Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2022 року Шевченківський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., при секретарі судового засідання Олексієнко С.О.,розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,третя особа районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району як орган опіки та піклування,про позбавлення батьківських прав,-

Встановив:

У вересні 2021 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявлені вимоги мотивовані тим,що відповідач перебував у фактичних шлюбних відносинах з сестрою позивача ОСОБА_4 ,є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті матері дитини,яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_2 ,відповідач проживає окремо від дитини,не приймає ніякої участі у вихованні та розвитку сина,матеріально дитину не забезпечує,дитиною взагалі не цікавиться,всі батьківські обов`язки відносно дитини виконує дядько ОСОБА_4 .

Як зазначає позивач,відповідач з часу смерті матері дитини не виявляв цікавості до життя сина,здоров`я,успіхів у розвитку здібностей,не вітав із святами,подальшою його долею не переймається,місце перебування відповідача невідоме,усі зв`язки між батьком та сином втрачені.

Посилаючись на ці обставини,позивачка з підстав,передбачених ст.150,164 СК України просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 18.10.2021 р.

Відповідно до ст.274 ч.4 п.1 ЦПК України,справа розглянута в порядку загального позовного провадження.

Відповідачу,місце реєстрації якого невідоме,копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками були направлені поштою за останнім відомим місцем проживання ,зазначеним у позовній заяві, проте конверти були повернуті на адресу суду поштовим відділенням зв`язку із зазначенням причини невручення «адресат відсутній за вказаною адресою».

За змістом ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

З метою недопущення порушення прав відповідача на подання відзиву на позовну заяву, зустрічної позовної заяви, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, тощо, на офіційному веб-сайті судової влади України розміщено оголошення про розгляд даної цивільної справи та виклик відповідача у судове засідання.

Відповідач відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Заяви та клопотання до матеріалів справи до початку її розгляду від відповідача не надходили.

Відповідно до ст.280,281 ЦПК України суд на згодою позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

В судовому засіданні було заслухано вступне слово позивача,за змістом якого він підтримав заявлені вимоги у повному обсязі,пояснивши,що 03.06.2021 р.востаннє бачив ОСОБА_2 ,який є батьком його племінника ОСОБА_3 , на похороні сестри ОСОБА_5 ,з цього часу відповідач живе окремо від сина,не спілкувався з дитиною без жодних поважних причин,матеріально її не забезпечує,участі у вихованні,лікуванні,вирішенні будь-яких питань,пов`язаних з розвитком дитини,не приймає,свідомо їх ігнорує,фактично покинув дитину напризволяще ,місце його перебування невідоме.

Представник третьої особи ОСОБА_6 висловилась про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини з урахуванням висновків органу опіки та піклування.

Всебічно вивчивши обставини справи, оцінивши надані письмові докази у сукупності, враховуючи позицію третьої особи по суті спору,допитавши свідків,суд дійшов до висновку, що позов заявлений обґрунтовано,підлягає задоволенню,виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст.2 ЦПК України,завданнями цивільного судочинства є справедливий,неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як вбачається з встановлених судом обставин,предметом поданого позову є вимога особи,який є дядьком малолітньої дитини,до його батька про позбавлення батьківських прав.

Правовідносини,які виникли між сторонами,регулюються ч.1 п.2 ст.164 Сімейного України,згідно якої мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він (вона) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

З матеріалів справи суд встановив,що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,про що надана копія свідоцтва про народження,який проживає дядьком з бабусею ОСОБА_4 за місцем реєстрації останнього АДРЕСА_1 .

Статтею 4 Декларації прав дитини від 20.11.1959 р.передбачено, що дитина повинна рости під піклуванням і під відповідальністю своїх батьків в атмосфері любові, морального та матеріального забезпечення. При вихованні дитини повинні бути враховані інтереси дитини, те, що їй дуже потрібна турбота і любов,адже благополуччя дитини залежить від благополуччя родини.

Як встановлено ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»(№2402-ііі від 26.04.2001 р.)виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання, розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

При розгляді справи суд встановив,що відповідач з 03.06.2021 р. проживає окремо від дитини,без жодних поважних причин не приймає участі у вихованні дитини,з сином не спілкується без жодних перешкод для цього,матеріально не забезпечує.

Вихованням ОСОБА_3 займається його дядько ОСОБА_4 ,у сім`ю якого дитина влаштована тимчасово на підставі наказу служби(управління)у справах дітей Запорізької міської ради від 28.07.2021 р.№ 688.

Зі змісту позову вбачається,що батько дитини протягом більше року не цікавився її життям,не вітав на свята,не спілкувався жодним із доступних засобів зв`язку,не запрошував спільно проводити час,не обізнаний про його інтереси,не зробив ніякого особистого внеску у виховання та розвиток сина,через що дитина не знає власного батька взагалі.

В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,узагальнений зміст показань яких зводиться до того,що вони як сусідки позивача знають його сім`ю тривалий час, ОСОБА_4 протягом останнього року виховує племінника ОСОБА_9 ,якого батько покинув напризволяще,мешкає окремо,з сім`єю не спілкується,дитину не навідує,матеріально не забезпечує,самоусунення від будь-якої участі у житті дитини.

Як вбачається із висновків органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району від 14.06.2022 р.,малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із рідним дядьком ОСОБА_4 ,який самостійно займається його вихованням,утриманням,розвитком,мати дитини ОСОБА_4 померла,батько дитини ОСОБА_2 за місцем проживання дитину не навідує,ніяким чином про дитину не піклується,місце його перебування невідоме .Позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 є доцільним з огляду на встановлений факт ухилення батька від виконання батьківських обов`язків,що відповідає інтересам дитини.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він (вона) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України в п.16 Постанови Пленуму N 3 від 30.03.2007р.»Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»,особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав,передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце,коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини,її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема:не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Встановлені судом обставини переконують у тому,що відповідач ОСОБА_2 як батько ОСОБА_3 не виконує своїх батьківських обов`язків та свідомо ухиляється від піклування про фізичний і духовний розвиток дитини,її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини,не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини,не створює умов для отримання дитиною дошкільної освіти.

Фактично між дитиною та батьком не виникло родинних стосунків,притаманних сім`ї,між ними немає почуттів любові,особистої прихильності,емоційного зв`язку.

Відповідач проживає окремо від дитини,місце його перебування невідомо,під час вирішення питання щодо дитини в органах опіки намірів в подальшому змінити ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків не висловлював,це вказує на те,що виховання дитини дядьком та самоусунення батька від участі у житті сина є для нього зручним.

Враховуючи тривалість часу,протягом якого відповідач без жодних об`єктивних перешкод не виконує своїх батьківських обов`язків відносно сина, небажання змінити ставлення до виховання дитини та піклуватися про неї надалі,суд прийшов до висновку,що винна поведінка батька відносно ОСОБА_3 знайшла своє підтвердження доказами і до відповідача необхідно застосувати саме такий захід, як позбавлення батьківських прав,який є крайньою мірою впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки,однак є повністю співмірним із характером поведінки батька відносно сина та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного вище суд дійшов до висновку про задоволення позову про позбавлення відповідача батьківських прав як ґрунтованого на законі та доведеного доказами.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача суд стягує на користь позивача судовий збір з вимог немайнового характеру,який сплачений ним при зверненні до суду з позовом,у розмірі 908 гривень.

На підставі ст.ст.150,164,165 СК України, ст.12,13,76,81,141,258,259,265,280,284,353,355 ЦПК України,суд-

Ухвалив:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім )гривень .

Відповідно до ч.5 ст.265 ЦПК України у рішенні зазначаються відомості про учасників справа:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,РНОКПП НОМЕР_1 ,адреса реєстрації АДРЕСА_1

Відповідач ОСОБА_2 , дата народження та РНОКПП невідомий,остання відома адреса проживання АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення суду набирає законної сили,якщо протягом строків,встановлених ЦПК України,не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга,або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. З урахуванням положень п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України апеляційна скарга подається через суд першої інстанції.

Суддя Ю.А.Галущенко