печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2022 року Печерський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Козлова Р.Ю.,

при секретарі Іваненку С.С.,

розглянувши у судовому засіданні у порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності», про визнання незаконним і скасування рішення Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 10 січня 2020 року, визнання незаконним і скасування рішення Апеляційної палати Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» від 28 квітня 2021 року та зобов`язання Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» повторно розглянути заявку № m 2019 08822, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2021 року позивач звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до відповідача, у якому просив суд ухвалити рішення про визнання позначення «япошка» за заявкою на торговельну марку № m 2019 08822 таким, що не суперечить публічному порядку та принципам моралі, визнання незаконним і скасування рішення Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 10 січня 2020 року, визнання незаконним і скасування рішення Апеляційної палати ДП «Український інститут інтелектуальної власності» від 28 квітня 2021 року та зобов`язання ДП «Український інститут інтелектуальної власності» повторно розглянути заявку № m 2019 08822.

В обґрунтування позову позивач послався на те, що він є засновником ТОВ «ЯПОШКА» - мережі ресторанів японської кухні. На його замовлення було розроблено фірмовий стиль для цієї мережі. З метою захисту своїх прав інтелектуальної власності, позивачем, зокрема, була подана до ДП "Український інститут інтелектуальної власності" заявка на реєстрацію розробленого логотипу в якості знака для товарів і послуг «япошка» заявка № m 2019 08822, дата подання заявки 15.04.2019, класи МПКТП 30,35,43.

Висновком ДП «Український інститут інтелектуальної власнсості» про невідповідність позначення умовам надання правової охорони за результатами кваліфікаційної експертизи вих. № 1817/ЗМ/20 від 10.01.2020 року, який набув статусу рішення після його затвердження Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, позивачеві було відмовлено у реєстрації вищезазначеного знаку для товарів і послуг відносно усього переліку товарів та послуг 30, 35 та 43 класів МКТП. За результатами кваліфікаційної експертизи встановлено, що заявлене позначення не відповідає умовам надання правової охорони (п. 1 ст. 5; ст. 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг») на підставі того, що заявлене комбіноване позначення є таким, що суперечить публічному порядку, принципам моралі; словесна частина позначення має зневажливе значення щодо осіб певної національності; використання позначення «япошка» у складі знака для товарів і послуг принижує націю за національною ознакою і може завдати шкоди інтересам відповідної держави та суспільства.

Не погодившись з висновком Укрпатенту, 11.03.2020 року позивач звернувся до Апеляційної палати Мінекономіки з запереченням проти прийнятого рішення. Проте, рішенням Апеляційної палати від 28 квітня 2021 року, затвердженого Наказом ДП "Український інститут інтелектуальної власності" №75-Н/2021 від 01.06.2021 року, у задоволенні заперечення було відмовлено, рішення Мінекономіки від 10.01.2020 року залишено чинним.

На думку позивача, позначення «япошка» не може вважатися таким, яке очевидно суперечить публічному порядку, принципам моралі, а його використання не принижує націю за національною ознакою і не завдає шкоди інтересам відповідної держави. На думку позивача, позначення має позитивний характер та внаслідок широкого використання може сприйматися споживачами саме в якості бренду позивача - мережі ресторанів японської кухні. Відповідно, висновок Укрпатенту про невідповідність позначення умовам надання правової охорони не може вважатись обґрунтованим, оскільки суперечить відомостям, які були наведені в матеріалах заявки, та які мали бути враховані відповідачем в ході проведення кваліфікаційної експертизи.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва суду від 27 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

На підтвердження ґрунтувань свого позову, представник позивача у порядку ст. 106 ЦПК України надав Висновок експерта №19543 від 10.09.2021 року за результатами проведення дослідження у сфері інтелектуальної власності, проведеного судовим експертом: старшим науковим співробітником Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Копитько А.П. Відповідно до вказаного Висновку:

позначення «япошка» за заявкою на торговельну марку № m 2019 08822 при використанні щодо заявлених товарів та послуг 30, 35 та 43 класів МКТП не є таким, що має зневажливе значення для осіб за національністю - японець, принижує націю за національною ознакою чи може завдати шкоди інтересам відповідної держави та суспільства;

позначення «япошка» за заявкою на торговельну марку № m 2019 08822 при використанні щодо заявлених товарів та послуг 30, 35 та 43 класів МКТП не є таким, що суперечить публічному порядку чи принципам моралі;

торговельна марка «япошка» за заявкою № ш 2019 08822 стала такою, що - набула розрізняльної здатності серед споживачів внаслідок її тривалого використання.

