Справа № 452/2454/22
Провадження №2/452/875/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" грудня 2022 р. м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Кущ Т.М.,

при секретарі судового засідання Роман Л.І.,

за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Самбірського міськрайонного суду Львівської області цивільну справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням осіб без їх виклику за позовною заявою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ,-

В С Т А Н О В И В :

25 серпня 2022 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором без номеру від 20 лютого 2020 року. Так, між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк»), правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 20 лютого 2020 року укладено договір без номеру (далі - Договір), згідно з яким останньому було відкрито картковий рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 15000 грн. 00 коп. з подальшим його поступовим збільшенням до 30 000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5% на місяць на суму залишку заборгованості. Відповідач ОСОБА_1 порушив умови Договору і має прострочену заборгованість. Станом на 02 серпня 2022 року сума заборгованості складає у розмірі 34400 грн. 50 коп., де заборгованість за тілом кредитом 28653 грн. 14 коп., в тому числі заборгованість за поточним тілом кредиту 00 грн. 00 коп., заборгованість за простроченим тілом кредиту 28653 грн. 14 коп., заборгованість за нарахованими відсотками 00 грн. 00 коп., заборгованість за простроченими відсотками 5747 грн. 36 коп., заборгованість за відсотками, нарахованими за прострочений кредит згідно ст.625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) 00 грн. 00 коп., нарахована комісія 00 грн. 00 коп., нарахована пеня 00 грн. 00 коп.. Крім того, у заяві позивач просить стягнути з ОСОБА_1 суму понесених судових витрат у розмірі 2481 грн.00 коп.

Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 02 вересня 2022 року за клопотанням повноважного представника позивача вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи по суті з повідомленням сторін без їх виклику (а.с.49).

Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.63), у письмовій заяві, поданій до суду разом з позовною заявою, представник позивача на підставі довіреності Балагурак В.В. вказала, що позивач позов підтримує у повному обсязіпо тих підставах, які були викладені в позовній заяві. Разом з тим, представник позивача клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін не подала, справу прохала розглянути без її участіта не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с.39).

Відповідач ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання поштового відправлення (а.с.64). При цьому, відповідач заяву із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін не подав, правом подати відзив на позовну заяву не скористався.

Виходячи з положень ч.5 ст.279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з`ясувавши позицію позивача у справі, викладену у письмовій заяві, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у них докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 20 лютого 2020 року склалися кредитні правовідносини, а саме, відповідач отримав кредит у розмірі 15000 грн. 00 коп. із подальшим його поступовим збільшенням до 30000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на відповідну платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5% на місяць на суму залишку заборгованості. 20 лютого 2020 року ОСОБА_1 отримав платіжну картку № НОМЕР_1 та ПІН до неї. В подальшому платіжну картку було декілька раз перевидано та 06 серпня 2021 року ОСОБА_1 останній раз було видано платіжну картку № НОМЕР_2 з терміном дії останній день жовтня 2024 року (а.с.13).

При цьому, в матеріалах справи наявна Анкета-заява ОСОБА_1 , яку останній підписав та за змістом якої він погодився, що вказана Анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі Умови), а також Тарифами становлять між сторонами договір про надання банківських послуг (а.с.14,15,16-27).

Таким чином, Анкета-Заява підписана сторонами: від імені банку уповноваженою на це особою та скріплений печаткою юридичної особи, а від імені позичальника особисто ОСОБА_1 ..

Крім того, 20 лютого 2020 року ОСОБА_1 підписав Анкету-заяву клієнта-фізичної особи про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, яка, зокрема, містить умови щодо базової відсоткової ставки за кредитом, сплати пені за несвоєчасне погашення заборгованості, а також штрафів (а.с.14,15).

При цьому, своїм підписом ОСОБА_1 підтвердив, що ознайомлений з Умовами, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, сума заборгованості за договором про надання банківських послуг без номеру від 20 лютого 2020 року станом на 02 серпня 2022 рокускладає 34400 грн. 50 коп., де заборгованість за тілом кредиту 28653 грн. 14 коп., в тому числі заборгованість за поточним тілом кредиту - 00 грн. 00 коп., заборгованість за простроченим тілом кредиту 28653грн. 14 коп., заборгованість за нарахованими відсотками 00 грн. 00 коп., заборгованість за простроченими відсотками - 5747 грн. 36 коп., заборгованість за відсотками, нарахованими за прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України 00 грн. 00 коп., нарахована пеня 00 грн. 00 коп., нарахована комісія 00 грн. 00 коп. (а.с.7-9).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У частині першій статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою та другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то вони повинні бути зрозумілими всім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19).

