ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2022 року м. Чернівці Справа № 727/10869/22

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Лисака І.Н.,

суддів: Височанської Н.К., Перепелюк І.Б.,

секретар: Конецька Д.Г.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

при розгляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 грудня 2022 року, постановлену під головуванням судді Танасійчук Н.М., -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 грудня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи без самостійних вимог: Служба у справах дітей Чернівецької міської ради, про позбавлення батьківських прав передано на розгляд за підсудністю до Заставнівського районного суду Чернівецької області.

Не погоджуючись із ухвалою суду ОСОБА_3 , яка діє в інтересах позивача, подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена помилково через невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що отримана інформація судом є неточна, оскільки згідно із витягу з реєстру територіальної громади про реєстрацію місця проживання особи №448322 від 06.12.2022 року вбачається, що ОСОБА_2 з 01.08.2022 року по теперішній час зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , що також підтверджується відміткою в паспорті відповідачки, копії яких додані до апеляційної скарги.

На підставі наведеного просить апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Провадження №22-ц/822/984/22

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

За приписами ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду, зазначену в п.9 ч.1 ст.353 цього Кодексу, а саме про передачу справи на розгляд іншого суду, розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В силу ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга розглядається в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах її обґрунтувань та заявлених в суді першої інстанції вимог, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції керуючись ст.367 ЦПК України, переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції вказав, що із довідки відділу УДМС в Чернівецькій області від 02.12.2022 року суду не вдалося з`ясувати місце реєстрації відповідача ОСОБА_2 , однак встановлено, що остання була зареєстрована в с. Товтри Заставнівського району та 22.11.2022 року знята з обліку. Отже останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача є с. Товтри Заставнівського району, що територіально не відноситься до підсудності Шевченківського районного суду м. Чернівці.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 24.11.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці про позбавлення батьківських прав відповідачки стосовно її доньки ОСОБА_4 (а.с.1-6).

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що зареєстрованим місцем проживання відповідачки є АДРЕСА_2 .

Крім іншого, з додатків до позовної заяви, а саме договору про визначення місця проживання дитини, умов її утримання та участі батьків у її вихованні від 26.08.2022 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вбачається, що місце проживання останньої зареєстровано за адресою АДРЕСА_2 (а.с.20-21).

02.12.2022 року Державною міграційною службою України в Чернівецькій області було надано відповідь на запит Шевченківського районного суду м. Чернівці, в якій зазначалось, що за наявною в ДМС інформацією 21.11.2022 року ОСОБА_2 знята з реєстрації за адресою АДРЕСА_3 (а.с.41).

Статтями 27, 28, 30 ЦПК України врегульовано питання загальної територіальної підсудності за місцем проживання відповідача, підсудності справ за вибором позивача та виключної підсудності.

За загальним правилом територіальної підсудності, яке визначене в ч.1 ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачене законом.

З аналізу ст.27 ЦПК України вбачається, що пред`явлення позову можливе лише в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем перебування відповідача.

Частиною 1 ст.31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: 1) справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи; 3) ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

Тобто, процесуальний закон пов`язує визначення територіальної юрисдикції із зареєстрованим місцем проживання чи перебування фізичної особи, а не з тимчасовим її перебуванням без відповідної реєстрації у тому чи іншому населеному пункті.

Згідно з частиною 2 ст.31 ЦПК України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Частинами 1, 6 ст.29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно з приписами ст.3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Місце проживання - це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Реєстрація внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі, якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Відповідно до абз.17 ст.6 Закону особи, які не проживають за адресою, що зареєстрована як місце їх проживання, більше одного місяця і беруть участь у судовому процесі в будь-якій якості, зобов`язані письмово повідомити орган реєстрації про своє місце перебування.

Враховуючи наведене, законодавством чітко встановлений порядок реєстрації, як місця проживання, так і місця перебування фізичної особи на території України, яке вимагає обов`язкового внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи.

Згідно з ч.6 ст.187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Частиною 10 ст.187 ЦПК України визначено, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі.

Крім того, у відповідності до ст.43 ЗУ «Про нотаріат» не допускається вчинення нотаріальної дії у разі відсутності осіб - її учасників або їх уповноважених представників.

При вчиненні нотаріальної дії нотаріуси, посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, встановлюють особу учасників цивільних відносин, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії.

Встановлення особи здійснюється за паспортом громадянина України або за іншими документами, які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо особи громадянина, який звернувся за вчиненням нотаріальної дії (паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний чи службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідка на проживання особи, яка мешкає в Україні, національний паспорт іноземця або документ, що його замінює, посвідчення особи з інвалідністю чи учасника Другої світової війни, посвідчення, видане за місцем роботи фізичної особи). Посвідчення водія, особи моряка, особи з інвалідністю чи учасника Другої світової війни, посвідчення, видане за місцем роботи фізичної особи, не можуть бути використані громадянином України для встановлення його особи під час укладення правочинів.

Отже, суд вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі з урахуванням існуючих розбіжностей, а саме відомостей, наданих останньому на запит Державною міграційною службою України в Чернівецькій області (21.11.2022 року ОСОБА_2 знята з реєстрації з адреси АДРЕСА_3 ) та наявними в матеріалах справи відомостями про реєстрацію відповідачки за адресою АДРЕСА_2 (що випливало з копії нотаріально посвідченого договору між сторонами спору), повинен був звернути на вказане увагу та використати зазначену в нотаріально посвідченому договорі інформацію щодо місця реєстрації відповідача, однак цього не зробив та прийшов до передчасного висновку про передачу справи до іншого суду.

Зміна місця реєстрації ОСОБА_2 з 01.08.2022 року по теперішній час ( АДРЕСА_1 ) також підтверджується копіями витягу з реєстру територіальної громади про реєстрацію місця проживання особи №448322 від 06.12.2022 року та копією паспорта відповідачки з відміткою зареєстрованого місця проживання (а.с.47-48).

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про невідповідність висновків суду першої інстанції встановленим обставинам справи та вимогам процесуального закону.

За таких обставин суд першої інстанції зробив неправильний висновок про наявність підстав для передачі справи до Заставнівського районного суду Чернівецької області, у зв`язку з чим ухвалу належить скасувати і направити справу для продовження розгляду до Шевченківського районного суду м. Чернівці.

Згідно вимог ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 грудня 2022 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Лисак І.Н.

Судді: Височанська Н.К.

Перепелюк І.Б.