В ході підготовчого судового засідання представник позивача звернувся до суду з клопотанням про відмову від окремої частини позовних вимог до ДП «Український інститут інтелектуальної власності», а саме позовної вимоги про визнання позначення «япошка» за заявкою на торговельну марку № m 2019 08822 таким, що не суперечить публічному порядку та принципам моралі.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.12.2021 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 в частині вимог до Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» про визнання позначення «япошка» за заявкою на торговельну марку № m 2019 08822 таким, що не суперечить публічному порядку та принципам моралі.

13 грудня 2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала та просила відмовити у задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, пояснення експерта, яка надала висновок на замовлення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у зв`язку з набуттям і здійсненням права власності на знаки для товарів і послуг в Україні регулюються, зокрема, Законом України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг».

Згідно зі статтею 10 Закону по заявці на отримання свідоцтва України на торговельну марку проводиться експертиза, яка складається з формальної експертизи та кваліфікаційної експертизи (експертизи по суті) і проводиться Національним органом інтелектуальної власності відповідно до цього Закону та Правил складання, подання та розгляду заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг, затверджених наказом Держпатенту України від 28.07.1995 № 116.

Експертиза заявки по суті складається, зокрема, з перевірки позначення щодо наявності підстав для відмови у наданні правової охорони, зазначених у пункті 3 статті 6 Закону.

Кінцеві результати експертизи заявки, що не вважається відкликаною або не відкликана, чи торговельної марки за міжнародною реєстрацією відображаються в обґрунтованому висновку експертизи, що набирає чинності з дня затвердження його Національним органом інтелектуальної власності.

На підставі такого висновку за заявкою Національний орган інтелектуальної власності приймає рішення про реєстрацію торговельної марки для всіх зазначених у заявці товарів і послуг або про відмову в реєстрації торговельної марки для всіх зазначених у заявці товарів і послуг, або про реєстрацію торговельної марки щодо частини зазначених у заявці товарів і послуг та відмову в реєстрації торговельної марки для іншої частини зазначених у заявці товарів і послуг. Рішення НОІВ за заявкою надсилається заявнику.

На підставі рішення про реєстрацію торговельної марки та за наявності документа про сплату державного мита за видачу свідоцтва і збору за публікацію про видачу свідоцтва здійснюється публікація в Бюлетені відомостей про видачу свідоцтва, визначених в установленому порядку. Зазначені мито та збір сплачуються після надходження до заявника рішення про реєстрацію торговельної марки.

Одночасно з публікацією відомостей про видачу свідоцтва Національний орган інтелектуальної власності здійснює державну реєстрацію торговельної марки, для чого вносить до Реєстру відповідні відомості. Порядок ведення Реєстру і склад відомостей, що містяться в Реєстрі, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності.

Судом встановлено, що 15.04.2019 року позивачем до закладу експертизи було подано заяву № m 2019 08822 на реєстрацію позначення «япошка» в якості знаку для товарів класу 30 та послуг 35,43 класів МКТП.

За результатами кваліфікаційної експертизи, проведеної відповідно до статті 10 Закону було встановлено, що заявлене позначення не відповідає умовам надання правової охорони.

22.10.2019 на адресу представника Заявника було направлено повідомлення від 18.10.20219 (Вих. № 109243/ЗМ/19) про можливу відмову в реєстрації знаку відносно всього заявленого переліку товарів і/або послуг на підставі того, що:

- заявлене комбіноване позначення «япошка» є таким, що суперечить публічному порядку, принципам моралі.

"Япошка - презрительно от "японец"- має зневажливе значення щодо осіб певної національності.

"Японець - (японці, японка) - народ, що становить основне населення Японії; представники цього народу".

