Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1336/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.07.2022 м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання Роман К.С., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вилоцької селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Виноградівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача Вилоцької селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Виноградівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача ОСОБА_2 , який все своє життя прожив в АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, АДРЕСА_1 . Позивач вказує, що після смерті спадкодавця спадщину прийняла його мати, дочка ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , але нею не було виготовлено правовстановлюючих документів на спадкове майно. Після звернення до державного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу для оформлення спадкових прав, позивачу було видано Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 . У видачі свідоцтва про право на спадщину на другу половину вказаного будинку позивачу було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадковий будинок і було рекомендовано звернутися до Виноградівського районного суду.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, однак ним подано до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи в підготовче судове засідання не з`явився, але надіслав до суду письмову заяву, згідно якої вимоги позивача визнає, проти задоволення таких не заперечує та просить суд розглянути справу у його відсутність.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідачем позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст. 206 ЦПК України визнання ним позову прийнято судом.

Третя особа належним чином, своєчасно повідомлена про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання, в підготовче судове засідання також не з`явилася, заяв, клопотань від неї не надходило.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Останнім місцем проживання ОСОБА_2 було АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою Вилоцької селищної ради від 22.02.2022 № 151.

За час свого життя дід позивача заповіт не залишив.

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який належав померлому на підставі рішення суду Виноградівського районну Закарпатської області від 26.05 1966 р. справа № 2-308/76.

Згідно довідки КП «Виноградівське РБТІ» від 18.01.2022 за № 47, інша 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 була зареєстрована за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що відносини спадкування регулюються за правилами ЦК 2003 р., якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК 1963 р., у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Таким чином, спадкування після смерті діда позивача відбувалось за правилами, встановленими ЦК 1963 р.

Відповідно до ст.548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст.549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла мати позивача та рідна дочка спадкодавця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується довідкою Вилоцької селищної ради від 22.02.2022 № 152.

Разом з цим документально спадщину оформлено не було.

ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ) померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть.

Єдиним спадкоємцем щодо спадкового майна після смерті ОСОБА_3 є її син, позивач по справі ОСОБА_1 , яким спадщину прийнято у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Інших спадкоємців немає.

Згідно положень ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

В зв`язку з необхідністю прийняття спадщини, що залишилася після смерті спадкодавців, позивач звернувся до державного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу.

14.01.2022 державний нотаріус видала позивачу Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

21.04.2022 позивачу було надано лист-відмову державного нотаріуса за № 62/01-16 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті діда ОСОБА_2 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Разом з тим, правовстановлюючі документи на спадкове майно втрачено.

Технічну інвентаризацію спадкового майна проведено, що стверджується технічним паспортом від 06.12.2021.

Відповідно до п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою ( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Згідно із правилами, встановленими п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженими Наказом Мін`юсту від 22.02.2012 року N 296/5, для видачі свідоцтва про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, необхідно подати правовстановлюючий документ та Витяг із Державного реєстру речових прав. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.6 ЦК Української РСР та ст.16 ЦК України 2003 року визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що відносини спадкування регулюються за правилами ЦК 2003 р., якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК 1963 р., у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до ст.1266 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно.

Відповідно до ст.548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст.549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до "Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно", рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих позивачем доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 6, 525, 527, 534, 541, 542, 548, 549 ЦК УРСР в ред. від 18.07.1963 року, ст.ст.16, 392 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 169, 209, 213-215, 259, 263 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті діда ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28.07.2022.

ГоловуючийТ. Ю. Левко