Справа № 346/5780/21
Провадження № 22-ц/4808/1362/22
Головуючий у 1 інстанції Махно Н. В.
Суддя-доповідач Луганська
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Луганської В.М.

суддів: Баркова В.М., Девляшевського В.А.

за участю секретаря - Кузів А.В.

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз»

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Івано-Франківського апеляційного суду справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 ,

на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 жовтня 2022 року, ухвалене судом у складі судді Махно Н.В.,

у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яка виникла в результаті донарахування необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2021 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» (далі АТ «Івано-Франківськгаз») звернулось до суду з зазначеними вимогами до ОСОБА_1 , в обґрунтування яких вказало, що АТ «Івано-Франківськгаз» здійснює на території Івано-Франківської області господарську діяльність з розподілу природного газу різним категоріям споживачів, на підставі ліцензії виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 19.03.2015 року серії АЕ №642458 (переоформленої рішенням від 14.09.2015 року №2302), а з 29.06.2017 року на підставі Постанови НКРЕКП №852 та є оператором газорозподільної системи в розумінні ст. 37 Закону України «Про ринок природного газу».

З грудня 2015 року відносини між Оператором ГРМ та споживачами природного газу, в тому числі й побутовими споживачами, регулюються нормами Закону України «Про ринок природного газу» вiд 19.04.2015 року №329-VIII, Кодексом газорозподільних систем.

Типовий договір розподілу природного газу, який укладається між АТ «Івано-Франківськгаз» та споживачами природного газу Івано-Франківської області було опубліковано в журналі «Офіційний вісник України» №92 від 27.11.2015 року.

Доказами, які підтверджують факт приєднання побутового споживача ОСОБА_1 до умов Типового договору розподілу природного газу, є споживання природного газу підтверджене інформацією про використання природного газу споживачем. Обов`язковою умовою надання споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у споживача об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільні системи Оператора ГРМ (п.2.2 розділу ІІ Типового договору розподілу природного газу). Таким об`єктом у відповідачки ОСОБА_1 є житловий будинок АДРЕСА_1 , опалювальна площа даного будинку становить 193,50 м2 .

Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ. У разі відсутності лічильника газу в оператора ГРМ приймаються дані лічильника газу побутового споживача. При цьому оператор ГРМ має право протягом експлуатації лічильника газу та відповідно до вимог нього Кодексу здійснювати контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу) для контролю та перевірки його показань.

Відповідно до пункту 4 глави 9 розділу X Кодексу газорозподільних систем (далі Кодекс ГРМ) Оператор ГРМ при проведенні контрольного огляду вузла обліку має право: оглядати комерційний ВОГ та його складові на предмет відсутності ознак пошкодження ЗВТ, пошкодження пломб, несанкціонованого втручання в ЗВТ, несанкціонованого газопроводу та/або несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого може перевищуватися діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу); здійснювати перевірку параметрів параметризації обчислювача чи коректора об`єму газу (за їх наявності); перевіряти наявність діючих свідоцтв про повірку ЗВТ (відміток про повірку в паспортах ЗВТ), що входять до складу комерційного ВОГ.

09 лютого 2021 року представниками АТ «Івано-Франківськгаз» відділу економічної безпеки, було проведено перевірку системи газопостачання у побутового споживача ОСОБА_1 в присутності брата власниці ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . В ході обстеження лічильника газу, розташованого за вищевказаною адресою, типу METRIX G4, заводський №404029, 2001 року випуску, з показником лічильника -32024,50 м. куб. виявлено нечітке зображення свинцевої пломби держповірника на корпусі облікового механізму, про що було складено акт про порушення №032АКТ-92/03.2АКТ-246-0221 від 09.02.2021, відповідно до пункту 4 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ.

У зв`язку з виявленим порушення представниками Оператора ГРМ було ініційовано експертизу даного лічильника газу. В зв`язку з цим, в присутності побутового споживача газу ОСОБА_3 09.02.2021 року представниками АТ «Івано-Франківськгаз» демонтовано побутовий лічильник газу мембранного типу METRIX G4, заводський №404029, 2001 року випуску, з показником лічильника -32024,50 м. куб природного газу, для направлення його на експертизу в Сервісний центр АТ «Івано-Франківськгаз», про що було складено протокол-акт № 76003.2-S7-1208-0221 про демонтаж та направлення ЗВТ (лічильника газу) для проведення експертизи від 09.02.2021 року, зі змістом якого споживач був ознайомлений. Для захисту демонтованого лічильним від зовнішньою втручання до дня проведення експертизи його було поміщено в пакет та опломбовано номерною пломбою R 31693338.

Протоколом-актом №76003.2-S7-1208-0221 про демонтаж та направлення ЗВТ (лічильника газу) для проведення експертизи від 09.02.2021року споживача було повідомлено про місце та дату проведення експертизи лічильника.

Згідно висновку комісії до лічильника було несанкціоноване втручання. Лічильник до експлуатації не придатний. Лічильник поміщено в пакет та опломбовано пломбою R24267538. Експертиза ініційована Оператором ГРМ.

18.03.2021 року відбулося засідання комісії з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ. Про дату та місце проведення даного засідання побутовий споживач був повідомлений. За результатом розгляду акту про порушення № 032АКТ-92/03.2АКТ-246-0221 від 09.02.2021 року, комісією прийняте рішення про його задоволення повністю, про що складено протокол.

На виконання даного протоколу складено акт-розрахунок не облікованого (дорахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартість. Розрахунок проведено за період з 05.12.2020 року по 21.02.2021 року, відповідно до вимог пункту 1 глави 3 розділу XI Кодексу ГРМ. Згідно даного розрахунку побутовий споживач ОСОБА_1 зобов`язана оплатити АТ «Івано-Франківськгаз» 48 793,51 грн. Про суму розрахунку відповідачка була повідомлена листом № 76003.2-Сл 3215-0321 від 26.03.2021 року. До вказаного листа було долучено рахунок на оплату від 23 березня 2021 року № 61011157, однак, на момент звернення до суду з позовом, споживач ОСОБА_1 відмовлялась оплатити вищевказану донараховану суму в користь AТ «Івано-Франківськгаз»

Позивач просив суд стягнути з відповідачки суму заборгованості, яка виникла в результаті донарахування не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу кошти в сумі 48 793,51 грн.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 жовтня 2022 року позовні вимоги АТ «Івано-Франківськгаз» до ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь АТ«Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» - 48 793,51 грн заборгованості, яка виникла в результаті донарахування не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 жовтня 2022 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог АТ «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз».

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_1 , не є споживачем/замовником послуг з розподілу природного газу по об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу (договір розподілу природного газу та/або заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу) у підтвердження того, що відповідачка, є споживачем/замовником послуг з розподілу природного газу по об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 .

Скаржник зазначила, що споживачем/замовником послуг з розподілу природного газу по об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_5 , оскільки є власником вказаного будинку, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 17.06.2014 року та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.06.2014 року. Факт того, що ОСОБА_5 , є споживачем/ замовником послуг з розподілу природного газу по об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається із документів наданих самим же позивачем, а саме: в акті про порушення від 09.02.2021 року вказано, що даний акт складено за участю споживача (його представника) ОСОБА_3 , сина власниці ОСОБА_5 ; - листи від 26.03.2021 року та від 15.09.2021 року; Актом № розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін між Оператором ГРМ та споживачем від 12.07.2016 року, який підписаний сторонами Договору.

Із змісту складеного Акту про порушення № 0.32-АКТ-92 від 09.02.2021р. вбачається, що представниками АТ «Івано-Франківськгаз» було виявлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). Було виявлено нечітке зображення свинцевої пломби держповірника на корпусі облікового механізму.

