Дата документу 18.07.2022 Справа № 554/9737/21
Провадження № 2/554/823/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2022 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Материнко М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Бормотова А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовною заявою Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства Полтаватеплоенерго до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання,-

ВСТАНОВИВ:

12.10.2021 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, відповідно до якого прохав суд стягнути в солідарному порядку з відповідачів на свою користь заборгованість за послуги теплопостачання, що надаються за адресою - АДРЕСА_1 з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у загальній сумі 35502,7 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позову зазначено, що позивачем за адресою АДРЕСА_1 надаються послуги з централізованого теплопостачання. Відповідачі, як споживачі послуг, свого зобов`язання щодо сплати за спожиті послуги з теплопостачання не виконують належним чином, у зв`язку з чим утворилась заборгованість з оплати послуг теплопостачання, що становить за період з 01.10.2017 року по 01.09.2021 року 29691, 36 грн. За період з 21.12.2017 року по 01.09.2021 року відповідно до ст. 625 ЦК України, позивачем нараховано на заборгованість індекс інфляції у розмірі 3889, 81 грн. та 3% річних у розмірі 1921,53 грн. Загальна сума заборгованості становить 35502,7грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку.

Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 13.10.2021 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, прохав позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідачі, в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час розгляду справи. Разом тим подали до суду письмові пояснення, відповідно до яких позовні вимоги не визнають в повному обсязі та просять суд застосувати строки позовної давності.

Суд, дослідивши зібрані у справі докази, встановив наступне.

Послуги з централізованого опалення надаються у квартиру за АДРЕСА_1 , загальна опалювальна площа становить 54кв.м.; розмір щомісячної плати, відповідно до встановлених тарифів за надані послуги централізованого опалення, становить 1596, 93 грн./Гкал. протягом опалювального періоду; за централізоване постачання гарячої води 89,54 грн./куб.м.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачами Договір про надання послуг теплопостачання за вказаною адресою не було укладено, однак між ними фактично склалися відносини з надання послуг теплопостачання.

Згідно довідки Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Полтавської міської ради, від 10.11.2021 року № 01-12-05.1-09/27576 відомості щодо реєстрації ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 за вказаною адресою підтверджено.

Згідно довідки Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Полтавської міської ради, від 10.11.2021 року № 01-12-05.1-09/27573 відомості щодо реєстрації ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 за вказаною адресою підтверджено.

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії регулюються також Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» регламентовано обов`язковість укладення договору між споживачем та теплопостачальною організацією, де споживач теплової енергії це фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору. Такий обов`язок покладається на споживача. Не укладення такого договору між сторонами не позбавляє споживача від обов`язку здійснити оплату за фактично спожиті послуги.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачі є фактичними споживачами послуг з теплопостачання, що надаються за АДРЕСА_1 .

У 2021роціпозивачзвертався до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка 01.07.2021 року булазадоволена.

Однак, ухвалою Октябрського районного суду м. Полтавивід09.08.2021 року судовий наказ від01.07.2021 року виданий Октябрськимрайонним судом м. Полтави про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства Полтаватеплоенерго заборгованості за послуги теплопостачання було скасовано.

Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно дост.5 Закону України «Про житлово-комунальніпослуги», до житлово-комунальнихпослуг належать, зокрема, комунальніпослуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання.

Згідно п.5 ч.2ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальнийспоживачзобов`язанийоплачуватинаданіжитлово-комунальніпослуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно дост.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуютьсянарівнізіспоживачемусімажитлово-комунальнимипослугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24 червня 2006 року (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановленообов`язокспоживачаоплачуватижитлово-комунальніпослуги у строки, встановлені договором або законом.

За п. 1 ч. 1ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017 року споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Цьому праву кореспондує обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. (п. 5 ч. 2ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017 року).

Відповідно до ст. 162 ЖК УРСР відповідачі зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги у строки, встановлені чинним законодавством.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначене узгоджується з висновком, викладеним у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13 та від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.

Згідно з п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв договору та вимог ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідачі свої зобов`язання по оплаті послуг з теплопостачання належним чином не виконували, своєчасно не здійснювали оплату за одержані ними послуги з теплопостачання, внаслідок чого у них утворилася заборгованість.

Доводи відповідачів, щодо неправомірності нарахування боргу не підтверджені належними доказами.

Факт існування заборгованості вбачається з розрахунку на даного позивачем та не був спростований відповідачами, які мають обов`язок щодо сплати коштів за отримані послуги, тож вимоги позивача є обґрунтованими.

За ч.1ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ч. 1ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 1ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 5ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначенимстрокомвиконанняперебігпозовноїдавностіпочинаєтьсязіспливом строку виконання.

Суд враховує, що згідно висновку Великої Палати Верховного Суду викладеного у постанові від 7 липня 2020 року у справі № 712/8916/17, подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати згідно з частиною другою статті 264 ЦК України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи її частиною. На підставі припису частини другої статті 264 ЦК України переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі.

Тож, враховуючи викладене, те що строк позовної давності за вимогами що достягнення заборгованості за період з 01.10.2017 року по 01.09.2018 року сплинув та відовідачами заявлено вимогу про його застосування, то в цій частині позовні вимоги не підлягають до задоволення.

При цьому, заборгованість відповідачів за спожиті послуги теплопостачання з 01.09.2018 року по 01.09.2021 року підтверджується розрахунком заборгованості, який був наданий позивачем та становить 21 142,11 грн.

Відповідно до ч.2ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та не залежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання. Закон на який посилаються відповідачі за № 530-XI від 17.03.2020 не встановлює заборону що достягнення інфляційних втрат та 3% річних.

Тож з відповідачів підлягає до стягнення також індекс інфляції у розмірі 3889, 81 грн. та 3% річних у розмірі 1921,53 грн.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи викладене, з відповідачі вслід стягнути на користь позивача судовий збір пропорційно сумі задоволених позовних вимог в розмірі 2227 грн. на відшкодування понесених ним витрат зі сплати судового збору, тобто по 1113,5 з кожного відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 264,322,360,526,530,610,612,625 ЦК України, статтями64,150,156,162 ЖК УРСР, ст. ст.10,12,81,141,258,259,263 - 265ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства Полтаватеплоенерго до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугитеплопостачання задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (р/р № НОМЕР_1 в АБ «УКРГАЗБАНК», МФО320478, ЗКПО 03338030) заборгованість з оплати послуг теплопостачання за АДРЕСА_1 , в межах строку за період01.09.2018 року по 01.09.2021 року з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у загальній сумі 26 953,45 грн.

Стягнути солідарно ОСОБА_4 , ОСОБА_2 користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (р/р № НОМЕР_1 в АБ «УКРГАЗБАНК», МФО320478, ЗКПО 03338030) судовий збір у розмірі в розмірі 2227 грн.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Сторони у справі:

Позивач - Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (Код , адреса 36008 м. Полтава, вул. Комарова, 2а).

Відповідач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 ,проживає за АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом 30 днів з дня отримання повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, визначений строк обчислюється з дня отримання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікацйної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасники справи можуть отримати інформацію у даній справі на офіційному вебпорталі судової влади України за веб-адресою http://court.gov.ua/sud1622/з зазначенням індивідуального номеру провадження.

Суддя М.О. Материнко