Справа № 686/5068/22
Провадження № 2-з/686/56/22
У Х В А Л А
25 лютого 2022 року м. Хмельницький
Суддя Хмельницького міськрайонного суду Палінчак О.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 686/5068/22, -
24 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, предметом якого є транспортний засіб марки Volkswagen Passat, 1995 року випуску, держ.номер НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 .
Одночасно зі зверненням до суду з позовом, ОСОБА_1 24 лютого 2022 року подала до суду заяву про забезпечення вищевказаного позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб марки Volkswagen Passat, 1995 року випуску, держ.номер НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 , до вирішення справи по суті.
Свої вимоги ОСОБА_1 мотивувала тим, що предметом її позову про поділ спільного майна подружжя є вищевказаний транспортний засіб, власником якого зазначений відповідач ОСОБА_2 . Оскільки, відповідач відмовляється добровільно сплатити половину вартості вказаного транспортного засобу позивачу, у неї є об`єктивні побоювання, що у разі невжиття заходів забезпечення позову, відповідач відчужить транспортний засіб на користь третіх осіб.
Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.
Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно з частиною 1 статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 Постанови № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
З огляду на викладене, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в цивільному процесі запроваджено виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.
Достатнім обґрунтуванням для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.
Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.
Заявником ОСОБА_1 до заяви про забезпечення позову не додано жодного доказу, а також у заяві не обґрунтовано підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову у виді накладення арешту на транспортний засіб, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у справі за її позовом до ОСОБА_2 (позовна вимога у якому зазначена - стягнення коштів, а не визнання права власності на транспортний засіб чи його 1/2 частину) в майбутньому.
Разом з тим, заявником не надано суду доказів того, що на день звернення з заявою до суду спірний транспортний засіб перебуває у власності відповідача ОСОБА_2 .
Суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідного заходу з урахуванням: розумності, обґрунтованості та пропорційності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу, а також дитини.
Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Аналізуючи все в сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити, оскільки нею не доведено обставин, які є обов`язковими для доведення при подачі заяви про забезпечення позову в розумінні ст. 151 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. 151-153 ЦПК України, суддя -
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 686/5068/22 - відмовити.
На ухвалу, може бути подана апеляційна скарга протягом 15 днів до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд.
Суддя: О.М. Палінчак