Справа № 484/4536/21
Провадження № 2/484/187/22
Рішення

іменем України

19.07.2022 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Максютенко О.А.

секретаря судового засідання Завірюха В.Ю.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом

встановив

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивачки ОСОБА_3 . За час свого життя дід позивача заповіт не залишив. Після смерті діда позивачки відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 (до перейменування Воровського).

Спадкоємцем на це майно на підставі ст.1265 ЦК України є позивачка як онука спадкодавця. Інших спадкоємців попередніх черг, які могли б претендувати на це майно не має. Бабуся позивачки ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батько позивачки , ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Дядько (рідний брат батька), ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . У визначений законом строк позивачка подала заяву до Першої Первомайської нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті діда, де отримала роз`яснення - відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок. За таких обставин позивачка змушена звернутися до суду із даним позовом про визнання за нею права власності на спадковий будинок у порядку спадкування за законом.

В судове засідання позивачка та її представник не з`явились, представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та у відсутність його довірительки, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Від відповідачки до суду надійшла заява, відповідно до якої відповідачка просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 70 років в м.Первомайськ Миколаївської області помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис №489 (а.с. 33).

Ще за життя померлому ОСОБА_3 належав житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ., який побудований і введений в експлуатацію в 1981 році, що підтверджується актом приймання в експлуатацію закінченого будівництва житлового будинку по АДРЕСА_2 . (а.с.18-19).

Згідно будинкової книги домоволодінню по АДРЕСА_2 змінено номер на АДРЕСА_1 замість номера АДРЕСА_3 (а.с.21).

Згідно з розпорядженням Миколаївської обласної державної адміністрації від 21.05.2016 року № 197-р «Про перейменування об`єктів топономіки та демонтаж п`ятників та пам`ятних знаків» АДРЕСА_4 .

Вказане нерухоме майно належало спадкодавцю на підставі договору від 10.10.1956 року про надання в безстрокове користування земельної ділянки розміром 600 м2 для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від одної до п`яти.(а.с.14)

Згідно виписки з протоколу № 499 виконкому Комітету Первомайської ради депутатів від 29.09.1956 року виділено ОСОБА_3 земельну ділянку під індивідуальне житлове будівництво площею 600 м2. по АДРЕСА_2 (а.с.15)

10 жовня 1957 року ОСОБА_3 відділом комунального господарства м.Первомайська був виданий дозвіл на початок будівельних робіт житлового будинку розміром 6х9 м2, сараю 6х4 м2 по АДРЕСА_2 , згідно договору на право забудови на підставі рішення засідання виконкому Первомайської ради № 499 від 29.09.1956 року. (а.с.10).

Дід позивачки ОСОБА_3 прийняв будинок в експлуатацію але не отримав на нього правовстановлюючі документи.

Вказану спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла його дружина ОСОБА_7 , яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні відомості (а.с. 13).

ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 90 років в м. Первомайську Миколаївської області померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , актовий запис №53 (а.с. 34).

Позивачка, оскільки є єдиною спадкоємицею, звернулася до Першої Первомайської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 .

01.11.2013 року позивачка ОСОБА_8 уклала шлюб з ОСОБА_9 та змінила прізвище на « ОСОБА_10 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області (а.с. 28).

У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок по АДРЕСА_1 позивачу відмовлено в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.07.2022 року .

Статтею 346 ЦК України передбачено, що однією з підстав припинення права власності є смерть власника.

Як було встановлено в судовому засіданні власником спадкового майна, що підлягає спадкуванню був ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно ч.2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Відповідно до ч. 2 ст. 1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну.

За ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

З постанови нотаріуса Першої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 06.07.2022 року №916/02-31, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину за законом , з підстав того, що відсутні правовстановлюючі документи на право власності спадкодавця на спадкове майно.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування.

Правовою позицією, що висловлена Верховним Судом України по справі №6-137цс13 визначено, що право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення його будівництва. Питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року "Про громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків" і прийнятою відповідно до цього указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків", які зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Отже, за вказаними Указом та Постановою підставою виникнення у громадян права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію. Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року (втратила чинність на підставі Наказу Держжитлокомунгоспу №56 від 13.12.1995 року), будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, реєстрації не підлягали.

У відповідності до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", будинки, які побудовані до 05.08.1992 р. не потребують введення в експлуатацію, а відповідно до п.3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, який затверджений наказом Мінрегіонбуду №95 від 19.03.2013 р., документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Відповідно до ст. 31 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав власності на об`єкти (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, щодо яких раніше не здійснювалася державна реєстрація прав власності, для осіб, за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом сільської ради (у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою, а також інших документів, визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ №1127 від 25.12.2015 р. за подальшими змінами.

Згідно акту прийняття в експлуатацію завершеного будівництва житлового будинку з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_2 , був побудований та прийнятий в експлуатацію в 1981 роках.

У відповідності до п. 42, 43 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого Постановою КМУ від 25.12.2015 року №1127 (в редакції постанови КМУ від 23.08.2016 року №553), для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р. та розташовані на території сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених пунктом 42 цього Порядку, можуть бути подані:

1) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, у тому числі рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність чи відомості про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність з погосподарської книги;

2) виписка з погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений, - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою;

3) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна;

4) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

З листа Міністерства Юстиції України від 21.02.2005 року "Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна" вбачається, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючі документи відсутні, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем доведено обставини викладені ним в позовній заяві щодо спадщини у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, а отже, позивач ОСОБА_1 має право на прийняття спадщини за законом у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Беручи до уваги вищевказані факти щодо спадкування спадкового майна в поєднанні з процесуальними нормами законодавства, а також враховуючи те, що за час відкриття спадщини та розгляду справи в суді будь-які інші можливі спадкоємці (крім позивачки) заяв про прийняття спадщини на вказане в позовній заяві майно в нотаріальну контору не подавали, і жодних правовстановлюючих документів на вищезгадане майно чи право його успадкування суду не було пред`явлено, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом спадкового майна, яке належало її діду ОСОБА_3 . В судовому засіданні не встановлено підстав, що перешкоджали б в набутті права власності позивачкою на спадкове майно, яким являється житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

У суду відсутні сумніви щодо добровільності позиції відповідача щодо визнання позову.

На підставі вищевикладеного та враховуючи наявність перешкод для оформлення в нотаріальному порядку прав позивачки на спадкове майно, суд дійшов висновку про необхідність захистити права позивачки, як спадкоємця, шляхом визнання права власності останньої на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 200, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив

позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ІНПП - НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 (місце проживання та реєстрації АДРЕСА_1 , ІНПП - НОМЕР_5 ) про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою : АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Повний текст рішення складено 27.07.2022 року.

Суддя: