Справа № 752/3936/22
Провадження № 2/752/5804/22
РІШЕННЯ

Іменем України

заочне

11.07.2022 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Литвиненко Ю.С.

розглянувши в приміщенні суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просив суд стягнути із відповідача на користь позивача частину витрат на відновлювальний ремонт транспортного засобу, пошкодженого внаслідок аварії в сумі 74847,47 грн., витрати на послуги оцінювача в сумі 2000,00 грн., а також судовий збір в сумі 992,40 грн. та витрати на праву допомогу в сумі 6000,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 12.08.2020 року на 18 км Одеської траси М-05 в напрямку міста Одеси відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Рено» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача, та транспортного засобу «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить позивачу. Внаслідок аварії транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.09.2020 року у справі № 369/10167/20, відповідача було визнано винним у вчиненні зазначеної аварії та накладено стягнення у виді штрафу. На момент зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність відповідача була застрахована ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», та зазначена страхова компанія виплатила позивачу страхове відшкодування в сумі 47192,53 грн. Позивач вказує, що відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку № 01/09/20 від 02.09.2020 року, розмір відновлювального ремонту транспортного засобу «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_2 склала суму в розмірі 121929,67 грн. Однак, після проведення ремонту зазначеного транспортного засобу фактична вартість ремонту склала суму в розмірі 122040,00 грн. Позивач зазначає, що страховою компанією було відшкодовано позивачу збитки на загальну суму 47192,53 грн., та невідшкодованою залишилась сума в розмірі 74847,47 грн., тобто різниця між фактичною вартістю ремонту (122040,00 грн.) та страховою виплатою в сумі 47192,53 грн. Крім того, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню франшиза відповідно до поліса в сумі 2600,00 грн., а також витрати на послуги із оцінки вартості збитків в сумі 2000,00 грн. Посилаючись на викладене, а також в зв`язку з тим, що відповідача добровільно відмовляється відшкодувати позивачу завдані збитки позивач вимушений звернутися до суду із даним позовом.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16.05.2022 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позивач після відкриття провадження у справі з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Відповідач відзив на позов до суду не подав, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.08.2020 року на 18 км Одеської траси М-05 в напрямку міста Одеси відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Рено» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача, та транспортного засобу «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить позивачу.

Внаслідок аварії транспортні засоби отримали механічні пошкодження, та постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.09.2020 року у справі № 369/10167/20, відповідача ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу.

На момент зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність відповідача була застрахована ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», та зазначена страхова компанія виплатила позивачу ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 47192,53 грн.

Відповідно до звіту ФОП ОСОБА_3 про оцінку вартості матеріального збитку № 01/09/20 від 02.09.2020 року, розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_2 склав суму в розмірі 45236,37 грн. (без ПДВ на складові частини) та 50346,26 грн. (з ПДВ на складові частини).

З мотивувальної частини зазначеного висновку вбачається, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_2 склала сума в розмірі 121929,67 грн. з урахуванням ПДВ на складові частини.

Вартість послуг з визначення розміру збитків склала суму в розмірі 1000,00 грн., яку позивачем було сплачено, що підтверджується копією квитанції від 01.09.2020 р.

Позивачем фактично було відновлено зазначений транспортний засіб та вартість відновлювального ремонту склала суму в розмірі 122040,00 грн., що підтверджується актом здачі-прийому виконаних робіт від 05.10.2020 р. та копією квитанції від 05.10.2020 року.

Позивач зазначає, що страховою компанією було відшкодовано позивачу збитки на загальну суму 47192,53 грн., та невідшкодованою залишилась сума в розмірі 74847,47 грн., тобто різниця між фактичною вартістю ремонту (122040,00 грн.) та страховою виплатою в сумі 47192,53 грн., яка підлягає стягненню із відповідача, як винної особи в завданні збитків.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди).

Частиною першою статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Судом встановлено, та не спростовано стороною відповідача те, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, внаслідок аварії, винуватцем якої є відповідач, - становить суму в розмірі 122040,00 грн.

Приймаючи до уваги те, що відповідача було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, та, відповідно до наданих документів вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, який було здійснено позивачем, - склала суму в розмірі 122040,00 грн., та розмір страхового відшкодування виплаченого позивачу становить 47192,53 грн., а тому суд приходить до висновку про те, що із відповідача підлягає стягненню на користь позивача різниця між фактичним розміром шкоди (122040,00 грн.) і страховою виплатою (47192,53 грн.), що становить суму в розмірі 74847,47 грн.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи знайшли своє об`єктивне підтвердження обґрунтування позовних вимог в частині стягнення із відповідача, як винуватця дорожньо-транспортної пригоди, на користь позивача матеріальної шкоди в сумі 74847,47 грн., доводи позову в цій частині стороною відповідача не спростовані, а відтак суд вважає, що пред`явлені позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Окремо слід звернути увагу на те, що із мотивувальної частини позову вбачається те, що позивач вказує про необхідність стягнення із відповідача, як винуватця аварії, на користь позивача розмір франшизи в сумі 2600,00 грн., що відповідно до вимог закону є слушним, однак, прохальна частина позову не містила вимоги про стягнення зазначеної суми, а тому суд в силу вимог цивільного процесуального закону позбавлений можливості вийти за межі пред`явлених позовних вимог та стягнути зазначену суму із власної ініціативи.

В порядку ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 992,40 грн., а також витрати на правову допомогу в сумі 6000,00 грн., оскільки стороною позивача надано достатні та належні докази, які вказують на те, що позивачем ці витрати були фактично понесені.

Поруч з цим, позивач вказує, що ним було сплачено кошти за послуги оцінювача в сумі 2000,00 грн., які підлягають стягненню із відповідача, однак, із наявної у справі копії квитанції від 01.09.2020 року вбачається, що позивачем було фактично сплачено за послуг оцінювача суму в розмірі 1000,00 грн., а відтак саме ця сума, як документально підтверджена, - за вимогами закону підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.

Враховуючи вищевикладене, та керуючись ст.ст. 1166, 1187, 1188, 1194ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 10, 12, 18, 81, 141, 258, 259, 263-265, ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 частину витрат на відновлювальний ремонт транспортного засобу, пошкодженого внаслідок аварії в сумі 74847 (сімдесят чотири тисячі вісімсот сорок сім) грн. 47 коп., витрати на послуги оцінювача в сумі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп., судовий збір в сумі 992 дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. та витрати на праву допомогу в сумі 6000 (шість тисяч) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повні ім`я та найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Н.П. Чередніченко