Використання зазначення "япошка" як знака для товарів і послуг принижує націю за національною ознакою і може надати шкоди інтересам відповідної держави.

Надалі 18.12.2019 року Укрпатент отримав відповідь представника заявника, в якій останній зазначив, що індивідуальні особливості заявленого позначення обумовлюють сприйняття знаку в якості бренду заявника, який має високий рівень оригінальності та дистинктивності, завдяки неповторному поєднанню графічного та словесного елементів, що не дозволяє розглядати заявлене позначення як таке, що суперечить публічному порядку, принципам моралі.

Оскільки мотивована відповідь заявника, позивача по справі не спростовує факт того, що заявлене позначення є таким, що суперечить публічному порядку, така відповідь не була визнана обґрунтованою. Саме тому, керуючись нормою пункту 3 статті 6 Закону, на підставі висновку закладу експертизи, Мінекономіки прийнято рішення від 10.01.2020 про відмову в реєстрації торговельної марки.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» встановлено право заявника оскаржити рішення Установи за його заявкою у разі незгоди з ним, а також встановлено порядок такого оскарження. Заявник може оскаржити рішення Установи за заявкою у судовому порядку або до Апеляційної палати протягом двох місяців від дати одержання рішення Установи чи копій матеріалів, затребуваних відповідно до пункту 3 статті 10 цього Закону.

Позивач користуючись своїм правом оскаржив згадане рішення Мінекономіки до Апеляційної палати Укрпатенту в порядку, передбаченому Законом.

Разом з тим, 28.04.2021 року, за результатами розгляду заперечення позивача, Апеляційною палатою було ухвалено рішення про відмову у задоволенні заперечення та залишення чинним рішення Мінекономіки від 10.01.2020 року про відмову в реєстрації знаку за заявкою № m 2019 08822.

Мотивуючи своє рішення колегія Апеляційної палати зазначила про те, що заявлене позначення є таким, що суперечить публічному порядку, принципам моралі, оскільки використання словесного елементу «ЯПОШКА» у складі заявленого позначення має зневажливе значення для осіб за національністю - японець, принижує націю за національною ознакою і може надати шкоди інтересам відповідної держави та суспільства.

Зважаючи на зазначене, колегія Апеляційної палати резюмувала, що підстава для відмови в наданні правової охорони знаку для товарів і послуг «Япошка, зобр.» за заявкою № m 2019 0822, встановлена пунктом 2 статті 6 Закону, застосована у рішенні Мінекономіки від 10.01.2002 правомірно та вмотивовано.

Дослідивши матеріали апеляційної справи в межах мотивів заперечення, колегія Апеляційної палати Укрпатенту дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються письмовими, речовими та електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Відповідно до ст. 106 ЦПК Учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

У порядку ст. 106 ЦПК України позивач надав Висновок експерта №19543 від 10.09.2021 року за результатами проведення дослідження у сфері інтелектуальної власності, проведеного судовим експертом: старшим науковим співробітником Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Копитько А.П.

Зі змісту наданого висновку вбачається, що експертизу проведено судовим експертом 3-го кваліфікаційного класу, старшому науковому співробітнику лабораторії економічних, психологічних, товарознавчих досліджень та досліджень об`єктів інтелектуальної власності Копитько Аллі Петрівни , яка має вищу філологічну освіту за фахом «Українська мова», вищу освіту за фахом «Українська мова», вищу освіту за фахом «Інтелектуальна власність» та отримала кваліфікацію судового експерта за спеціальностями 13.6 «Дослідження, пов`язані з комерційними (фірмовими) найменуваннями, торгівельними марками (знаками для товару і послуг), географічними зазначеннями» (свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта ХНІДСЕ №667 видане 12.08.2009, дійсне до 20.08.2024), 1.2 «Лінгвістичне дослідження писемного мовлення» (свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта ХНДІСЕ №1079 видане 15.11.2018, дійсне до 15.11.2023), стаж експертної роботи - з 2004 року.

Надаючи оцінку вказаному Висновку, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої та другої статті 76 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі статтею 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Вимоги до висновку експерта встановлені ст. 102 ЦПК України, відповідно до якої висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством; предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань; предметом висновку експерта не можуть бути питання права; висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи; висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи; у висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Проте вказаний висновок є не повним та належно не обґрунтованим оскільки, фактичне дослідження починається з того, що на сторінці 11 Висновку № 19543 судовий експерт дійшла висновку про те, що торговельна марка за заявкою № m201908822 стала такою, що набула розрізняльної здатності серед споживачів внаслідок її тривалого використання.

Проте на сторінках 9 та 10 Висновку № 19543 експерт резюмує, що оскаржуване позначення володіє розрізняльною здатністю.

Далі по тексту, на сторінці 11 Висновку № 19543 експерт зазначає: «Виходячи з вищевикладеного було встановлено, що торговельна марка «япошка» за заявкою № m 2019 0822 стала такою, що набула розрізняльної здатності серед споживачів внаслідок її тривалого використання.

Проте твердження експерта в цьому питанні є суперечливими, адже експерт одночасно стверджує про те, що торговельна марка за заявкою № m201908822 володіє розрізняльною здатністю (тобто сама по собі без тривалого використання), а потім зазначає, що вона стала такою, що набула розрізняльної здатності внаслідок її тривалого використання.

Відтак, дослідження експертом цього питання є незрозумілим і суперечливим в аргументації: чи було позначення «япошка» таким, що має розрізняльну здатність як таке або чи стало воно таким, що набуло розрізняльну здатність внаслідок тривалого використання Заявником на ринку щодо заявлених товарів і послуг.

Проте з`ясування такої обставини є вкрай важливим, оскільки в подальшому саме ця обставина визначає правильність застосування до спірних правовідносин відповідних матеріальних норм та обставин, що потребують доказуванню заявником (Позивачем).

При цьому, експертом залишено поза увагою і не досліджено, з якої саме дати почалося використання позначення заявником.

З документів, на які посилається експерт на ст. 10 Висновку № 19543, які на її думку свідчать про: «фактичне тривале використання досліджуваного позначення, його розвиток, відомість серед споживачів та набуту репутацію виробника», не вбачається дати створення документів та дати настання обставин, які вони можуть підтверджувати.

Судовим експертом також не досліджувалося фактичних даних щодо опитування середньостатистичних споживачів (звіту соцопитування тощо), що є вкрай важливим.

Таким чином, відповідь на третє питання щодо набуття оскаржуваним позначенням розрізняльної здатності судовим експертом надано некоректно, суперечливо та необґрунтовано.

Далі судовий експерт зазначає у висновку, що словесний елемент «ЯПОШКА» заявленого позначення є похідним від слова «ЯПОНЕЦ/ЯПОНЕЦЬ», що є етнонімом - терміном, для позначення будь-якого етносу або етнічної спільності, в свою чергу утвореним від вихідного слова «Японець». Словесна частина «ЯПОШКА» була утворена шляхом скорочення лексичної одиниці «ЯПОНЕЦ/ЯПОНЕЦЬ» та додаванням зменшливо-пестливого суфіксу -к- , який в даній морфемній структурі є суфіксом демінутивної (зменшливо-пестливої) групи. … Наявність такого суфіксу, на думку експерта, допомагає висловити доброту, турботу, любов та ласку.

Також, експерт вважає, що семантичний зміст словесного елемента «ЯПОШКА» посилюється за допомогою зображення, яке виступає в якості контексту заявленого позначення. Саме контекст надає слову точне значення та усуває його полісемію, і завдяки контексту воно отримує цілковито конотацію, що сприяє його однозначному інтерпретуванню. Зменшувально-пестливе значення демінутивного суфіксу -к- посилюється завдяки графічному елементу і, відповідно, семантичний зміст всього комбінованого позначення однозначно сприймається споживачами як «дитя/дитина/малюк японської національності», що містить в собі дружнє/позитивне ставлення до дитячої аудиторії представників іншого етносу.

Таким чином, використання словесного елементу «ЯПОШКА» у складі заявленого позначення має зневажливе значення для осіб за національністю - японець, принижує цю націю за національною ознакою і може надати шкоди інтересам відповідної держави та суспільства, з огляду на що заявлене позначення є таким, що суперечить публічному порядку, принципам моралі.

