Справа № 500/3256/18
Провадження № 2/946/554/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2022 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю секретаря Лупу О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїл в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача селянське (фермерське) господарство «Ніколенко Ігора Степановича», районне спеціалізоване комунальне підприємство Білгород-Дністровської районної ради «Білгород-Дністровський райбудгосп» про визнання договору недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 31.03.2017 року та стягнення неодержаного доходу,-

ВСТАНОВИВ:

24.05.2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Злагода» звернулося до суду з позовними вимогами до ОСОБА_1 третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - селянське (фермерське) господарство «Ніколенко Ігора Степановича», районне спеціалізоване комунальне підприємство Білгород-Дністровської районної ради «Білгород-Дністровський райбудгосп», згідно уточнення позовних вимог від 02.01.2019 року (т.1., а.с. 84) просило визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 28.03.2017 року, укладений між ОСОБА_1 та Селянським (фермерським) господарством «Ніколенко Ігор Степанович», щодо оренди земельної ділянки площею 2,7885 га., кадастровий номер :01:001:0106; скасувати рішення районного спеціалізованого комунального підприємства Білгород-Дністровської районної ради «Білгород-Дністровський райбудгосп» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 34564045 від 31.03.2017 року; стягнути неодержаний дохід в сумі 68708, 64 грн. та стягнути судові витрати в сумі 5286 грн., мотивуючи тим, що 03.07.2008 року ТОВ «Злагода» уклало з ОСОБА_1 договір оренди земельної ділянки площею 2,7885 га., кадастровий номер :01:001:0106для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У відповідності до п.п. 3.1 п. 3 Договору - договір оренди укладено на 10 років. Згідно до п.п. 15.1 п. 15 Договору - договір оренди земельної ділянки набуває чинності після підписання його сторонами і діє з часу державної реєстрації. Відтак позивач 06.08.2009 року зареєстрував договір оренди в Ізмаїльському районному відділі Одеської регіональної філії ДП ЦДЗК при Держкомземі України, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис № 139. Крім цього, між ТОВ «Злагода» та ОСОБА_1 було підписано акт приймання передачі (на місцевості земельної ділянки переданої в короткострокову оренду ТОВ «Злагода»), відтак з 06.08.2009 року договір оренди набрав чинності та почав діяти. Як вбачається з договору оренди, останній був зареєстрований уповноваженим на те органом та у встановленому на час їх укладення порядку, а договору оренди був присвоєний відповідний реєстраційний номер. Таким чином, позивач у встановленому законом порядку набув право користування земельною ділянкою на строк 10 років, тобто до 06.08.2019 року. З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ТОВ «Злагода» дізналося, що ОСОБА_1 не розірвавши договір оренди з ТОВ «Злагода», строк дії якого не закінчився, його не припинила, будь-яких судових рішень з приводу його недійсності чи дострокового розірвання або припинення немає, уклала 28.03.2017 року договір оренди з СФГ « ОСОБА_2 », який в свою чергу засіяв соняшником, вже підготовлену для посівних робіт, земельну ділянку площею 2,7885 га., що орендує ТОВ Злагода». При цьому, саме ТОВ «Злагода» здійснило передпосівну підготовку земельних ділянок, загальною площею 417 га (в цей масив і входить спірна земельна ділянка площею 3,5674 га). За фактом захоплення земель 10 березня 2017 року відкрито кримінальне провадження №0000630. Факт посіву відповідачем земель площею 417 га засвідчує акт обстеження земельних ділянок на території Кислицької сільської ради від 27.04.2017 р. Власник земельної ділянки на час дії раніше укладеного договору оренди