Справа №464/8489/21
пр № 2-з/464/44/22
УХВАЛА

24 лютого 2022 року Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Дулебка Н.І.,

за участі: секретаря судового засідання Цуняк А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Пустомитівського відділу Державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області про витребування майна з чужого незаконного володіння та зняття арешту з майна, серед якого предмети домашнього вжитку.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що є предметом позову. Зазначив, що будинок, у якому знаходиться майно, буде відчуженим та на адресу позивача надійшли погрози щодо знищення майна, які зафіксовані на долученому до заяви звукозаписі. Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову у виді арешту майна суттєво ускладнить ефективний судовий захист.

Учасники розгляду в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду повідомлені належним чином. Суд вирішив здійснити розгляд заяви за їх відсутності.

Оглянувши матеріали заяви, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 „Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, забезпечення позову можливе лише після перевірки судом вищевказаних обставин, які дають можливість дійти висновку, чи запропонований вид забезпечення позову буде відповідним встановленій меті.

Постановою державного виконавця Пустомитівського ВДВС у Львівському районі Львівської області від 29.10.2021в ході виконання судового рішення про виселення ОСОБА_1 з будинку АДРЕСА_1 здійснено опис та арешт майна боржника, на яке в порядку забезпечення позову запропоновано накласти арешт.

В подальшому, ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 та Пустомитівського відділу Державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області про витребування вищевказаного майна з чужого незаконного володіння та зняття арешту з майна.

Відповідно до положень ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Перешкоджання вчиненню виконавцем дій, пов`язаних із зверненням стягнення на майно (кошти) боржника, порушення заборони виконавця розпоряджатися або користуватися майном (коштами), на яке накладено арешт, а також інші незаконні дії щодо арештованого майна (коштів) тягнуть відповідальність, установлену законом.

Статтею 388 КК України передбачено кримінальну відповідальність за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Таким чином, судом встановлено, що на майно, яке є предметом позову, накладено арешт державним виконавцем та чинним законодавством передбачено відповідальність за порушення заборони розпоряджатися та користуватися таким майном.

Враховуючи вищенаведене в сукупності, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову за наявності постанови державного виконавця про опис та арешт майна не є достатньо обґрунтованою, оскільки за таких обставин відсутні підстави для висновку, що існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду, а також ускладнення ефективного судового захисту.

У зв`язку з цим, у задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.

Керуючись статтями 149, 150, 153 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 24.02.2022.

Головуючий Дулебко Н.І.