09.02.2021р. представниками АТ «Івано-Франківськгаз» демонтовано побутовий лічильник газу, з показником лічильника 32024,50 м. куб. природного газу, для направлення його на експертизу, про що було складено протокол-акт № 76003.2-S7- 1208-0221 про демонтаж та направлення ЗВТ (лічильника газу) для проведення експертизи від 09.02.2021 року, зі змістом якого представник побутового споживача, ОСОБА_3 був ознайомлений. Протоколом-актом № 76003.2-S7-1208-0221 про демонтаж та направлення ЗВТ (лічильника газу) для проведення експертизи від 09.02.2021 року повідомлено споживача ОСОБА_3 про день, час та місце проведення експертизи лічильника.

У п. 3 Протоколом-актом № 76003.2-S7-1208-0221 про демонтаж та направлення представниками АТ «Івано-Франківськгаз» нічого не вказано, що за результатами перевірки встановлено цілісність пломб уповноваженого органу у сфері метрології та/ або пломб заводу виробника з чітким відбитком тавра чи наявність механічних пошкоджень ЗВТ (лічильника газу).

Вказує, що твердження комісії, яка проводила експертизу, про те, що «Пломбування на відліковому пристрої лічильника викликає сумнів» є припущенням, що суперечить ч. 6 ст. 81 ЦПК України , оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Скаржник посилається на те, що наказом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи Івано-Франківськгаз» від 11.03.2020 року про створення комісії по проведенню експертизи засобів вимірювальної техніки (ЗВТ) та пломб, створено постійно діючу комісію по проведенню експертизи побутових лічильників газу та пломб в складі: ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 (у разі відсутності ОСОБА_8 , у разі відсутності ОСОБА_9 ); ОСОБА_10 (у разі відсутності ОСОБА_11 , у разі відсутності ОСОБА_12 , у разі відсутності ОСОБА_13 , у разі відсутності ОСОБА_14 . Представники адвокатського об`єднання «Правовий Альянс» Шевчук В.М., у разі відсутності ОСОБА_15 за згодою. Від сектору НКРЕКП в Івано-Франківській області: головний спеціаліст сектору Веляник І.

Згідно Акту № 323 від 11.02.2021р. експертиза лічильника газу була проведена комісією у складі: 1. Провідного інженера з метрології дільниці з ремонту та повірки ПЛГ І. Федоришина; 2. Провідного інженера з метрології дільниці з ремонту та повірки ПЛГ В Піндуса; 3. Начальника відділу економічної безпеки Р. Ружило 4. Юрисконсульт В. Поповича.

Скаржник звертає увагу суду, що юрисконсульт В. Попович, не є в списку/складі постійно діючої комісії по проведенню експертизи побутових лічильників газу та пломб затвердженої наказом Наказом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи Івано-Франківськгаз» від 11.03.2020р.

Крім того в порушення п. 3 глави 10 розділу Х Кодексу газорозподільних систем в складі комісії не має по одному уповноваженому представнику від метрологічної організації та територіального органу Регулятора, які мали бути офіційно запрошено для участі на постійній основі у складі комісії.

Скаржник посилається на те, що Акт про порушення 09.02.2021 року складений у відсутності відповідача ОСОБА_16 та власниці будинку ОСОБА_5 . Демонтаж лічильника газу проведений працівниками позивача за відсутності ОСОБА_1 та власниці будинку ОСОБА_5 . Акт про експертизу складений неуповноваженим складом комісії та у відсутності ОСОБА_1 та власниці будинку ОСОБА_5 , а також не підписаний юрисконсультом В. Попович у зв`язку з чим вважає, що такі акти не можуть бути належними та допустимими доказами на підтвердження зафіксованих порушень.

Скаржник зазначає про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме в матеріалах справи не має жодного доказу про належне повідомлення відповідача ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» заперечує проти подання апеляційної адвокатом Оліградським М.В. в інтересах ОСОБА_1 , оскільки до матеріалів апеляційної скарги не долучено жодних доказів того, що ОСОБА_1 , яка наразі перебуває в Сполучених Штатах Америки, надала адвокату Оліградському М.В. довіреність з відповідно поставленим апостилем належним чином оформлену в закордонній дипломатичній установі України або в місцевого іноземного нотаріуса.