землі позбавлений права володіння та користування земельною ділянкою та повторної її передачі в оренду іншій особі до закінчення строку дії попереднього договору. Так, орендар в установленому законом порядку має право оспорювати будь-які правочини що стосуються орендованої земельної ділянки, на відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України тощо. Згідно довідки Управління статистики в Ізмаїльському районі від 23.04.2018 року за №17-15/325 середня врожайність соняшника за 2017 рік становила 22,4 ц з 1 га, що еквівалентно 2,24 т з 1 га зібраної площі, а середня ціна реалізації становила 9140,80 грн. за тону без врахування ПДВ, що становить 10968,96 грн. з ПДВ за 1 т. соняшника. Як зазначалось вище, загальна площа орендованої ТОВ «Злагода» земельної ділянки по договору оренди склала 2,7885 га., у перерахунку на середню врожайність по Ізмаїльському районі з даної площі було зібрано 6, 24646 т. 12 січня 2017 року з АРК «Придунайська нива» було укладено договір поставки соняшника в розмірі 1000 тон на загальну суму 11000000 грн. У відповідності до п. 1.1. цього Договору вартість однієї тони становила 11000 грн. з врахуванням ПДВ, таким чином позивач мав на меті отримати дохід в розмірі 68708 грн. 64 коп., але неправомірні дії відповідача заподіяли шкоду у вигляді понесених надлишкових витрат та неотриманих доходів. Згідно до ст. 28 ЗУ «Про оренду землі» - орендар має право на відшкодування збитків, яких він зазнав унаслідок невиконання орендодавцем умов, визначених договором оренди землі. Збитками вважаються: фактичні втрати, яких орендар зазнав у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням умов договору орендодавцем, а також витрати, які орендар здійснив або повинен здійснити для відновлення свого порушеного права; доходи, які орендар міг би реально отримати в разі належного виконання орендодавцем умов договору. З урахуванням зазначеного, розмір неотриманого доходу позивачем з орендованої ним земельної ділянки становить 68708 грн. 64 коп. Право користування спірною земельною ділянкою ТОВ «Злагода» підтверджено належними доказами, а саме: договором оренди землі від 03.07.2008р., строк дії якого на момент звернення позивача з позовом до суду не закінчився, а відтак вказаний договір є дійсним та обов`язковим для виконання його сторонами. Крім того, на виконання вищевказаного договору оренди ТОВ «Злагода», як орендар, систематично сплачувало орендну плату за користування земельною ділянкою про що є відповідні докази. Відповідач не розірвав та не припинив договір оренди земельної ділянки укладеного 03.07.2008 року з позивачем, а натомість відповідач передав повторно в оренду іншій особі спірну земельну ділянку. Укладений договір з СФГ «Ніколенко Ігор Степанович» суперечить ЗУ «Про оренду землі», Земельному кодексу України та іншим нормативно-правовим актам. Враховуючи вищевикладене та в зв`язку з наявністю діючого договору оренди землі від 03 липня 2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Злагода» строком на 10 років, зареєстрованого 10 серпня 2009 року в Ізмаїльському районному відділі Одеської регіональної філії ДП ЦДЗК при Держкомземі України, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис № 39, а відтак, договір оренди землі, укладений 28.03.2017 року між ОСОБА_1 та Селянським (фермерським) господарством «Ніколенко Ігор Степанович»є недійсним, а рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 34564045 від 31.03.2017 року Районного спеціалізованого комунального підприємства Білгород-Дністровської районної ради «Білгород- Дністровський райбудгосп» підлягає скасуванню у відповідності до вимог ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 24.05.2018 року, справа №500/3256/18, в порядку ст. 33 ЦПК України, розподілена та передана судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Грубіян Л.І.