Не зрозумілим є підстави, на яких судовий експерт стверджувала, що про хибність висновку Укрпатенту за результатами проведення кваліфікаційної експертизи щодо законів словотвору та морфеміки.

Також суд звертає увагу, що кваліфікаційна експертиза проводиться у відповідності та в порядку, встановленому положеннями чинного спеціального законодавства у сфері інтелектуальної власності, а не з точки зору лінгвістичної науки.

Більш того, на сторінці 4 Висновку № 19543 під пунктом 12 експерт посилається на офіційний сайт Укрпатенту (https://ukrpatent.org/uk/ua/bases2.html - 11.08.2021) як на джерело, яке ним було використано під час дослідження. Однак, за вказаним судовим експертом посиланням таку сторінку не знайдено.

Натомість, на вказаному електронному ресурсі за адресою: https://ukrpatent.org/i_upload/file/metod-rek-tm-05112018.pdf в розділі Інформаційні матеріали розміщені Методичні рекомендації, положення яких проігноровані судовим експертом під час дослідження.

Так, відповідно до пункту 8.1.5 Методичних рекомендацій зазначено, що експертизу заявленого позначення, яке може підпадати під дію пункту 1 статті 5 Закону щодо відмови в наданні правової охорони позначенням, які суперечать публічному порядку, принципам гуманності і моралі, необхідно проводити з урахуванням сучасного розуміння значення (суті) слів або зображень, що є його елементами, та їх сприйняття в суспільстві.

Також слід зазначити, що твердження судового експерта прямо суперечать Методичним рекомендаціям, зокрема частиною е) пункту 8.1.4 яких встановлено, що для цілей застосування пункту 1 статті 5 Закону, потрібно вважати, що знак суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі, якщо він, зокрема, принижує або ображає націю чи особистість за національною ознакою.

Крім цього, в Методичних рекомендаціях наведено приклади позначень, що суперечать публічному порядку та принципам моралі, оскільки їх використання на товарах може завдати шкоди відповідній державі чи суспільству або принизити націю чи особистість за національною ознакою.

У якості прикладів позначень, що можуть принизити націю чи особистість за національною ознакою, в Методичних рекомендаціях наведено позначення «Япошка», тотожне зі словесною частиною позначення за оскаржуваною заявкою № m201908822.

Як вбачається з наведеного витягу п. 8.1.4 Методичних рекомендацій, серед наведених прикладів позначень, що можуть принизити націю чи особистість за національною ознакою, мають зневажливе значення щодо національності, є позначення « Япошка », що свідчить про неврахування судовим експертом положень Методичних рекомендацій, які використовуються експертами Укрпатенту.

Згідно з пунктом 4.3.1.1 Правил під час перевірки позначення, заявленого на реєстрацію як знак, щодо наявності підстав для відмови у наданні правової охорони, відповідно до частини 1 статті 5 Закону, встановлюється: чи не належить заявлена торговельна марка до позначень порнографічного характеру, чи не містить антидержавних расистських лозунгів, емблем та найменувань екстремістських організацій, нецензурних слів та виразів тощо.

Якщо заявлене позначення або хоча б один з його елементів відноситься до позначень, зазначених в абзаці 1 цього пункту, подальший розгляд заявки припиняється і заявнику надсилається рішення про відхилення заявки.

Аналіз вказаної норми дозволяє зробити висновок, що зазначений у пункті 4.3.1.1 Правил перелік не є вичерпним.

З метою визначення правильності та обґрунтованості застосування частини 1 статті 5 Закону, як підстави для відмови в реєстрації позначення «Япошка, зобр.» в якості торговельної марки, потрібно звернутися до тлумачення понять «публічний порядок» та «мораль».

Як вже було вище зазначено, на сьогодні визначення терміну «публічний порядок» законодавством України не встановлено, проте, виходячи із існуючих тлумачень термінів «публічний» та «порядок», публічний порядок - це публічно-правові відносини, які визначають основи суспільного ладу держави.

У коментарі до Паризької конвенції про охорону промислової власності зазначено наступне: «знаком, що суперечить публічному порядку, може бути знак, який не відповідає фундаментальним правовим і соціальним концепціям даної країни».

Оскільки термін «публічний порядок» залишається невизначеним в законодавстві України, при його тлумаченні необхідно виходити з його звичайного значення та контексту, в якому воно традиційно використовується, а саме, в розумінні основоположних цілей, принципів, цінностей та встановлених на їх основі умов правопорядку та правил поведінки у суспільстві та державі.

Під час встановлення того, чи суперечить заявлене позначення публічному порядку, принципам гуманності і моралі, враховуються всі особливості, що можуть бути притаманні заявленому позначенню, в тому числі сучасне розуміння значення (суті) слів, що є його елементами, та їх сприйняття в суспільстві. При цьому, визнання заявленого позначення або його елемента таким, що суперечить публічному порядку, принципам моралі має бути очевидним. Оцінка такого позначення чи його елементів не повинна бути абстрактною. В той же час, при цьому необхідно враховувати, зокрема, обставини та ідеї, на які заявник спирався при виборі позначення в якості своєї торговельної марки та чітко вказувати причини, у зв`язку з якими остання сприймається як суперечлива загальноприйнятим та основоположним нормам моралі та громадського порядку.

Крім того, суперечність публічному порядку та моралі має установлюватися з урахуванням семантичного значення заявленого позначення, способів його сприйняття споживачами, заявленого переліку товарів і послуг, передбачуваного кола споживачів цих товарів (послуг).

Однак всі викладені вище обставини не були взяті судовим експертом до уваги, оскаржуване позначення не було досліджено з точки зору відповідності етичним нормам, публічному порядку та принципам моралі - судовим експертом не було спростовано, що словесний елемент у складі оскаржуваного позначення має зневажливе значення для осіб за національністю - японець, принижує націю за національною ознакою і може надати шкоди інтересам відповідної держави та суспільства.

Не спростувала вищенаведених висновків суду й експерт яка надавала пояснення в судовому засіданні стосовно свого висновку.

Таким чином проаналізувавши висновок № 19543, суд вважає, що він є недостатнім доказом на обґрунтування вимог позивача.

Частиною третьою статті 72 ЦПК України експерт зобов`язаний дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок на поставлені йому питання.

Статті 12 Закону України «Про судову експертизу» встановлює, що незалежно від виду судочинства та підстави проведення експертизи судовий експерт зобов`язаний провести повне дослідження і дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок.

Таким чином суд вважає, що рішення про відмову в реєстрації знака «япошка» за заявкою на торговельну марку № m 2019 08822 є обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» правова охорона надається торговельній марці, яка не суперечить публічному порядку, загальновизнаним принципам моралі, вимогам Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» та на який не поширюються підстави для відмови в наданні правової охорони, встановлені цим Законом.

Правові основи захисту суспільства від розповсюдження продукції, що негативно впливає на суспільну мораль, встановлює Закон України „Про захист суспільної моралі".

Стаття 1 цього Закону встановлює, що суспільна мораль - система етичних норм, правил поведінки, що склалися у суспільстві на основі традиційних духовних і культурних цінностей, уявлень про добро, честь, гідність, громадський обов`язок, совість, справедливість.

Відповідно до ст. 2 зазначеного Закону забороняються виробництво та розповсюдження продукції, яка принижує або ображає націю чи особистість за національною ознакою.

Суд погоджується з думкою відповідача, що позначення «япошка» є таким, що суперечить суспільним інтересам та принципам моралі, а отже, Закону України «Про захист суспільної моралі», оскільки воно зокрема, принижує або ображає націю чи особистість за національною ознакою.

З урахуванням викладених обставин суд відмовляє в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст 2, 4, 12, 13, 76-82, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, Законом України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», Законом України «Про захист суспільної моралі» суд -,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності», про визнання незаконним і скасування рішення Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 10 січня 2020 року, визнання незаконним і скасування рішення Апеляційної палати Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» від 28 квітня 2021 року та зобов`язання Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» повторно розглянути заявку № m 2019 08822- залишити без задоволення.

Повне рішення суду складено 21 листопада 2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, або якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя