Провадження № 22-ц/802/1087/22 Категорія: 53 Доповідач: Федонюк С. Ю.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Федонюк С. Ю.,

суддів - Матвійчук Л. В., Осіпука В. В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою позивачки ОСОБА_1 , поданою в її інтересах представником ОСОБА_2 , на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 жовтня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 14.01.2021 року о 08 год. 50 хв. ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz Sprinter 316» д.н.з. НОМЕР_1 в с. Липини по вул. Окружній, не вибравши безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримавшись безпечної дистанції, допустив зіткнення з автомобілем марки «Opel Omega» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , який внаслідок зіткнення виїхав на зустрічну смугу руху, де зіткнувся з автомобілем марки «КАМАЗ-53215» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_5 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11.02.2021 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Позивач зазначає, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна». Відповідно до висновку № 0014 від 15.04.2021 р. експертного автотоварознавчого дослідження, виконаного за заявою позивачки ОСОБА_1 , вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу становить 152922,58 грн. Вказує, що 15.03.2021 їй було виплачено страховий платіж у розмірі 92852,22 грн. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого), зазначеним вище страховим договором, встановлено в розмірі 130000,00 грн, з визначенням франшизи у розмірі 0,00 грн.

Позивач зазначає, що оскільки на час скоєння ДТП згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «Mercedes-Benz Sprinter 316» д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» (поліс № ЕР-201457560) та ДТП сталася з його вини, між діями ОСОБА_3 та завданням шкоди автомобілю марки «Opel Omega» д.н.з. НОМЕР_2 є безпосередній причинний зв`язок, а тому обов`язок з відшкодування завданої майнової шкоди повинна нести ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна», проте не в сумі 92852,22 грн, а в межах визначеної в страховому договорі суми 130000,00 грн, які, на її думку, підлягають стягненню.

У зв`язку з наведеним позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь решту суми майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, в розмірі 37147,78 грн .

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 жовтня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із даним рішенням суду, ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій покликається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Вказує, що згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-201457560, укладеним ОСОБА_3 із ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна», страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 130000,00 грн. Позивачка надала до суду першої інстанції на підтвердження збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, копію висновку № 0014 експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля «Opel Omega» від 15 квітня 2021 року на визначення розміру реальних збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, який становить 152922,58 грн, а виплачений відповідачем розмір страхового відшкодування є значно меншим за реальний збиток. Вважає, що сума страхового відшкодування, яку позивач має право отримати у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, не перевищує страхової суми, визначеної полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування зі страхувальника, а не зі страховика, суперечитиме інституту страхування цивільно-правої відповідальності.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача в користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 37 147, 78 грн та стягнути судові витрати у цій справі.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи як малозначна, відповідно до норм ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» було здійснено страхове відшкодування за полісом поліс № ЕР-201457560 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у розмірі, у спосіб, порядку та строках, встановлених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Даним вимогам закону рішення суду відповідає з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 14.01.2021 о 08 год. 50 хв., керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz Sprinter 316» д.н.з. НОМЕР_1 в с. Липини по вул. Окружна, не вибравши безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримавшись безпечної дистанції, допустив зіткнення з автомобілем марки «Opel Omega» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , який внаслідок зіткнення виїхав на зустрічну смугу руху, де зіткнувся з автомобілем марки «КАМАЗ-53215» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_5 . В результаті дорожньо-транспортної пригода (далі ДТП) автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с.43).

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11.02.2021 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень (а.с.43-44).

Власником автомобіля «Opel Omega» д.н.з. НОМЕР_2 є позивач ОСОБА_1 , що підтверджено копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 .

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 316» д.н.з. НОМЕР_1 на момент вчинення ДТП була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна», про що свідчить поліс № ЕР-201457560.18.01.2021. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого), зазначеним вище страховим договором встановлено в розмірі 130000,00 грн., з визначенням франшизи у розмірі 0,00 грн.

Про настання ДТП було повідомлено страхову компанію 14.01.2021 о 12 год. 33 хв.

18.01.2021 року позивач звернулася до відповідача з заявою про страхове відшкодування, а 25.01.2021 складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість), який підписано ОСОБА_4 .

За заявою ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» 02.03.2021 проведено експертне автотоварознавче дослідження № 03-D/85/6 та № 57-D/90/9, відповідно до висновків яких ринкова вартість автомобіля «Opel Omega» д.н.з. НОМЕР_2 в непошкодженому стані складає 131832,22 грн., вартість матеріального збитку складає 131832,22 грн, ринкова вартість залишків пошкодженого майна внаслідок ДТП складає 38980,00 грн.

На підставі виконаних досліджень встановлено, що вартість відновлювального ремонту КТЗ, який необхідний для усунення механічних пошкоджень, заподіяних КТЗ у результаті ДТП, складає 348583,38 грн.

12.03.2021 складено страховий акт № 101006/1 про виплату страхового відшкодування, відповідно до якого визначено суму страхового відшкодування в розмірі 92852,22 грн (вартість автомобіля до ДТП 131 832, 22 грн вартість залишків після ДТП 38 980,00 грн = 92 852,22 грн).

15.03.2021 на банківський рахунок позивача відповідачем зараховано суму страхового відшкодування в розмірі 92852,22 грн.

Відповідно до статті 16 ЦК України відшкодування збитків є одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів.

Згідно зі статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За змістом статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

За загальним принципом, відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Разом з тим, винна особа - володілець транспортного засобу має право застрахувати свою відповідальність, передавши обов`язок відшкодування шкоди, спричиненої за участю його транспортного засобу, страховій компанії (страховику).

Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (частина шістнадцята статті 9 Закону України «Про страхування»).

Страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором (пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України).

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим замість завдавача шкоди в передбаченому Законом порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням.

При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV).

Одночасно за положеннями статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 лютого 2022 року у справі № 201/16373/16-ц (провадження № 14-27цс21) зазначено, що «основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик, та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми, а у випадку, зазначеному у пункті 80 цієї постанови, - винною особою.

За ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Пунктом 30.1, 30.2 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Визначаючи розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню, суд першої інстанції прийняв за основу висновки експертних авто товарознавчих досліджень № 03-D/85/6/ та № 57-D/90/ від 02.03.2021, відповідно до яких ринкова вартість автомобіля в непошкодженому вигляді та вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Opel Omega» д.н.з. НОМЕР_2 , складає 131832,22 грн, а ринкова вартість пошкодженого автомобіля після ДТП становить 38980,00 грн, тому відповідно ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» здійснило виплату страхового відшкодування на суму 92852,22 грн, що є різницею цих сум, з чим суд апеляційної інстанції погоджується (а.с. 64-93).

Як зазначалось вище, вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 348583,38 грн, а ринкова вартість цього ж автомобіля складає 131832,22 грн, тобто ремонт автомобіля є економічно необґрунтованим. Даний транспортний засіб вважається фізично знищеним і в такому випадку відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. Відшкодуванню підлягає заподіяна шкода, а не вартість відновлювального ремонту, здійсненого позивачем у цьому випадку.

За п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41цього Закону, МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32та/або37цього Закону, прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» перерахувала страхове відшкодування 15.03.2021 у розмірі 92852,22 грн.

Сторонами договору страхування узгоджено процедуру розрахунку суми страхового відшкодування, яке здійснюється страховиком на основі калькуляції програми «Audatex» щодо вартості матеріального збитку застрахованого ТЗ.

З цього приводу колегія суддів зважає на правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду України від 06.07.2018 у справі № 924/675/17 та від 13.03.2018 у справі № 910/9396/17 про те, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення, а також на вимоги Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003.

Згідно з п.п.1.3, 1.4 Методики остання застосовується, зокрема, для визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ, та вимоги цієї Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.

Зі звіту №0014 від 15.04.2021 року, складеного судовим експертом Демидюком В. Т., на підставі якого було визначено вартість матеріального збитку в розмірі 144 231,00 грн, а вартість відновлювального ремонту спірного автомобіля в розмірі 370 216,77 грн, вбачається, що останній був складений за замовленням позивача на підставі договору.

Однак, суд першої інстанції вірно не прийняв до уваги вказаний висновок, в якості належного доказу, оскільки він був складений через три місяці після ДТП, за ініціативою ОСОБА_1 , без виклику та участі відповідача, що свідчить про складання останнього з порушенням вимог ст.11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та вказаної Методики, а його висновки спростовуються наявними у справі належними та допустимими доказами.

Статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З наведених підстав апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що визначення розміру належного до виплати страхового відшкодування у даному випадку можливо виключно на основі складеного висновку на замовлення позивачки щодо вартості матеріального збитку ТЗ, а надані позивачем докази щодо визначення вартості такого матеріального збитку, не можуть бути належними, враховуючи, що дефектний акт складений з участю сторони позивача.

Доводи апелянта щодо відшкодування шкоди страховою компанією в розмірі граничної межі ліміту відповідальності є безпідставними, оскільки суперечать нормам ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Апеляційний суд у складі колегії суддів вважає, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому його відповідно до частини першої статті 375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

За змістом ч. ч. 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , подану її представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 жовтня 2022 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 28 грудня 2022 року.

Головуючий

Судді