Ухвала

26 липня 2022 року

м. Київ

справа № 607/11650/17

провадження № 61-6651ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Тернопільського апеляційного суду від 16 березня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виділ в натурі 1/2 частини житлового будинку та земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, визнати право власності на майно, припинити право спільної часткової власності на спірне майно та зобов`язати відповідача надати дозвіл на реконструкцію та капітальний ремонт частини будинку,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про припинення права спільної часткової власності на 1/2 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та виділу в натурі 1/2 частки житлового будинку та земельну ділянку, що за розмірами повинна відповідати його частці в праві власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

У листопаді 2018 року позивач подав до суду заяву про зміну предмета позову в якому просив: припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на Ѕ частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; виділити в натурі ОСОБА_1 1/2 частки житлового будинку та земельну ділянку, що за розміром повинна відповідати його частці в праві власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; припинити право власності ОСОБА_3 на частку земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування частини будинку, яка буде виділена в натурі ОСОБА_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на відповідну частку будинку та земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати відповідача, ОСОБА_3 , надати дозвіл ОСОБА_1 на реконструкцію та капітальний ремонт виділеної йому частки будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

09 листопада 2021 року представник ОСОБА_1 адвокат Саламандра Г.М. подала знову заяву про зміну предмету позову, у якій просила: припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ; провести поділ в натурі домоволодіння та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_4 відповідно до часток співвласників у зазначеному вище домоволодінні, а саме: Ѕ частки - ОСОБА_1 та 1/2 частки - ОСОБА_4 ; визнати недійсним та скасувати рішення двадцять другої сесії Тернопільської міської ради п`ятого скликання від 27 листопада 2008 року № 5/22/18 в частині передання безоплатно у приватну власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 731,5 кв. м за адресою: АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; визнати недійсним Державний акт серії ЯЖ № 045452 від 22 травня 2009 року, на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0732 га розташовану за адресою: АДРЕСА_2 виданий ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування жилого будинку; провести поділ в натурі земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_2 між співвласниками будинковолодіння ОСОБА_1 та ОСОБА_4 відповідно до часток співвласників у зазначеному вище домоволодінні, а саме: 1/2 частки - ОСОБА_1 та 1/2 частки - ОСОБА_4 ; визнати право власності за ОСОБА_1 на 1/2 частки житлового будинку та земельну ділянку, що за розміром повинна відповідати його частці в праві власності на будинок за адресою.: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2021 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Саламандри Г. М. про прийняття до розгляду заяви від 09 листопада 2021 року про зміну предмету позову задоволено частково. Прийнято до розгляду заяву від 09 листопада 2021 року про зміну предмету позову в цивільній справі № 607/11650/17 щодо позовних вимог згідно яких позивач просить: припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ; провести поділ в натурі домоволодіння та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_4 відповідно до часток співвласників у зазначеному вище домоволодінні, а саме: 1/2 частки - ОСОБА_1 та 1/2 частки - ОСОБА_4 ; провести поділ в натурі земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 між співвласниками будинковолодіння ОСОБА_1 та ОСОБА_4 відповідно до часток співвласників у зазначеному вище домоволодінні, а саме: 1/2 частки - ОСОБА_1 та Ѕ частки - ОСОБА_4 ; визнати право власності за ОСОБА_1 на Ѕ частки житлового будинку та земельну ділянку, що за розміром повинна відповідати його частці в праві власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Відмовлено у задоволенні клопотання про зміну предмету позову в іншій частині.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 16 березня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2021 року скасовано в частині прийняття заяви ОСОБА_1 про зміну позовних вимог та направлено справу для продовження розгляду справи по суті.

У липні 2022 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Тернопільського апеляційного суду від 16 березня 2022 року, в якій, посилаючись порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та залишити в силі ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2021 року.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

У відповідності до статті 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Стаття 353 ЦПК України встановлює вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, до якого законодавцем не віднесено ухвалу про зміну позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Тобто перелік ухвал суду, які підлягають апеляційному та касаційному оскарженню окремо від рішення суду, чітко визначається процесуальним законом. У переліку ухвал суду першої інстанції, які підлягають касаційному оскарженню після їх перегляду в апеляційному порядку, що визначений пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України, ухвала про прийняття заяви про зміну предмета позову відсутня.

Частиною другою статті 382 ЦПК України передбачено, що постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку у випадках, передбачених цим Кодексом.

Ухвала суду першої інстанції про прийняття заяви про зміну предмета позову оскарженню у касаційному порядку не підлягає, а отже не може бути предметом перегляду у касаційному порядку і постанова суду апеляційної інстанції, прийнята за результатами апеляційного перегляду такої ухвали.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягаю касаційному оскарженню.

Оскільки постанова Тернопільського апеляційного суду від 16 березня 2022 року у цій справі у касаційному порядку оскарженню не підлягає, тому у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Тернопільського апеляційного суду від 16 березня 2022 року.

При цьому, вказівка у резолютивній частині постанови Тернопільського апеляційного суду від 16 березня 2022 року про можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржуване судове рішення не підлягає перегляду в касаційному порядку згідно вимог ЦПК України.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Тернопільського апеляційного суду від 16 березня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виділ в натурі Ѕ частини житлового будинку та земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, визнати право власності на майно, припинити право спільної часткової власності на спірне майно та зобов`язати відповідача надати дозвіл на реконструкцію та капітальний ремонт частини будинку відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний О. В. Ступак