного суду Подзігун Г.В., про проведення службового розслідування, за результатами якого, судова справа № 2-1-5928/06 загублена в архіві суду. За такого, для надання відповіді на запит нотаріуса Ставничої І.О., для підтвердження вірності рішення по даній цивільній справі, керівник апарату суду просить розглянути питання про відновлення судового провадження № 2-1-5928/06 за ініціативою суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.02.2022 року судді Черенковій Н.П. розподілена заява про відновлення втраченого провадження.

Однак, така заява відсутня, натомість судді передано вищевказаний лист керівника апарату суду №37/22.

Згідно ст.ст. 489-492 ЦПК України особи, втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Згідно ст. 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними законом. Судову владу реалізовують судді та, у визначених законом випадках, присяжні шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур.

За ст. 2 вказаного Закону суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Стаття 5 Закону вказує, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Особи, які привласнили функції суду, несуть відповідальність, установлену законом.

Суд це орган (найчастіше державна установа), наділений повноваженнями здійснювати правосуддя у цивільних, адміністративних, кримінальних та інших видах справ, а також вирішувати правові суперечки між сторонами в процесуальному порядку, встановленому законодавством конкретної держави.

За такого, керівник апарату суду не наділений повноваженням здійснювати правосуддя та не може з власної ініціативи заявляти про відновлення судового провадження.

Окрім того, частиною 2 ст. 14 ЦПК України передбачено, що позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в день надходження документів.

За приписами ч.1 ст. 33 ЦПК України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення.

Згідно зі ст. 2 Кодексу суддівської етики суддя має уникати будь-якого незаконного впливу на його діяльність, пов`язану зі здійсненням правосуддя, та бути незалежним від своїх колег у процесі прийняття рішень. Він не має права використовувати своє посадове становище в особистих інтересах чи в інтересах інших осіб та не повинен дозволяти цього іншим.

Вказане вище унеможливлює прийняття суддею Черенковою Н.П. заяву до розгляду,за такого з ціллю збереження та підвищення авторитету судової системи України, та забезпечення розгляду справи саме на засадах довіри до суду, суддя Черенкова Н.П. вважає необхідним заявити собі самовідвід з розгляду заяви №490/1116/22 про відновлення втраченого судового провадження по справі №2-1-5928/06.

Керуючись ст.ст.36, 38, 40, 258, 260 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Відвести суддю Черенкову Н.П. від розгляду заяви №490/1116/22 про відновлення втраченого судового провадження по справі №2-1-5928/06.

Передати дану справу до канцелярії суду для визначення судді в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Черенкова