Ухвала

25 липня 2022 року

м. Київ

справа № 369/8077/13-ц

провадження № 61-4414ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Київського апеляційного суду від 31 березня 2021 року, постанову Верховного Суду від 10 листопада

2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 лютого 2022 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 червня 2016 року позов задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № К2Н0GК00260889 від 16 червня 2005 року в розмірі 920 102,85 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України складає

7 351 621,77 грн, звернуто стягнення на будинок, загальною площею

301,10 кв. м, житловою площею 86,30 кв. м, який розташований по АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки

№ К2Н0GК00260889 від 16 червня 2005 року) ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 31 березня 2021 року відкрито апеляційне провадження у цій справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - адвоката Касьяненка Д. Л. на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 червня

2016 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 липня 2021 року апеляційне провадження у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою представника

ОСОБА_3 - Касьяненка Д. Л. на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 червня 2016 року закрито.

Постановою Верховного Суду від 10 листопада 2021 року касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - Касьяненк а Д . Л. задоволено, ухвалу Київського апеляційного суду від 26 липня 2021 року скасовано, справу передано до апеляційного суду для продовження розгляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 15 лютого 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - Касьяненка Д. Л. задоволено.

Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області

від 24 червня 2016 року у частині задоволених позовних вимог скасовано та ухвалено у цій частині нове судове рішення.

У задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Верховного Суду від 26 травня 2022 року відкрито касаційне провадження у цій справі за касаційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на постанову Київського апеляційного суду від 15 лютого 2022 року, з урахуванням доповнень та змін до касаційної скарги, прийнятих ухвалою Верховного Суду від 30 червня 2022 року.

07 липня 2022 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 31 березня 2021 року, постанову Верховного Суду від 10 листопада 2021 року та постанову Київського апеляційного суду

від 15 лютого 2022 року, залишити в силі заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 червня 2016 року.

Ухвалою Верховного Суду від 15 липня 2022 року касаційну скаргу

представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги, зокрема у зв`язку із необхідністю зазначення поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження, підстав касаційного оскарження та уточнення прохальної частини касаційної скарги.

На виконання вимог зазначеної ухвали представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» подав заяву про усунення недоліків, у якій зазначив підстави пропуску заявницею строку на касаційне оскарження, які пов`язані із введенням в Україні воєнного стану та вимушеним залишенням ОСОБА_1 місця свого проживання, а також вказав підстави касаційного оскарження судових рішень, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України.

Наведені представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 обставини дають підстави для висновку, що причина пропуску процесуального строку є поважною, тому клопотання підлягає задоволенню, а строк на касаційне оскарження - поновленню на підставі частини другої статті 390 ЦПК України.

Підставами касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначив неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши, що апеляційний суд застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 4819/49/19, від 09 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16 (пункт 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України), а також не дослідив належним чином зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Київського апеляційного суду від 31 березня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 лютого 2022 року подана з дотриманням вимог статей 392, 406 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої

статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити в частині вимог касаційної скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 щодо оскарження ухвали Київського апеляційного суду

від 31 березня 2021 року та постанови Київського апеляційного суду

від 15 лютого 2022 року.

Водночас, касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 містить вимогу про скасування постанови Верховного Суду від 10 листопада

2021 року у цій справі.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках -

на касаційне оскарження судового рішення.

Перелік судових рішень, які підлягають оскарженню в касаційному порядку, визначений статтею 389 ЦПК України, серед яких відсутнє судове рішення суду касаційної інстанції. Більш того, згідно з положеннями частини третьої статті 419 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи, що касаційна скарга подана також на судове рішення суду касаційної інстанції, яке не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження в частині вимог представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про скасування постанови Верховного Суду від 10 листопада 2021 року слід відмовити.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 406 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 31 березня 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 15 лютого 2022 року задовольнити.

Поновити представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 31 березня 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 15 лютого 2022 року.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою представника

ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Київського апеляційного суду від 31 березня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 лютого 2022 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Верховного Суду від 10 листопада 2021 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.

Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих

до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України,

у строк до 09 серпня 2022 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович