ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року

м. Черкаси

Справа № 712/4817/21
Провадження № 22-ц/821/332/22
категорія: 312000000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Василенко Л. І.,

суддів: Бородійчука В. Г., Карпенко О. В.,

секретаря: Захарченко А. Д.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Нікітюка Андрія Миколайовича на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні грошовими коштами на рахунку шляхом негайного розблокування банківського рахунку та надання можливості зняття грошових коштів, у складі: головуючого судді Пироженко С. А., повний текст рішення складено 29 грудня 2021 року,

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до АТ КБ «ПриватБанк» про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні грошовими коштами на рахунку шляхом негайного розблокування банківського рахунку та надання можливості зняття грошових коштів.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що він являється користувачем карток АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 .

28.10.2020 AT КБ «Приватбанк» в односторонньому порядку зупинив фінансові операції по наведеним вище картковим рахункам та здійснив їх блокування разом із блокуванням системи дистанційного банківського обслуговування «Приват 24». Від працівників банку через чат підтримки клієнтів банку він дізнався, що його картки було заблоковано у зв`язку з рухом коштів на картці, що мали шахрайський характер. На момент здійснення останньої фінансової операції на його рахунку залишалися кошти в межах залишку в розмірі 44263 грн.

Зазначав, що 13.02.2021 надійшла відповідь AT КБ «Приватбанк» на його заяву про переведення залишку коштів на картках в інший банк, відповідно до якої банк зазначив, що між ним та банком обмежена співпраця в зв`язку з рухом коштів на картці, що мали шахрайський характер. Видати залишки по рахунках банк може тільки після повернення коштів потерпілому. Переглянути дане рішення банку можливо лише за рішенням суду.

З даного приводу 17.03.2021 він додатково звернувся до AT КБ «Приватбанк» вже з заявою, в якій просив банк за відсутності достатніх на те правових підстав для подальшого блокування карткових рахунків зняти (скасувати) встановлені обмеження права на розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на карткових рахунках за № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , шляхом негайного розблокування зазначених карткових рахунків і забезпечення можливості вільно користуватися і розпоряджатися власними грошовими коштами на вказаних карткових рахунках.

З отриманого листа-відповіді від 05.04.2021 за вих. № 20.1.0.0.0/7- 210322/15473 відповідач так само як і в попередні рази зазначив, що банк припинив обслуговування його платіжної картки, підставою чого стало порушення п.2.1.4.2.3 Умов і правил надання банківських послуг.

Вказав, що 26.03.2021 він звернувся до Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області із повідомленням про можливе вчинення кримінального правопорушення.

З довідки про результати розгляду звернення (СО №15074 від 26.03.2021 року) від 14.04.2021, складеної старшим дільничним офіцером поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області Владиславом Хитровим за погодженням з начальником Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області Володимиром Матюшенком, вбачається, що під час перевірки викладених в його заяві обставин ознак кримінального правопорушення, які б давали підстави для внесення даної події до ЄРДР, встановлено не було. В даному випадку вбачаються цивільно-правові відносини, у зв`язку з чим було рекомендовано звернутися до суду в приватному порядку.

Вважає, що банком будь-яких доказів здійснення ним незаконних фінансових операцій, що мали шахрайський характер, йому не надано. Таким чином, в AT КБ «Приватбанк» на даний час відсутні достатні на те правові підстави для подальшого блокування його карткових рахунків.

Відмова банку виконати його розпорядження з перерахунку належних за договором банківського рахунку коштів свідчить про невиконання банком своїх зобов`язань та має наслідком настання відповідальності, передбаченої ЗУ «Про захист прав споживачів», у вигляді сплати пені в розмірі 3% від суми утримуваних банком коштів за кожен день з моменту його звернення з вимогою про перерахунок коштів до дня фактичного їх повернення, а у даному випадку, не виходячи за межі позовних вимог, за 181 день, за період з 28.10.2020 по 27.04.2021, що складають 240348,09 грн.

Просив визнати протиправними дії АТ КБ «Приватбанк» щодо повного обмеження доступу до банківського рахунку, що обслуговується платіжними картками № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 з 28 жовтня 2020 року.

Зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні грошовими коштами на банківському рахунку, що обслуговується платіжними картками № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , в межах залишку коштів у сумі 44263 грн, шляхом негайного розблокування банківського рахунку та надання можливості зняти грошові кошти та стягнути з відповідача на його користь пеню за прострочення надання фінансових послуг з банківського рахунку, що обслуговується платіжними картками в сумі 240348,09 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 грудня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем не доведено факту протиправної поведінки відповідача, лише звернуто увагу суду, що відповідач заблокував рахунки, проте не доведено тих обставин, на які позивач посилається в своєму позові, що є обов`язковим в силу принципу змагальності, передбаченого ст. 12 ЦПК України та не надано належних та допустимих доказів у розумінні ст. 76-78 ЦПК України на підтвердження своїх позовних вимог щодо незаконності дій банку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі, поданій 05 січня 2022 року, представник ОСОБА_1 адвокат Нікітюк А. М., вважаючи рішення суду незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм процесуального та матеріального права, просив скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 грудня 2021 року і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що АТ КБ «ПриватБанк» мав право на зупинення фінансових операцій по картковим рахункам позивача, проте протягом визначених законодавством строків.

Зазначає, що суд першої інстанції, посилаючись на не доведення позивачем факту протиправної поведінки відповідача, цілком проігнорував вимоги чинного законодавства, які чітко регламентують строки та процедуру блокування карткових рахунків споживачів фінансових послуг в банках України, при цьому залишив поза увагою й те, що станом на день звернення позивача із заявою від 17.03.2021 до банку пройшло більш як чотири місяці. Проте, будь-яких доказів здійснення ним незаконних фінансових операцій, що мали шахрайський характер, відповідачем суду надано не було, як і не було надано доказів звернення до правоохоронних органів з даного приводу.

Вважає, що мотиви суду зводяться лише до формального перенесення відзиву на позовну заяву у зміст мотивів рішення, без надання жодної правової оцінки доводам, викладеним в позові та у відповіді на відзив.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

ОСОБА_1 являється користувачем карток АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 (а.с. 9).

28.10.2020 року AT КБ «Приватбанк» зупинив фінансові операції по наведеним вище картковим рахункам та здійснив їх блокування разом із блокуванням системи дистанційного банківського обслуговування «Приват 24». Від працівників банку через чат підтримки клієнтів банку позивачу стало відомо, що його картки було заблоковано у зв`язку з рухом коштів на картці, що мали шахрайський характер.

Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 13.06.2021, на момент здійснення останньої

фінансової операції на рахунку ОСОБА_1 залишалися кошти в межах залишку в розмірі 44263 грн (а.с. 36).

Згідно листа АТ КБ «ПриватБанк» від 14.01.2021 № 20.1.0.0.0/7-201224/1687, в якому відповідач зазначив, що банк припинив обслуговування його платіжної картки, підставою чого стало порушення п.2.1.4.2.3 Умов і правил надання банківських послуг (а.с. 12).

13.02.2021 року надійшла відповідь AT КБ «Приватбанк» на його заяву про переведення залишку коштів на картках в інший банк, відповідно до якої банк зазначив, що між ним та банком обмежена співпраця в зв`язку з рухом коштів на картці, що мали шахрайський характер. Видати залишки по рахунках банк може тільки після повернення коштів потерпілому. Переглянути дане рішення банку можливо лише за рішенням суду (а.с. 11, 13).

З даного приводу 17.03.2021 року ОСОБА_1 повторно звернувся до AT КБ «Приватбанк» вже з заявою, в якій просив банк за відсутності достатніх на те правових підстав для подальшого блокування карткових рахунків зняти (скасувати) встановлені обмеження права на розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на карткових рахунках за № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , шляхом негайного розблокування зазначених карткових рахунків і забезпечення можливості вільно користуватися і розпоряджатися власними грошовими коштами на вказаних карткових рахунках (а.с. 14-15).

Датовану 05.04.2021 за вих. № 20.1.0.0.0/7 - 210322/15473 ОСОБА_1 отримав відповідь, в якій відповідач зазначив, що банк припинив обслуговування його платіжної картки, підставою чого стало порушення п.2.1.4.2.3 Умов і правил надання банківських послуг (а.с. 16).

26.03.2021 ОСОБА_1 звернувся до Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області із повідомленням про можливе вчинення кримінального правопорушення.

З довідки про результати розгляду звернення (СО №15074 від 26.03.2021 року) від 14.04.2021 року складеної старшим дільничним офіцером поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області Владиславом Хитровим за погодженням з начальником Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області Володимиром Матюшенком вбачається, що під час перевірки викладених в його заяві обставин ознак кримінального правопорушення, які б давали підстави для внесення даної події до ЄРДР, встановлено не було. В даному випадку вбачаються цивільно-правові відносини, у зв`язку з чим було рекомендовано звернутися до суду в приватному порядку (а.с. 8).

Відповідно до довідки МВС №2318763, станом на 24.02.2021 ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с. 7).

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши учасників справи, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 367 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно з ч. 1, ч. 2 та ч. 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цим вимогам оскаржуване рішення не відповідає з таких підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрямки використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам (ст. 1067 ЦК України).

Відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунку банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки.

Статтею 14.8 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» встановлено, що банк та користувач укладають договір щодо порядку та умов використання електронного платіжного засобу.

Платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором (п. 1.27 ст. 1 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»).

Пунктом 14.13 ст. 14 цього Закону передбачено, що право використовувати електронний платіжний засіб може бути призупинене або припинене емітентом відповідно до умов договору в разі порушення користувачем умов використання електронного платіжного засобу.

Згідно зі ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Випадки обмеження прав клієнта щодо розпорядження коштами, які знаходяться на його рахунку, передбачені спеціальним законодавством, зокрема ЗУ «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», проте здійснення обмежень відповідно до зазначеного Закону є чітко регламентованим за термінами та процедурою, що не дотримані банківською установою у застосуванні обмежень з розпорядження коштами позивача.

Так, суб`єктами первинного фінансового моніторингу є, зокрема банки (ст. ЗУ від «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму»).

За змістом ч. 1-3 та ч. 9 ст. 23 ЗУ «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», суб`єкт первинного фінансового моніторингу, що здійснює або забезпечує здійснення фінансових операцій, має право зупинити здійснення таких операцій, якщо вони є підозрілими, та зобов`язаний зупинити такі фінансові операції у разі виникнення підозри, що вони містять ознаки вчинення кримінального правопорушення, визначеного Кримінальним кодексом України.

У день зупинення фінансової операції суб`єкт первинного фінансового моніторингу повідомляє спеціально уповноваженому органу в установленому законодавством порядку про таку фінансову операцію, її учасників та про залишок коштів на рахунку клієнта, відкритому суб`єктом первинного фінансового моніторингу, який зупинив здійснення фінансової операції, та у разі зарахування коштів на транзитний рахунок суб`єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на такому рахунку в межах зарахованих сум. Таке зупинення фінансових операцій здійснюється без попереднього повідомлення клієнта на два робочі дні з дня зупинення включно.

Спеціально уповноважений орган може прийняти рішення про подальше зупинення фінансових операцій, здійснене відповідно до частини першої цієї статті, на строк до семи робочих днів, про що зобов`язаний негайно повідомити суб`єкта первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронні органи, уповноважені приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Спеціально уповноважений орган у разі виникнення підозр може прийняти рішення про зупинення видаткових фінансових операцій на строк до семи робочих днів, про що зобов`язаний негайно повідомити суб`єкту первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України. У такому разі суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний в день отримання, але не пізніше 11 години наступного робочого дня після отримання відповідного рішення, повідомити спеціально уповноваженому органу про залишок коштів на рахунку клієнта, фінансові операції (кошти) за яким були зупинені, та у разі зупинення фінансових операцій на транзитних рахунках суб`єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на таких рахунках у межах зарахованих сум.

У разі прийняття рішення відповідно до частин другої і третьої цієї статті спеціально уповноважений орган протягом строку подальшого зупинення відповідних фінансових операцій або зупинення видаткових фінансових операцій проводить аналітичну роботу, збирає необхідну додаткову інформацію, обробляє, перевіряє, аналізує її та у разі, якщо за результатами перевірки: ознаки легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, або вчинення іншого кримінального правопорушення, не підтверджуються, спеціально уповноважений орган зобов`язаний негайно, але не пізніше наступного робочого дня, скасувати своє рішення про подальше зупинення відповідних фінансових операцій або зупинення видаткових фінансових операцій та повідомити про це суб`єкта первинного фінансового моніторингу; є мотивовані підозри, - спеціально уповноважений орган приймає рішення про продовження зупинення відповідних фінансових операцій (видаткових фінансових операцій), готує і подає відповідний узагальнений матеріал або додатковий узагальнений матеріал правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, та в день прийняття такого рішення інформує відповідного суб`єкта первинного фінансового моніторингу про дату закінчення строку зупинення відповідних фінансових операцій. Строк зупинення відповідних фінансових операцій продовжується спеціально уповноваженим органом з наступного робочого дня після подання відповідного узагальненого матеріалу або додаткового узагальненого матеріалу за умови, що загальний строк такого зупинення не перевищуватиме 30 робочих днів.

Частиною 12 ст. 23 ЗУ «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» визначено, що строки зупинення фінансових операцій суб`єктами первинного фінансового моніторингу та спеціально уповноваженим органом, зазначені у частинах першій - третій та дев`ятій цієї статті, є остаточними та продовженню не підлягають.

Крім того, постановою НБУ 28.07.2020 № 107 «Про затвердження Положення про здійснення установами фінансового моніторингу» затверджено відповідне Положення, яке містить ряд підстав та повноважень Банка щодо припинення ділових відносин з клієнтом.

Зокрема, Банк приймає рішення щодо встановлення ділових відносин (проведення фінансової операції без встановлення ділових відносин) з клієнтом, укладення відповідних договорів, а також щодо відмови від встановлення ділових відносин проведення фінансових операцій, (п. 6 додатку 9 Положення).

Банк зобов`язаний відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин та відмовити клієнту в обслуговуванні, у тому числі шляхом розірвання ділових відносин, відмовитися від проведення фінансової операції у випадках, передбачених частиною першою статті 15 Закону про ПВК/ФТ (п. 1 додатку 11 Положення).

З матеріалів справи вбачається, що 28.10.2020 АТ КБ «ПриватБанк» зупинив фінансові операції по картковим рахункам позивача та здійснив їх блокування разом із блокуванням системи дистанційного банківського обслуговування «Приват 24». У відповідь на неодноразові звернення ОСОБА_1 , АТ КБ «ПриватБанк» повідомив останнього, що його картки було заблоковано у зв`язку з рухом коштів на картці, що мали шахрайський характер, а також те, що банк прийняв рішення про розірвання з позивачем укладених договорів з обслуговування, в зв`язку із встановленням позивачу неприйнятно високого ризику.

На момент здійснення останньої фінансової операції на рахунку позивача залишалися кошти в розмірі 44263 грн, що підтверджується випискою по рахунку ОСОБА_1 . При цьому, на думку банку, неправомірно ОСОБА_1 отримав 12520 грн, що надійшли трьома переказами, а саме: 4200 грн, 4160 грн та 4160 грн. В деталях до вказаних операцій вказано, що переказ здійснено з картки ПриватБанку через Приват 24, відправник: ОСОБА_2 .

Не заперечуючи наявність вищевказаних дій, АТ «КБ «ПриватБанк» не надав суду жодного доказу щодо вчинення ним дій, в порядку та в строки визначені ЗУ «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».

Банк, як суб`єкт первинного фінансового моніторингу, одноосібно дійшов висновку про неправомірність дій позивача, тому протягом тривалого часу обмежує доступ до коштів на рахунках ОСОБА_1 без надання будь-яких доказів наявності в діях ОСОБА_1 шахрайських дій, звернення до правоохоронних органів, тощо.

Встановивши вищевказані банком порушення вимог закону, що призвело до невиконання відповідачем укладеного з позивачем договору банківського рахунку, порушення зобов`язання з перерахування коштів за дорученням ОСОБА_1 , як клієнта банку, апеляційний суд дійшов висновку про доведеність позову в цій частині та стягнення із АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 грошових коштів на банківському рахунку, що обслуговується платіжними картками № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , в межах залишку коштів у сумі 44263 грн, шляхом негайного розблокування банківського рахунку та надання можливості їх зняття.

Щодо стягнення із банку на користь позивача пені, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Звертаючись із даним позовом, позивач просив стягнути із відповідача на свою користь 3% від суми утримуваних банком коштів за кожен день з моменту його звернення з вимогою про перерахунок коштів до дня фактичного їх повернення (дня звернення з позовом до суду), тобто за 181 день, за період з 28.10.2020 до 27.04.2021, що становить: 44263*3/100*181=240348,09 грн.

Правовідносини з банківського вкладу врегульовані нормами ЦК України, ЗУ від 12 липня 2001 року № 2664-ІІІ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», від 07 грудня 2000 року № 2121-ІІІ «Про банки і банківську діяльність», від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ «Про захист прав споживачів».

Згідно з преамбулою ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» у ньому встановлені загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг. Його метою є створення правових основ для захисту інтересів споживачів фінансових послуг, правове забезпечення діяльності та розвитку конкурентоспроможного ринку фінансових послуг в Україні.

У ч. 2 ст. 627 ЦК України передбачено, що у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Позовні вимоги у даній справі стосуються правовідносин, які виникли з укладення договорів банківського вкладу.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16-ц (провадження № 14-64цс19) висловила з цього питання правову позицію та зазначила, що оскільки відповідно до статей 2, 47 Закону № 2121-ІІІ банк має право здійснювати банківську діяльність на підставі банківської ліцензії шляхом надання банківських послуг, а клієнтом банку є будь-яка фізична чи юридична особа, що користується послугами банку, то до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Таким чином, відмова банку виконати розпорядження клієнта з видачі належних йому за договором банківського рахунка сум свідчить про невиконання банком своїх зобов`язань та має наслідком настання відповідальності, передбаченої законом у вигляді сплати пені в розмірі трьох відсотків від суми утримуваних банком коштів за кожен день з моменту звернення клієнта з вимогою про видачу коштів до дня фактичної видачі.

Отже, Велика Палата Верховного Суду у цій постанові дійшла висновків щодо стягнення з банку пені на підставі ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» за прострочення зобов`язання з видачі клієнтові належних йому за договором банківського рахунку, яка обраховується від суми утримуваних банком коштів.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 757/32522/17-ц (провадження № 61-461св19), від 19 червня 2019 року у справі № 359/8114/17 (провадження № 61-81св19), від 11 січня 2020 року у справі № 335/11482/16-ц (провадження № 61-19787св19), від 29 січня 2020 року у справі № 757/53464/18 (провадження № 61-14248св19), від 15 квітня 2020 року у справі № 756/14910/16-ц (провадження № 61-14561св19).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09 листопада 2021 року у справі № 320/5115/17 (провадження № 14-133цс20) не відступила від висновків та також зробила висновок про те, що пеня, передбачена ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів», застосовується в разі порушення виконання договірного зобов`язання на користь споживача.

Отже, апеляційний суд дійшов висновку про наявність правових підстав для нарахування та стягнення пені на підставі ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Втім, апеляційний суд не може погодитись із заявленим позивачем розміром пені та періодом за який вона підлягає стягнення.

З матеріалів справи дійсно вбачається, що саме 28.10.2020 банк в односторонньому порядку заблокував рахунки позивача, проте за отриманням коштів ОСОБА_1 звернувся 09.11.2020 і саме з цього дня необхідно рахувати період нарахування пені.

Тому розмір пені становить 44263*3/100*169= 224276,52 грн.

Разом з тим, ч. 3 ст. 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Положення ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням норм процесуального права щодо загальних засад цивільного судочинства дає право суду зменшити розмір неустойки, зокрема за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Такого висновку дійшли Верховний Суд України, зокрема, у постанові від 04 листопада 2015 року у справі № 61-1120 цс 15 і Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16-ц, провадження № 14-64 цс 19.

З огляду на обставини даної конкретної справи, ураховуючи завдання цивільного судочинства та виходячи із засад справедливості, апеляційний суд дійшов висновку про зменшення стягнутої з АТ КБ «Приватбанк» на користь позивача пені з 224276,52 грн до 40000 грн.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

У зв`язку з вищевикладеним, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову, а саме стягнення із АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 44263 грн (залишок на рахунках) та 40000 грн пені, а всього 84263 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 6 ст. 141 ЦПК України встановлено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів».

При подачі позовної заяви до суду першої інстанції підлягав сплаті судовий збір у розмірі 2846,11 грн, а за подачу апеляційної скарги 4269,16 грн (2846,11*150%).

Позов задоволено на 29,61%, тому із АТ КБ «Приватбанку» підлягає стягненню судовий збір на користь держави за подання позовної заяви позивачем у розмірі 842,73 грн, за подачу апеляційної скарги у розмірі 1264,10 грн, а всього 2106,83 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Нікітюка Андрія Миколайовича задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 грудня 2021 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні грошовими коштами на рахунку шляхом негайного розблокування банківського рахунку та надання можливості зняття грошових коштів задовольнити частково.

Стягнути із Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти на банківському рахунку, що обслуговується платіжними картками № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , в межах залишку коштів у сумі 44263 грн, шляхом негайного розблокування банківського рахунку та надання можливості їх зняття.

Стягнути із Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 40000 грн пені.

Стягнути із Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на користь Держави судовий збір у розмірі 2106,83 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 02 березня 2022 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: В. Г. Бородійчук

О. В. Карпенко