Справа № 309/4605/21
Провадження № 2/309/1074/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2022 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Кемінь В.Д.

з участю секретаря судового засідання Бринзей Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Посилається на те, що з вони відповідачем проживали у шлюбі, який між ними зареєстрований 30.07.2005 року. В шлюбі у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які знаходяться на її повному утримані вихованні. Відповідач усунувся від виховання та утримання дітей, не підтримує матеріально сім`ю та не цікавиться вихованням дітей. Будучи молодою за віком людиною, фізично здоровим, відповідач постійно виїздить на заробітки за кордон, однак коштів на утримання дітей не надає. Просила суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на утримання неповнолітніх дітей аліменти в розмірі 3000 грн. щомісячно на кожну дитину і до досягнення ними повнолітнього віку.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просила суд слухати справу у її відсутності, задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву, в якій він посилався на те, що не має постійного місця праці та отримує нестабільні доходи від сезонних заробітків, тому визнає вимоги позивачки частково і згідний сплачувати аліменти в розмірі по 1200 гривень на утримання дітей. Просив справу розглядати без його участі.

Відповідно до ч.3 ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з поданими письмовими заявами сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

В судовому засіданні судом встановлено, що сторони проживали у шлюбі, який між ними зареєстрований 30.07.2005 року. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які фактично проживають з позивачкою та перебувають на її вихованні, оскільки сторони разом не проживають і не ведуть спільного господарства.

Відомостей про виконання чи не виконання відповідачем зобов`язання по утриманню неповнолітніх дітей не встановлено. Крім цього, позивачем не доведено, а судом не встановлено розмір доходів відповідача, тому суд має всі підстави для вирішення питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача відповідно до порядку визначеного ст.184 СК України, встановивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статей 3,27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої в Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відтак, обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі), а тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру. Оскільки, на теперішній час діти сторін постійно проживають разом з позивачкою, суд вважає, що позивачка має право на отримання аліментів від батька, який повинен виконувати свій обов`язок щодо утримання дітей належним чином.

Суд частково погоджується із заявленим позивачем до стягнення розміром аліментів та вважає, що сума 2000 грн. на кожну дитину щомісячно, що відповідатиме вимогам закону, щодо розміру аліментів необхідних та достатніх для забезпечення гармонійного розвитку дітей, адже такий розмір забезпечить лише необхідний мінімум для існування дітей, а його подвійний розмір, що має бути забезпечений у рівній половині матір`ю та батьком дитини, загалом дасть можливість дотримання принципу достатнього забезпечення дитини.

З врахуванням принципу співмірності, розумності аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно, відповідатимуть інтересам дітей і не порушуватимуть як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх утримувача.

Суд звертає увагу сторін по справі, що ухвалення даного судового рішення не позбавляє платника або одержувача аліментів права звернутися до суду в разі зміни згодом матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, на підставі ч.1 ст.192 СК України.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 гривень, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів.

Згідно ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст.12,81,247,277,263-265 ЦПК України, ст.ст.180,184 С України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сумі по 2000 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.11.2021 року до досягнення дитиною повнолітнього віку.

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь держави 992,40 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: Кемінь В.Д.