Вважає, що до апеляційної скарги на підтвердження своїх повноважень адвокат Оліградський М.В. долучає до апеляційної скарги сфальсифікований, завідомо підроблений ним договір надання професійної правничої допомоги №2022/17 від 26.10.2022 року, нібито підписаний відповідачкою ОСОБА_1 .

Звертає увагу суду, що підпис відповідачки ОСОБА_1 , виконаний в договорі надання професійної правничої допомоги №2022/17 від 26.10.2022 року та Акті приймання передачі за договором про надання професійної правничої допомоги №2022/17 від 26.10.2022 року відрізняється від оригінального підпису ОСОБА_1 , виконаному нею в її закордонному паспорті.

Вважає, що зазначені обставини є підставою для застосування положень п.2 ч. 1 ст. 362 ЦПК України.

Типовий договір розподілу природного газу, який укладається між АТ «Івано-Франківськгаз» та споживачами природного газу Івано-Франківської області було опубліковано в журналі «Офіційний вісник України» №92 від 27.11.2015 року. Доказами, які підтверджують факт приєднання побутового споживача до умов типового договору розподілу природного газу є фактичне споживання природного газу, підтверджене інформацією про використання природного газу споживачем, обов`язковою умовою надання споживачу послуги розподілу природного газу є наявність у споживача об`єкта, підключеного у встановленому порядку до газорозподільної системи оператора ГРМ. Таким об`єктом у відповідачки ОСОБА_1 є житловий будинок АДРЕСА_1 , опалювальна площа якого становить 193,50 кв.м. даний будинок у встановленому порядку був підключений до газорозподільної системи позивача ще до 01 липня 2015 року. Відповідно ще до вказаної дати ОСОБА_1 було укладено трьохсторонній договір про надання населенню послуг з газопостачання, умови якого відповідали умовам Типового договору, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2006 року №938, в редакції Постанови Кабінету міністрів України №74 від 02.03.2015 року, який укладався між постачальником природного газу, Оператором ГРМ та споживачем природного газу.

На той період, всі побутові споживачі, які продовжували після 30.06.2015 року отримували на території ліцензійної діяльності АТ «Івано-Франківськгаз» природний газ, стали такими, що засвідчили бажання укласти вказаний вище Договір про надання послуг з газопостачання на умовах, наведених в трьохсторонньому Типовому договорі.

Отже, після 30.06.2015 року отримання природного газу побутовим споживачем було моментом укладання вказаного договору, у разу, якщо за вказаною адресою не було здійснено припинення газопостачання до 01.07.2015 року, він вважався таким, що з 01.07.2015 року уклав вищезазначений договір.

Відомості про зміну власника за вищевказаною адресою по особовому рахунку НОМЕР_1 у АТ «Івано-Франківськгаз» відсутні, що свідчить про те, що власник даного будинку ОСОБА_5 не зверталась до АТ «Івано-Франківськгаз» із заявою про внесення змін до персоніфікованих даних споживача або укладення з нею Договіру розподілу природного газу, хоча відповідно до п. 6 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ таку заяву вона мала подати самостійно Оператору ГРМ.

Зазначило, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав посилаючись на доводи, викладені в апеляційній скарзі.

В судовому засіданні представник АТ «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» апеляційну скаргу не визнав, вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Задовольняючи позовні вимоги АТ «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» суд першої інстанції виходив з того, що судом були встановлені наступні обставини: відповідач ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 є побутовим споживачем природного газу, розподіл якого здійснює АТ «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз».

09.02.2021 року представниками АТ «Івано-Франківськгаз», при проведенні перевірки системи газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , у присутності, представника побутового споживача, ОСОБА_3 , було виявлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу), про що було складено Акт про порушення № 0.32-АКТ-92 від 09.02.2021 року.

У зв`язку з виявленим порушенням за вищевказаною адресою, про яке зазначено в акті представниками Оператора ГРМ було ініційовано експертизу лічильника газу. В присутності представника побутового споживача газу ОСОБА_3 09.02.2021 року представниками АТ «Івано-Франківськгаз» демонтовано побутовий лічильник газу, з показником лічильника 32024,50 м. куб. природного газу, для направлення його на експертизу, про що було складено протокол-акт № 76003.2-S7-1208-0221 про демонтаж та направлення ЗВТ (лічильника газу) для проведення експертизи від 09.02.2021 року, зі змістом якого представник побутового споживача, ОСОБА_3 був ознайомлений.

11 лютого 2021 року комісія по проведенню експертизи провела експертизу лічильника газу типу METRIX G4, заводський № 404029, 2001 року випуску, з показником лічильника 32024,50 м. куб. природного газу. Згідно висновку комісії: до лічильника було несанкціоноване втручання. Лічильник до експлуатації не придатний. Лічильник поміщено в пакет та опломбовано пломбою R24267538. 18.03.2021 р. відбулося засідання комісії з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, результатом розгляду акту про порушення №0.32-АКТ-92 від 09.02.2021 року комісією прийняте рішення про його задоволення повністю, про що складено протокол. На виконання протоколу складено акт-розрахунок необлікованого (дорахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартість. Розрахунок проведено за період з 05.12.2020 року по 08.02.2021року. Згідно даного розрахунку відповідачу ОСОБА_1 нараховано збитки за не облікований (донарахований) об`єм природного газу у розмірі 48793,51 грн. Встановивши вказані обставини, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідачки на користь позивача суму збитків завданих внаслідок порушення Кодексу газорозподільних систем розмірі 48793,51 грн.

Колегія суддів вважає,що такий висновок суду не відповідає встановленим по справі обставинам та вимогам закону, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичних та інших ресурсів через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно п.37 ч.1 Закону України «Про ринок газу» споживач - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини.

В статті 40 Закону України «Про ринок природного газу» зазначено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором.

Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками.

Договір розподілу природного газу є публічним.

Для проведення розрахунків за послуги розподілу природного газу оператори газорозподільних систем відкривають в установах уповноважених банків поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять як плата за послуги розподілу природного газу.

Відповідно до п.1 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних сичстем. суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), Договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

За однією поштовою адресою укладається один договір розподілу природного газу з побутовим споживачем. У випадку наявності у побутового споживача декількох об`єктів за різними поштовими адресами укладаються окремі договори розподілу природного газу по цих об`єктах.

Якщо об`єкт побутового споживача перебуває у власності (користуванні) кількох осіб, укладається один договір з одним із співвласників (користувачів) за умови письмової згоди всіх інших співвласників (користувачів), про що робиться відмітка в заяві-приєднанні.

На підставі укладеного договору розподілу природного газу Оператор ГРМ:

1) присвоює споживачу (у тому числі побутовому споживачу) персональний EIC-код як суб`єкту ринку природного газу та в установленому законодавством порядку передає його Оператору ГТС для можливості ідентифікації споживача в інформаційній платформі Оператора ГТС, у тому числі для цілей закріплення споживача в Реєстрі споживачів відповідного постачальника та здійснення оперативних заходів при запровадженні процедури зміни постачальника;

2) надає послугу споживачу із забезпечення цілодобового доступу до ГРМ для можливості споживання ним відповідних об`ємів природного газу, виділених постачальником природного газу;

3) забезпечує формування та передачу прогнозів відборів/споживання природного газу та обсягів фактичного споживання природного газу споживачем Оператору ГТС у порядку, визначеному Кодексом ГТС та цим Кодексом.

Порядок присвоєння персонального ЕІС-коду споживачу (побутовому споживачу) та за необхідності його точці (точкам) комерційного обліку визначається главою 4 цього розділу.

Договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Оператор ГРМ зобов`язаний на головній сторінці свого вебсайту, а також в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору розподілу природного газу та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору розподілу природного газу.

Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному вебсайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

На письмову вимогу споживача Оператор ГРМ зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дати отримання такого письмового звернення надати споживачу підписану уповноваженою особою Оператора ГРМ письмову форму договору розподілу природного газу.

Для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) Оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) або додатка 2 (для споживачів, що не є побутовими) до типового договору розподілу природного газу.

Оператор ГРМ може надати споживачу підписану його уповноваженою особою письмову форму договору розподілу природного газу.

Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків, зокрема мають містити:

1) присвоєний споживачу персональний ЕІС-код як суб`єкту ринку природного газу та за необхідності ЕІС-код його точки (точок) комерційного обліку;

2) величину річної замовленої потужності об`єкта споживача (для споживача, що не є побутовим) на період до завершення першого повного газового року споживання природного газу;

3) перелік комерційних вузлів обліку (за їх наявності);

4) акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, що складається з урахуванням вимог цього Кодексу;

5) групу споживання та планові місячні об`єми споживання побутового споживача у розрізі 12 календарних місяців, що визначаються відповідно до вимог цього Кодексу (норма застосовується щодо побутових споживачів з лічильником газу);

6) норми споживання природного газу у розрізі 12 календарних місяців (норма застосовується щодо побутових споживачів без лічильника газу);

7) розрахунок втрат і витрат природного газу (за необхідності щодо споживачів, які не є побутовими).

У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Згідно з вимогами цього пункту здійснюється приєднання до договору розподілу природного газу споживачів-замовників, які отримують технічний доступ до ГРМ.

Виходячи із правового аналізу вказаних положень Кодексу ГРМ договори розподілу газу укладаються з власниками об`єкта постачання газу.

Позивач звертаючись до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 в позовній заяві зазначив, що відповідач є побутовим споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 . 09 лютого 2021 року представниками АТ «Івано-Франківськгаз» було проведено перевірку системи газопостачання у побутового споживача (власник) ОСОБА_1 в присутності брата споживача ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якої виявлено порушення про, що було складено акт про порушення.

Згідно глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 11 до цього Кодексу.

Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами.

Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.

Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.

До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження, заперечення та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в акті про порушення.

У разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) із зафіксованим в акті про порушення порушенням, яке стосується пошкодження пломб (крім факту їх відсутності або спрацювання магнітного індикатора), пошкодження ЗВТ/лічильника газу (крім явних ознак навмисного в них втручання), він може вимагати проведення їх експертизи чи позачергової або експертної повірки у порядку, визначеному цим Кодексом. У такому разі в акті про порушення робиться відповідний запис, при цьому представник Оператора ГРМ здійснює заходи щодо пакування пошкодженої пломби та/або лічильника газу (ЗВТ) та складає відповідний акт про направлення їх на експертизу чи позачергову або експертну повірку. До отримання їх результатів нарахування, передбачені цим Кодексом, не застосовуються.

Під час складання акта про порушення, акту про усунення порушення, акта про припинення/відновлення газопостачання, тощо, представниками Оператора ГРМ обов`язково фіксуються та зазначаються у вищезазначених актах показання лічильника газу (ЗВТ), за винятком випадків відмови у доступі до об`єкта споживача, де розташований лічильник газу (ЗВТ).

Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

При складанні акта про порушення, представник Оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає: 1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; 2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення; 3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії).

Споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення.

За неможливості бути присутнім на засіданні особисто споживач (несанкціонований споживач) має право дати письмову згоду у довільній формі на проведення засідання без його присутності або у присутності його уповноваженої особи.

У разі неприбуття споживача (несанкціонованого споживача) та/або уповноваженої ним особи на засідання комісії остання розглядає складений акт про порушення без його (її) участі.

За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.

