Справа № 594/438/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 року

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Зушман Г.І. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в м.Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки заробітку (доходу) щомісячно, з дня подачі позову до суду на період його навчання і до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку. В обґрунтування позову посилається на те, що у шлюбі з відповідачем в них народився син ОСОБА_4 , який на даний час навчається у Національному авіаційному університеті на денній формі навчання, державне замовлення. Термін навчання за освітнім рівнем «бакалавр» з 01 вересня 2020 року по 10 червня 2025 року. Щомісячні витрати сина у зв`язку з навчанням становлять 10000,00 грн. Відповідач не бажає добровільно брати участь в утриманні дитини, є фізично здоровим, інших утриманців не має, і їй відомо, що він з лютого 2021 року проживає та працює в Польщі та отримує регулярний дохід. Вона ж ніде не працює, здійснює догляд за особою похилого віку та отримує компенсаційну виплату 38,54-39,90 грн.

Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 30 травня 2022 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Роз`яснено відповідачу ОСОБА_1 право подати відзив із запереченнями проти позову у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали.

Як встановлено з поштового повідомлення, відповідач 01 червня 2022 року отримав ухвалу суду з долученими до неї матеріалами позовної заяви, однак станом на 13 липня 2022 року відзиву на позовну заяву суду не надіслав.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти.

Сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , 11 травня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області.

Згідно довідки Національного авіаційного університету від 16 вересня 2021 року №1057 ОСОБА_3 є студентом 1 курсу денної форми навчання факультету кібербезпеки, комп`ютерної та програмної інженерії Національного авіаційного університету ІV рівня рівня акредитації. Термін навчання за освітнім ступенем «бакалавр» з 01 вересня 2021 року по 30 червня 2025 року.

Повнолітній син сторін ОСОБА_3 з 21 вересня 2021 року зареєстрований у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 (довідка про реєстрацію місця проживання, видана відділом з питань реєстрації місця проживання Солом`янської РДА 21 вересня 2021 року за № 70173480).

Звертаючись до суду з позовом, позивачка ОСОБА_1 зазначила, що син потребує матеріальної допомоги батька в розмірі 1/4 усіх видів доходу відповідача, посилаючись на витрати, пов`язані з навчанням.

Позивачка вказує, що щомісячні витрати сина становлять понад 10000,00 грн. Зокрема, за проживання в гуртожитку вона сплачує 2600,00 грн за період з 01.09.2021 по 31.01.2022 (підтверджує копією квитанції про оплату №27 від 31 серпня 2021 року, заявою на переказ готівки).

Також позивачка зазначає, що здійснює оплату: за користування пральною машинкою, холодильником, мікрохвильовою піччю в гуртожитку; за проїзд Борщів-Київ і в зворотному напрямку не менше двох разів на місяць (одна поїздка 380 грн - 500 грн); придбання сезонного одягу та взуття більше 20000 грн; харчування, мінімум 200 грн. в день; покупка необхідного для навчання ноутбука вартістю 33 000 грн; оплата за користування мобільним зв`язком у гуртожитку, поповнення мобільного телефона щомісячно 300 грн; придбання підручників, канцтоварів для навчання; проїзд по місту Києву з місця проживання до місця навчання (дві пересадки по 8,00 грн. за кожну); періодичне поновлення засобів гігієни, придбання ліків від сезонних хвороб, відпочинок, особисті потреби.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 199 Сімейного кодексу України(далі -СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Отже, Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Тобто, обов`язок утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, покладається на обох батьків.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, кожен з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинен довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що у зв`язку з навчанням повнолітній син сторін потребує матеріальної допомоги, яку мають надавати як позивачка, так і відповідач.

Відповідач відзиву на позовну заяву із запереченнями проти позову не надав.

Враховуючи, що відповідач є працездатним, а відтак, спроможним заробити кошти, суд вважає, що він може надавати матеріальну допомогу на утримання свого повнолітнього сина, що продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує такої допомоги, а тому є підстави для стягнення з відповідача аліментів на його утримання.

У позовній заяві позивачка зазначила, що ніде не працює, здійснює догляд за особою похилого віку та отримує компенсаційну виплату 38,54-39,90 грн (довідка №434 від17.052022).

Враховуючи викладене вище суд вважає, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача в користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду, 16 травня 2022 року, і до закінчення навчання у Національному авіаційному університеті, але не довше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Разом із тим, відповідно до приписів статей 192, 201 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 992,40 грн.

На підставі ст.ст. 182, 199-201 СК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 206, 263-265, ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , починаючи з 16 травня 2022 року і до закінчення навчання у Національному авіаційному університеті, але не довше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 992,40 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_3 , НОМЕР_4 .

Повне рішення складено 13 липня 2022 року.

Суддя