ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2022 року місто Чернівці справа №723/5415/21

провадження №22-ц/822/943/22

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Височанської Н. К.

суддів: Литвинюк І.М., Перепелюк І.Б.

секретар Собчук І.Ю.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Великокучурівська сільська об`єднана територіальна громада Чернівецького району Чернівецької області,

третя особа на стороні відповідача Державна інспекція архітектури та містобудування України

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Єремейчук Микола Георгійович, на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 12 жовтня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Пташник А.М.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Великокучурівської сільської об`єднаної територіальної громади Чернівецького району Чернівецької області, третя особа на стороні відповідача: Державна інспекція архітектури та містобудування України про визнання права власності на самочинне нежитлове приміщення.

Посилався на те, що рішенням 24 сесії 23 скликання Великокучурівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області №67-24/01 від 23 листопада 2001 року позивачу надано дозвіл на будівництво автомобільного гаражу з прибудовою на виділеній йому земельній ділянці площею 0,03 га в с.Годилів Сторожинецького району Чернівецької області. На вказаній земельній ділянці позивач збудував - гараж, сарай та огорожу.

В березні 2011 року позивач реконструював приміщення автомобільного гаража, яке розташоване на земельній ділянці площею 0,03 га за адресою АДРЕСА_1 , у нежитлове приміщення, зокрема, приміщення магазину.

25 червня 2012 року рішенням Великокучурівської сільської ради № 87-16/12 16 сесії 6 скликання позивачу передано у власність земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 площею 0,0289 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

22 листопада 2021 року позивач звернувся із заявою до Державної інспекції архітектури та містобудування України про прийняття в експлуатацію самочинно реконструйоване в 2011 році нежитлове приміщення (магазин) за адресою АДРЕСА_1 , за результатами розгляду якої йому відмовлено у прийнятті в експлуатацію у зв`язку з тим, що він не подав повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Позивач просив визнати за ним право власності на самочинно збудоване нежитлове приміщення - магазин загальною площею 87 кв. м. під літерою «А», сарай під літерою «Б» та огорожу під номером 1 та 2, які розташовані на земельній ділянці площею 0,0289 га за адресою АДРЕСА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 12 жовтня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що оскільки до компетенції саме Державної інспекції архітектури та містобудування України віднесено питання про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта нерухомого майна, а спір про право на цей об`єкт між позивачем та відповідачем Великокучурівською сільською радою відсутній, суд приходить до висновку про неможливість підміни судом органу, який вирішує питання реєстрації будівельної діяльності.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги

ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Єремейчук М.Г., в апеляційній скарзі просить рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 12 жовтня 2022 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Посилається на те, що звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що це питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Позивач звернувся до Державної інспекції архітектури та містобудування України із декларацією про готовність до експлуатації об`єкта. У розгляді декларації йому було відмовлено, оскільки він не подав відповідний документ для отримання права на виконання будівельних робіт.

Вказує, що оскільки об`єкт збудовано самочинно, то він не міг надати повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Вважає, що лише у випадку визнання права власності на самочинно збудований (реконструйований) об`єкт за рішенням суду, він зможе скористатись Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів і подати відповідні документи до органу державного архітектурно-будівельного контролю і вже після отримання відповідного документу про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, зможе звернутись до реєстратора для проведення державної реєстрації права власності. Іншим чином ніж через суд він не може реалізовувати свої законні права та інтереси.

Вважає, що суд першої інстанції не врахував, що рішенням Великокучурівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області надано ОСОБА_1 дозвіл на будівництво автомобільного гаражу з прибудовою, на виділеній йому земельній ділянці.

Згідно інвентаризаційної справи ЧКОБТІ від 13 грудня 2002р. ОСОБА_1 збудував на вище вказаній земельній ділянці гараж, сарай та огорожу, а в березні 2011 року згідно технічного паспорта ЧКОБТІ ОСОБА_1 реконструював приміщення автомобільного гаража у нежитлове приміщення, зокрема приміщення магазину.

Рішенням Великокучурівської сільської ради №87-16/12 від 25 червня 2012р. йому передано у власність земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,0289 га з цільовим призначенням 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Вважає, що оскільки будівля нежитлових приміщень (магазину) самочинно реконструйована на земельній ділянці, яка на праві власності належить позивачу, при цьому дане приміщення відповідає державним будівельним нормам, нормативним актам з пожежної безпеки, санітарному законодавству України та не порушує права інших осіб, відповідач позовні вимога ОСОБА_1 визнає повністю, то відповідно до вимог ст.376 ЦК України ОСОБА_1 тільки за рішенням суду може набути право власності на самочинно збудовану будівлю нежитлових приміщень (магазину).

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Рішенням 24 сесії 23 скликання Великокучурівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області №67-24/01 від 23 листопада 2001 року ОСОБА_2 надано дозвіл на будівництво автомобільного гаражу з прибудовою на виділеній йому земельній ділянці площею 0,03 га в с.Годилів (а.с.81).

Згідно інвентаризаційної справи Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації від 13 грудня 2002 року ОСОБА_2 збудував, на земельній ділянці площею 0,03 га, за адресою АДРЕСА_2 - гараж, сарай та огорожу (а.с.82-86).

В березні 2011 року згідно технічного паспорту на нежитлове приміщення Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації ОСОБА_2 реконструював приміщення автомобільного гаража, яке розташоване на земельній ділянці площею 0,03 га за адресою АДРЕСА_1 , у нежитлове приміщення, зокрема приміщення - магазину що складається: торгівельний зал площею 21,80 кв.м., коридор площею 2.80 кв.м., котельня площею 3,30 кв.м., господар-побутове приміщення площею 7.80 кв.м., склад площею 30,40 кв.м., коридор площею 10,90 кв.м. та підсобне приміщення площею 10 кв.м. загальною площею 87 кв.м., що визначено літерою «А», сарай під літерою «Б» та огорожу під номерами 1 та 2 (а.с.89-94).

25 червня 2012 року рішенням Великокучурівської сільської ради № 87-16/12 16 сесії 6 скликання ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку за адресою АДРЕСА_2 площею 0,0289 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що підтверджується копією державного акту серії ЯМ №584638 (а.с.101).

22 листопада 2021 року ОСОБА_2 звернувся із заявою про готовність до експлуатації об`єкта до Державної інспекції архітектури та містобудування України, про прийняття в експлуатацію самочинно реконструйоване в 2011 році нежитлове приміщення (магазину) за адресою АДРЕСА_2 . За результатами розгляду поданої заяви, ОСОБА_2 повернуто заяву на доопрацювання у зв`язку із тим, що у декларації про готовність об`єкта до експлуатації відсутні в повному обсязі відомості щодо технічної інвентаризації з посиланням на Постанову КМУ «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» від 13 квітня 2011 року №466, якою передбачено подання за затвердженою формою повідомлення про початок виконання будівельних робіт та рекомендовано позивачу подати відповідний документ для отримання права на виконання будівельних робіт, що підтверджується витягом з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (а.с.19-21).

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд та застосовані норми права

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам судове рішення не відповідає, оскільки ухвалене з порушенням норм матеріального права.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

Частиною другою статті 329 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Я кщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Я кщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно зі статтею 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

В ласник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно.

П раво власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

П равові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проєкту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

За загальним правилом, встановленим у частині другій статті 376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Частиною другою статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено заборону на виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Також заборонена експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію (частина восьма статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Отже, відсутність дозволу на будівництво (повідомлення про початок виконання будівельних робіт), проєкта (будівельного паспорта) або порушення умов, передбачених у цих документах, тягне визнання такого будівництва самочинним відповідно до частини першої статті 376 ЦК України.

Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного суду від 11 липня 2022 року у справі №211/5760/20 (провадження №61-3666св22).

У справі, яка переглядається, встановлено, що ОСОБА_1 в 2011 році здійснив реконструкцію гаража під магазин без належних дозвільних документів, а тому дане нерухоме майно відноситься до самочинного будівництва.

Відповідно до частини третьої, п`ятої статті 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Формулювання статті 376 ЦК України виключає можливість існування інших способів легітимізації самочинного будівництва та набуття права власності на таке нерухоме майно, ніж ті, що встановлені цією статтею.

Відповідно до п. 12 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" № 6 від 30.03.2012 у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

З матеріалів справи вбачається, що в 2011 році ОСОБА_1 реконструював приміщення автомобільного гаража, яке розташоване на земельній ділянці площею 0,03 га за адресою АДРЕСА_1 , у нежитлове приміщення, зокрема приміщення - магазину що складається: торгівельний зал площею 21,80 кв.м., коридор площею 2.80 кв.м., котельня площею 3,30 кв.м., господар-побутове приміщення площею 7.80 кв.м., склад площею 30,40 кв.м., коридор площею 10,90 кв.м. та підсобне приміщення площею 10 кв.м. загальною площею 87 кв.м., що визначено літерою «А», сарай під літерою «Б» та огорожу під номерами 1 та 2. Дана обставина підтверджується технічним паспортом на нежитлове приміщення, який був виготовлений 11 березня 2011 року (а.с.13-18).

25 червня 2012 року рішенням Великокучурівської сільської ради № 87-16/12 16 сесії 6 скликання ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку за адресою АДРЕСА_2 площею 0,0289 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що підтверджується копією державного акту серії ЯМ №584638 (а.с.22).

Отже, земельна ділянка позивачу була надана у встановленому порядку під уже збудоване нерухоме майно, що не суперечить вимогам частини третьої статті 376 ЦК України.

Матеріалами справи підтверджено, що власник земельної ділянки Великокучурівська сільська рада позов визнала і не заперечує проти його задоволення.

Порушення прав інших осіб самочинним будівництвом в процесі розгляду справи не встановлено, що узгоджується з частино п`ятою статті 376 ЦК України.

Згідно із технічним висновком про відповідність діючим будівельним нормам здійсненої реконструкції гаража під магазин, здійснена реконструкція відповідає вимогам державних стандартів, нормативних актів з пожежної безпеки та санітарному законодавству (а.с.29-68).

22 листопада 2021 року ОСОБА_2 звернувся із декларацією про готовність до експлуатації об`єкта до Державної інспекції архітектури та містобудування України. За результатами розгляду поданої декларації, ОСОБА_2 було відмовлено у зв`язку із тим, що він не подав повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що підтверджується витягом з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (а.с.19-21).

Згідно Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. №461 прийняття в експлуатацію об`єктів, що належать до І-ІІІ категорії складності, та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органами державного архітектурно-будівельного контролю поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація). У випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта.

Оскільки даний Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів не передбачає введення в експлуатацію будівель, які збудовані самочинно, позивач звернувся за захистом своїх прав в суд.

Враховуючи те, що позивач самочинно здійснив реконструкцію гаража, яка не порушує інтересів інших осіб та нормативних містобудівних вимог, земельна ділянка йому була виділена під уже збудоване нерухоме майно, власник земельної ділянки не заперечує проти задоволення позову, а також, що питання щодо прийняття магазину в експлуатацію було предметом розгляду компетентного державного органу, а іншого шляху оформлення права власності на об`єкт вказаної нерухомості, ніж звернення з відповідним позовом до суду, у позивача немає, колегія суддів вважає, що позов підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції наведеного не врахував і прийшов до помилкового висновку про відмову в задоволенні позову.

Також слід зазначити, що відповідно до п.10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта.

Отже, визнання в судовому порядку права власності на річ за загальним правилом є способом захисту наявного цивільного права, а не підставою для його виникнення.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 12 жовтня 2022 року скасувати та постановити нове рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Єремейчук Микола Георгійович, задовольнити.

Рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 12 жовтня 2022 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на нежитлові приміщення магазину загальною площею 87 кв.м. під літерою «А», сарай під літерою «Б», огорожу під номером 1 та 2, які розташовані на земельній ділянці площею 0,0289 га за адресою АДРЕСА_2 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий Н.К.Височанська

Судді: І.М.Литвинюк

І.Б.Перепелюк