При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

З матеріалів справи вбачається, що 09 лютого 2021 року представниками АТ «Івано-Франківсьгаз» у присутності представника споживача ОСОБА_3 проводилася перевірка системи газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 . За результатами якої складено акт про порушення №0.32.-АКТ-92 від 09 лютого 2021 року.

Згідно даного акту акт складено за участю споживача (його представника) ОСОБА_3 , син власниці ОСОБА_5 , зазначено особовий рахунок НОМЕР_1 та зроблено запис про те, що згідно бази даних АТ «Івано-Франківськ газ» абонентський номер зареєстровано на ОСОБА_1 , дочка ОСОБА_5 .

Акт підписано трьома представниками АТ «Івано-Франківсьгаз» та ОСОБА_3 , який був повідомлений, що засідання комісії оператора ГРМ з розгляду цього акту буде проводити засідання 18 березня 2021 року, орієнтований час проведення засідання комісії з 10 год по 16 год.

Згідно протоколу - акту №76003.2-37-1208-0221 про демонтаж та направлення ЗВТ (лічильника газу) для проведення експертизи від 09 лютого 2021 року працівниками відповідача було демонтовано газовий лічильник. Акт підписано ОСОБА_3 .

Згідно акту №323 експертизи лічильника газу від 11 лютого 2021 року до лічильника було несанкціоноване втручання. Лічильник до експлуатації не придатний.

За результатами розгляду №032АКТ-92 від 09 лютого 2021 року комісією прийнято рішення про задоволення акта повністю.

Згідно розрахунку донарахування за результатами розгляду акті про порушення нараховані збитки у розмірі 48793, 51 грн не облікованого газу.

Позивачем при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, не зважаючи на вимоги ст.81 ЦПК України про те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, не було надано суду доказів на підтвердження обставин, того, що ОСОБА_3 є уповноваженою особою споживача, та кого саме.

Із акта про порушення №0.32.-АКТ-92 від 09 лютого 2021 року, вбачається що АТ «Івано-Франківсьгаз» про дату та час засідання комісії з розгляду акту про порушення, яке призначалося на 18 березня 2021 року повідомляло ОСОБА_3 .

В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 повідомлялася про дату, час проведення комісії, остання не була присутня при складанні акту, не отримувала його, не булла викликана на засідання комісії і відповідне рішення комісії не отримувала.

В суді апеляційної інстанції був оглянутий оригінал акту № розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін між оператором ГРМ та споживачем від 12 липня 2016 року. Вказаний акт підписано представником Оператор ГРМ та споживачем природного газу ОСОБА_5 .

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_5 .

Відповідно до акту демонтажу (монтажу) лічильника на повірку від 22 червня 2015 року саме ОСОБА_5 (абонент) підписано акт .

Відповідно до п.12.7 Типового договору розподілу природного газу затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року 2498, акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін є невід`ємною частиною цього договору .

Враховуючи, що акт № розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін між оператором ГРМ та споживачем від 12 липня 2016 року підписано представником Оператор ГРМ та споживачем природного газу Бойчук Марією Андріївною, колегія суддів вважає, що саме ОСОБА_5 є споживачем.

Колегія суддів не приймає до уваги пояснення представника позивача, що ОСОБА_1 є споживачем послуг бо на неї відкрито особовий рахунок, оскільки представником позивача не надано суду доказів того, що саме з ОСОБА_1 укладено договір на розподіл газу та те, що відповідачка є споживачем вказаної послуги, що саме вона оплачує послугу, чи нею підписано заяву - приєднання споживача до умов договору розподілу газу. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідачка 07 червня 2018 року виїхала з України та проживає у Сполучених Штатах Америки. Натомість судом встановлено, що 12 липня 2016 року акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності підписано власником будинку ОСОБА_5 .

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що оскільки акт про порушення №0.32-АКТ-92 складено у присутності ОСОБА_3 , якого повідомляли про виклик на засідання комісії, відповідачка не була присутня при складанні акта, не отримувала його, не була викликана на засідання комісії, рішення комісії не отримувала, відповідачем не доведено, що саме ОСОБА_1 є споживачем /замовником послуг з розподілу природного газу по об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 , то заявлені вимоги позивача до ОСОБА_1 не обґрунтовані і задоволенню не підлягають.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується із доводами апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не повідомлялася судом першої інстанції належним чином про дату, час та місце розгляду справи, виходячи з наступного.

У частині восьмій статті 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо повістку надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 неодноразово повідомлялась судом першої інстанції про місце, день і час слухання справи в суді на адресу, зазначену в позовній заяві (і яка є її місцем реєстрації), але поштова кореспонденція повернута до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

За змістом пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі.

Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, що узгоджується з висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, постанові Верховного Суду у справі №760/25978/13-ц від 30 листопада 2022 року.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить суд апеляційної інстанції закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою, поданою адвокатом Оліградським М.В. в інтересах ОСОБА_1 , оскільки скаргу подано особою, яка не має права її підписувати, посилаючись на те, що адвокат Оліградський М.В. на підтвердження своїх повноважень долучив до апеляційної скарги сфальсифікований та завідомо підроблений ним договір про надання професійної правничої допомоги № 2022/17 від 26.10.2022 року, укладений ні бито ним та ОСОБА_1 , який підписаний нею, а також сфальсифікований ним акт приймання-передачі. ОСОБА_1 , яка перебуває за кордоном, не надала ОСОБА_2 довіреність з відповідно поставленим апостилем належним чином оформлену в закордоній дипломатичній установі або місцевого іноземного нотаріуса.

В судовому засіданні адвокат Оліградський М.В. пояснив, що ОСОБА_1 особисто підписала договір про надання правничої допомоги, який було переслано електронною поштою.

Представником позивача не надано суду належних доказів, які б спростовували укладення між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 договору на правничу допомогу та підписання відповідачкою акту виконаних робіт.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає безпідставним посилання представника позивача на те, що адвокат Оліградський М.В. не має прав на представлення інтересів відповідачки.

Відповідно до ч. 1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

На підставі п.1, 2, 3 ст. 376 ЦПК України рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 жовтня 2022 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог АТ «Івано-Франківськгаз» до ОСОБА_1 .

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, а скаржницею сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3405, 00 грн, то судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги підлягають стягненню з позивача на користь ОСОБА_1 .

Що стосується витрат на правничу допомогу колегія суддів виходить з наступного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України).

Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Чинне цивільне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі, гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Тобто, ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В апеляційній скарзі скаржниця просила суд стягнути витрати за надану правничу допомогу у розмірі 6000, 00 грн.

Представником ОСОБА_2 на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подано такі докази:копію договору про надання професійної правничої допомоги №2022/17 року від 26 жовтня 2022 року, ордер на надання правничої допомоги, акт приймання-передачі за договором про надання професійної правничої допомоги № 2027/17 від 26.10.2022 року від 26.10.2022 року, квитанцію про сплату.

Представник позивача у відзиві посилається на завищення адвокатом Оліградським М.В. витрат на правничу допомогу, не надано доказів на підтвердження складання ним будь-яких процесуальних заяв крім апеляційної скарги.

З огляду на наведене, враховуючи, що за результатами апеляційного перегляду апеляційна скарга скаржника підлягає задоволенню, враховуючи співмірнсть розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, колегія суддів вважає що з відповідача підлягають стягненню судові витрати на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції в розмірі 4000, 00 грн.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , задовольнити.

Рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 жовтня 2022 року скасувати, ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яка виникла в результаті донарахування необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз», , місце знаходження: м. Івано-Франківськ, вул. Ленкавського, 20 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3405, 00 грн, судові витрати на правничу допомогу у розмірі 4000, 00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 29 грудня 2022 року.

Головуючий В.М. Луганська

Судді: В.М. Барков

В.А. Девляшевський