Справа № 510/1959/21
Провадження № 2/510/162/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

18.02.22 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

-за участю секретаря Арабаджи Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рені цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (як органу опіки та піклування) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у судові засідання, які призначалися на 24.11.2021р., 14.12.2021р., 20.01.2022р., 18.02.2022р., будучи належним чином сповіщені, не явилися, про причину неявки суд не сповістили, були попереджені, що на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки, справа буде розглянута у їх відсутності на підставі даних, що є в матеріалах справи. Відзиву щодо позову не надали.

Представник позивача Виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (як органу опіки та піклування) - начальник Служби у справах дітей РМР на задоволенні позову наполягала, просила про розгляд справи без її участі.

Згідно із ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку із цими обставинами суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Позивач проти заочного розгляду справи не заперечував.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; копія листа-звернення ОСОБА_3 від 13.07.2021р.; копія заяви ОСОБА_5 від 13.07.2021р. про прийняття для проживання до себе дітей; копії наказів ССД РМР від 19.02.2021р. №№ 138, 139 про взяття ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на облік, як дітей, що перебувають у складних життєвих обставинах; заява начальника ССД РРДА від 24.02.2020р.; заява начальника ССД РРДА від 05.06.2020р.; заява начальника ССД РРДА від 27.04.2021р.; заява начальника ССД РРДА від 31.08.2021р.; заява начальника ССД РРДА від 31.08.2021р., адресована директору Ренійського ЗЗСО №6; копія відповіді начальника ВП №2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області від 07.09.2021р.; копія психолого-педагогічної характеристики на учня ОСОБА_4 ; копія психолого-педагогічної характеристики на учня ОСОБА_3 ; копія подання директора НВК від 13.12.2019р.; копія відповіді директора Ренійського РЦСССДМ РДА від 10.01.2020р.; копія листа директора КУ «ЦНСП» від 06.09.2021р.; копія висновку за актом оцінки потреб сім`ї; копії актів про обстеження умов проживання від 02.03.2020р., 13.03.2020р., 03.06.2020р., 20.07.2021р., 17.08.2021р., 23.09.2021р.; копія витягу з протоколу №7 від 18.08.2021р.; копія акту обстеження умов проживання від 27.02.2020р.; фотознімки умов мешкання дітей.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач - Виконавчий комітет Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (як орган опіки та піклування) просить позбавити батьківських прав відповідачів щодо їх неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зазначивши, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 являються їхніми батьками (на підставі свідоцтв про народження). В ході проведеної роботи ССД Ренійської міської ради було встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - батьки двох неповнолітніх дітей не виконують своїх батьківських обов`язків щодо них. Так, 13.07.2021р. до ССД РМР надійшла заява від неповнолітньої ОСОБА_3 із вимогою про сприяння у позбавленні батьківських прав її матері та батька у зв`язку із тим, що вони багато років не виконують своїх батьківських прав по догляду за дітьми, не цікавляться ані донькою, ані сином, їх не хвилює матеріальне забезпечення, фізичний, духовний розвиток дітей, стан їх здоров`я. Відповідачі не працюють протягом кількох років, а те, що заробляють тимчасово - витрачають на алкоголь, не створюють умов для проживання, виховання та розвитку дітей, допустили антисанітарію у будинку. Крім того, відповідачі мають численні борги за несплату за комунальні послуги, у будинку відключено електропостачання. Останнім часом дітей фактично доглядає і годує бабуся ОСОБА_5 , яка навідує батьківські збори, контролює навчання дітей у закладі освіти. Неповнолітню ОСОБА_3 батьки вигнали з будинку, не бажають піклуватися про ней. В даний час обоє неповнолітніх мешкають із бабусею, перебувають на її утриманні.

У зв`язку із відповідною поведінкою відповідачів та ситуацією, що склалася в їх родині, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 неодноразово надавався час для виправлення, створення належних умов, було рекомендовано звернутися до Ренійського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді та КУ «ЦНСП» Ренійської міської ради для отримання соціальних послуг. Однак, всі ці спроби виявилися марними, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на шлях виправлення не стали, продовжують вести аморальний спосіб життя, до ССД Ренійської міської ради не звертаються, на зв`язок не виходять, не виявляють бажання повернути дітей.

На підставі заяви ОСОБА_5 неповнолітніх дітей було тимчасово влаштовано для мешкання за адресою бабусі, крім того, 19.02.2021р. наказами ССД РМР було взято ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на облік дітей, як таких, що перебувають у складних життєвих обставинах.

Отже, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 надавався час для виправлення, створення належних умов, однак, вони порадами фахівців центру не скористалися, належних для себе висновків не зробили, продовжують вести аморальний спосіб життя, про дітей не піклуються та не цікавляться їх долею.

Таким чином, неповнолітні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , позбавлені батьківської уваги і піклування з боку відповідачів, які не виконують свій батьківський обов`язок. Яких-небудь перешкод у спілкуванні із дітьми служба у справах дітей, інші спеціальні установи, бабуся відповідачам не чинять. Самі відповідачі не чинять ані спроб, ані бажання щодо корегування своєї поведінки, являються безвідповідальними батьком та матір`ю, не здатні проявити батьківську та материнську турботу та піклуватися про своїх дітей.

У зв`язку із вищенаведеним, позивач вважає, що відповідачів необхідно позбавити батьківських прав щодо дітей, оскільки вони існують суто формально і ними не виконуються.

Вивчивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідачів щодо їхніх дітей буде відповідати інтересам неповнолітніх та направлено на захист їх прав.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001р. кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001р. виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати (батько) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Поняття виховання включає в себе психологічний вплив батьків (в даному випадку) на дитину з метою формулювання у неї прийнятних для суспільства морально-етичних установок. У даній справі відповідачка ухиляється від виконання обов`язків по вихованню дітей. Таке ухилення носить свідомий характер, воно тривале, засновано на непроявленні щонайменшої материнської турботи. Обставини, які б могли вплинути на невиконання відповідачами своїх обов`язків судом не вбачаються, вони свідомо не приділяють будь-яку увагу дітям, які є неповнолітніми і потребують моральної та матеріальної підтримки від батька та матері. З травня 2021р. діти мешкають окремо від батьків, були тимчасово влаштовані для мешкання та догляду у родину бабусі. З того часу відповідачі із дітьми не спілкуються, відносин із ними не підтримують, не цікавляться, де діти, чи забезпечені вони всім необхідним та інше.

Залишення дітей без нагляду батьків, незабезпечення дітей належним харчуванням, необхідною медичною допомогою, відповідним для віку доглядом, створенням умов, є прямою загрозою життю та здоров`ю дітей .

Згідно із п. 16 Постанови ПВСУ від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно з нормами ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, крім того, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно із п.п. 15, 17 Постанови ПВСУ від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно утримують її, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України, Положення Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. при вирішенні будь-яких спорів, що стосуються дитини, державні органи, у т.ч. суди мають забезпечити пріоритет прав дитини, тобто спір має бути вирішений таким чином, щоб максимально гарантувати фізичний, розумовий, духовний розвиток дитини у соціально-здоровому середовищі.

Отже, позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої, малолітньої дитини.

Аналізуючи вищевказані положення законодавства, виходячи з принципів змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, суд прийшов до висновку про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх дітей, оскільки вони своїх батьківських обов`язків ані в добровільному, ані в рекомендаційному порядку не виконують, про дітей не піклуються, не підтримують їх ні матеріально, ні морально, нехтують батьківськими обов`язками взагалі. За таких умов, з урахуванням такого байдужого відношення відповідачів до дітей, до них слід застосувати таку міру як позбавлення батьківських прав, що в даному випадку буде відповідати інтересам дітей, направлено на захист їх прав.

Таким чином, суд враховує фактичні обставини справи, а також інтереси неповнолітніх та приймає рішення щодо задоволення позову позивача - позбавляє відповідачів батьківських прав щодо їх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 56-57, 76 - 81, 141, 258, 259, 264 - 265, 268, 280-289, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 19, 141, 164, 165 Сімейного кодексу України, ст.ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001р., п.п. 15, 16, 17 Постанови ПВСУ від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (як органу опіки та піклування) задовольнити.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , - позбавити батьківських прав щодо їх неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

Внести відмітку в актовий запис № 1 від 10.01.2004 р. про народження ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , складений Відділом реєстрації актів цивільного стану Ренійського районного управління юстиції Одеської області, про позбавлення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 батьківських прав.

Внести відмітку в актовий запис № 271 від 09.12.2009 р. про народження ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_4 , складений Відділом реєстрації актів цивільного стану Ренійського районного управління юстиції Одеської області, про позбавлення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 батьківських прав.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 908 грн. 00 коп. судового збору в дохід держави.

Заочне рішення може бути переглянуте Ренійським районним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга позивачем до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст. 284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Вячеслав ДУДНИК