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Абзацом першим частини першої статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Із виписки по особовому рахунку вбачається, що ОСОБА_1 активував кредитну картку та активно користувався кредитними грошовими коштами, в тому числі, здійснював платежі на повернення кредитних коштів.

Оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Таким чином, ураховуючи наявність у матеріалах справи виписки про рух коштів (а.с.10-11), яка є належним підтвердженням отримання ОСОБА_1 кредитних коштів, користування ними та часткової сплати грошей в рахунок погашення заборгованості, позивачем доведено факт отримання ОСОБА_1 кредиту в АТ КБ «ПриватБанк» та факт наявності заборгованості за кредитом.

Відповідно до положень ч.1 ст.1050 ЦК України з урахуванням положень статей 526,527,530 ЦК України, позивач має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором (що узгоджується з позицією викладеною в Постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року по справі №161/16891/15-ц).

Так, відповідно до розрахунків, наданих позивачем, заборгованість за тілом кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник) складає 34400 грн. 50 коп..

З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на ОСОБА_1 (а.с.12), встановлено, що остання зміна кредитного ліміту відбулася 26 лютого 2021 року та максимальна сума для отримання склала 30 000 грн. 00 коп., що відповідає наданим позивачем розрахункам.

За розрахунками позивача, заборгованість за простроченими відсотками складає 5747 грн. 36 коп. станом на 02 серпня 2022 року.

В Анкеті-Заяві та Умовах, які 20 лютого 2020 року підписані ОСОБА_1 , сторонами узгоджено базову процентну ставку, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог щодо стягнення заборгованості за простроченими відсотками в сумі 5747грн. 36 коп., з розрахунком якої погоджується суд (а.с.14,15,16-23).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1,ч.6 ст.81 ЦПК України).

Вищезазначена сума заборгованості за кредитним договором відповідачем ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» у добровільному порядку на час розгляду цієї справи у суді не сплачена.

При цьому, відповідач ОСОБА_1 правом подати відзив на позовну заяву не скористався, будь-яких заперечень проти позову з посиланням на відповідні докази не надав, а також не надав доказів, які б підтверджували факт повної сплати грошових коштів за кредитним договором, чим не виконав вимоги ст.12 ЦПК України.

За такої сукупності обставин у справі суд дійшов висновку про доведеність тих обставин, на які посилається АТ КБ «ПриватБанк» як на підставу своїх вимог до відповідача ОСОБА_1 , а тому підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитом за договором про надання банківських послуг без номеру від 20 лютого 2020 року станом на 02 серпня 2022 року в повному обсязі, а саме в сумі 34400 грн. 50 коп., у тому числі заборгованість за тілом кредиту 28653 грн. 14 коп. та заборгованість за простроченими відсотками 5747 грн. 36 коп..

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено, суд, згідно положень ст.141 ЦПК України, присуджує позивачу судові витрати з ОСОБА_1 в сумі 2481 грн. 00 коп..

Керуючись стст.207,509,526,534,549,551,625,626,628,633,634,638,1048-1050,1054,1055,1056-1 ЦК України, стст.12-13,76-81,141,247,259,263-268,279 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (розрахунковий рахунок № НОМЕР_4 , МФО банку 305299, ідентифікаційний код за , адреса: 01001 м.Київ, вул.Грушевського, 1Д) заборгованість за кредитним договором в сумі 34 400 (тридцяти чотирьох тисяч чотирьохсот) гривень 50 (п`ятдесяти) копійок, що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 28653 (двадцяти восьми тисяч шестисот п`ятдесяти трьох) гривень 14 (чотирнадцяти) копійок, заборгованості за простроченими відсотками в сумі 5747 (п`яти тисяч семисот сорока семи) гривень 36 (тридцяти шести) копійок, а також суму понесених судових витрат в розмірі 2481 (двох тисяч чотирьохсот вісімдесяти однієї) гривні 00 копійок.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 273 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Т.М. Кущ