Справа № 185/7037/22
Провадження № 2-о/185/300/22
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

05 вересня 2022 року м. Павлоград

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Бондаренко В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Правобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження, в якій просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кремінна Луганської області, безвісно відсутнім з 01.04.2022 року.

Однак, ознайомившись зі змістом та формою заяви, судом встановлено, що вона подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць перше січня наступного року.

Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно з частиною 1 статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Однак, заявник всупереч вказаним вимогам не вказав обставин, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи протягом одного року в місці її постійного проживання, що передбачено ст.43 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Керуючись ст. ст. 185, 318 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Правобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків, а саме: десять днів з моменту отримання ухвали. Роз`яснити, що інакше заява буде вважатися неподаною та йому повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Бондаренко