Ухвала

22 липня 2022 року

м. Київ

справа № 603/576/17

провадження № 61-6619ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернопільського апеляційного суду від 18 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 14 липня 2022 року засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Тернопільського апеляційного суду від 18 травня 2022 року у вказаній вище справі.

У касаційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке обґрунтовано тим, що заявниця та її представник не були присутні під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, копію постанови Тернопільського апеляційного суду від 18 травня 2022 року отримано заявницею 22 червня 2022 року, на підтвердження чого заявницею надано копію заяви про видачу судового рішення із відміткою суду про дату отримання.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Зважаючи на конкретні обставини, строк на касаційне оскарження заявницею пропущено з поважних причин, тому підлягає поновленню.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявниця зазначає пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Разом зі скаргою ОСОБА_1 подала клопотання про звільнення від сплати судового збору, в обґрунтування якого посилається на те, що розмір судового збору перевищує 5% її доходу за попередженій календарний рік. Також, заявниця зазначає, що має онкологічну хворобу, на що потрібно значні кошти. На підтвердження зазначених обставин заявницею надано копію довідки про доходи від 27 червня 2022 року № 9334 3030 8703 1317, копію медичної довідки № 101/ц, виданої комунальним некомерційним підприємством «Монастирський центр первинної медико-санітарної допомоги», копію протоколу ультразвукового дослідження, виданого комунальним некомерційним підприємством «Монастирська міська лікарня». На підставі наведеного просить звільнити від сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Тернопільського апеляційного суду від 18 травня 2022 року.

Відповідно до вимог частини другої статті восьмої Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням, зокрема, звільнити від сплати судового збору за однією умови, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

З наданої заявницею довідки про доходи від 27 червня 2022 року № 9334 3030 8703 1317, виданої Тисменицьким об`єднаним управлінням ПФУ в Івано-Франківській області, встановлено, що розмір доходу ОСОБА_1 за попередній 2021 рік становить 38 488,66 грн, частка 5% якого дорівнює 1 924,43 грн.

Оскільки сума судового збору за подання цієї касаційної скарги становить 3 855,90 грн, тобто перевищує 5% річного доходу заявниці за попередній календарний рік, то вказане свідчить про наявність підстав для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Наведені в касаційних скаргах доводи містять підставу, передбачену пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Тернопільського апеляційного суду від 18 травня 2022 року.

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Тернопільського апеляційного суду від 18 травня 2022 року.

Відкрити касаційне провадження у цій справі.

Витребувати із Монастирського районного суду Тернопільської області цивільну справу № 603/576/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Надіслати іншим учасникам справи копії касаційних скарг та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 23 серпня 2022 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

А. І. Грушицький

Є. В. Петров