Ухвалою судді від 31.05.2018 провадження у справі відкрито в порядку загального

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.09.2021 року, проведеного у зв`язку із закінченням терміну повноважень судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Грубіян Л.І., згідно рішення зборів суддів № 8 від 27.09.2021 року, визначено головуючого суддю по справі Присакар О.Я.

Ухвалою судді Присакар О.Я. від 30.09.2021 року прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача селянське (фермерське) господарство «Ніколенко Ігора Степановича», районне спеціалізоване комунальне підприємство Білгород-Дністровської районної ради «Білгород-Дністровський райбудгосп» про визнання договору недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 31.03.2017 року та стягнення неодержаного доходу.

Ухвалою суду від 28.09.2022 року закрито підготовче провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача селянське (фермерське) господарство «Ніколенко Ігора Степановича», районне спеціалізоване комунальне підприємство Білгород-Дністровської районної ради «Білгород-Дністровський райбудгосп» про визнання договору недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 31.03.2017 року та стягнення неодержаного доходу та призначено справу до судового розгляду по суті.

Згідно відзиву представника відповідача - Кісєєвої Іванни Іванівнивід 10.09.2018, відповідач не погоджується з позовними вимогами, просить в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Так, згідно положень та норм Цивільного кодексу України, позивач зобов`язаний довести такі складові елементи: протиправну поведінку, збитки, інший зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, натомість відповідач по справі зобов`язаний довести відсутність вини у заподіянні шкоди. Позивачем в обґрунтування позову наведено саме математичний розрахунок неотриманих доходів та розраховує їх з посиланням на середню врожайність зібраної площі та можливість отримання доходів за договором поставки, укладеного 12 січня 2017 між ТОВ «Злагода» та АРК «Придунайська Нива», відповідно до якого вартість однієї тонни соняшника складає 11000 грн. Таким чином, розмір неодержаних доходів, визначений позивачем по справі на підставі математичного розрахунку, є теоретичним, абстрактним та відповідно не містить ознак реальності. Для отримання ТОВ «Злагода» оплати за Договором поставки, недостатньо було лише засіяти земельну ділянку соняшником та зібрати врожай. ТОВ «Злагода» отримує кошти за поставку врожаю тільки за умови постачання товару якість якого відповідає вимогам встановленим договором. Відповідно п. 2.2. Договору поставки, укладеного 12 січня 2017 року між ТОВ «Злагода» та АРК «Придунайська Нива», поставка всієї партії товару даним Договором здійснюється в термін до 31.12.2018р. включно. Таким чином, строк поставки товару за договором від 12.01.2017 року станом на сьогодні не минув, позивачем будь-яких доказів неможливості виконання взятого на себе зобов`язання в строк до 31 грудня 2018 року надано не було, а тому станом на сьогодні ніяких збитків позивачу не могло бути завдано. Позивачем по справі у позовній заяви не зазначається, на підставі чого на відповідача, покладена відповідальність за нібито порушення зобов`язання та яка саме відповідальність (часткова, солідарна чи субсидіарна). З наданого розрахунку позивача вбачається, що на його думку, виникла часткова відповідальність у завданні збитків, а її розмір визначається пропорційно площі земельної ділянки. При цьому, відповідно до довідки Кислицької сільської ради №355 від 14 лютого 2017 року, ТОВ «Злагода» має в користуванні землі сільськогосподарського призначення загальною площею 988,1463 га. Відповідно до наданої позивачем довідки управління статистики в Ізмаїльському районі № 17-15/325 від 23 квітня 2018 року, по сільськогосподарських підприємствах Ізмаїльського району середня врожайність за 2017 рік становила 22,4 ц (2,24 т.) з 1 га зібраної площі. З урахуванням зазначеного, навіть якщо і припустити, що позивач по справі мав намір виконати умови Договору поставки, з 988,1463 га за інформацією середніх показників врожайності, ТОВ «Злагода» мало теоретично можливість зібрати приблизно 2213,45 тон. соняшника, а відповідно до умов договору поставки, ТОВ «Злагода» повинна була поставити лише 1000 т. соняшника, тобто вдвічі менше, ніж могла зібрати. Таким чином, навіть якщо б були підстави для стягнення збитків, визначення їх розміру пропорційно площі земельної ділянки є необґрунтованим та незрозумілим. Обов`язковою умовою визнання дійсним речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, які виникли до 1 січня 2013 року є проведення реєстрації таких прав відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. До 01.01.2013 року Порядок проведення державної реєстрації трав та їх обтяжень був відсутній, але починаючи з 01 січня 2013 року (коли запрацював механізм державної реєстрації) орендар - ТОВ «Злагода» був зобов`язаний зареєструвати право оренди відповідно до вимог чинного законодавства. У зв`язку з тим, що право оренди на земельну ділянку між ТОВ «Злагода» та ОСОБА_1 , як власником земельної ділянки, у Державному реєстрі прав не було зареєстровано, при подані заяви на проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, що виникли між ОСОБА_1 та СФГ «Ніколенко Ігор Степанович» на підставі укладеного між ними договору, навіть у випадку виявлення відомостей щодо вищевказаного договору у державного реєстратора прав на нерухоме майно були відсутні підстави для відмови у проведені державної реєстрації прав. Діючим законодавством, навіть у разі виявлення відомостей про зареєстрований договір у ДЗК, не передбачені підстави для відмови в проведенні державної реєстрації права оренди за іншим орендарем. Окрім відсутності реєстрації права оренди, позивачем також не був зареєстрований належним чином договір оренди від 03.07.2008 року. Реєстратор Ізмаїльського районного відділу Одеської регіональної філії ДП ЦДЗК при Держкомземі України, реєструючи договір на який посилається позивач, діяв на підставі нормативного акту, який було зупинено, а тому така реєстрація не може бути визнаною такою, що здійснена згідно із Законом, в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». ТОВ «Злагода» не здійснило реєстрацію договору оренди та права оренди в порядку передбаченому законодавством, як цього вимагало діюче законодавство, хоча мало реальну можливість починаючи з 2008 року здійснити дії, направленні на належну реєстрацію свого права, а отже й підстави для визнання договору оренди укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Злагода» відсутні, як і наявність протиправної поведінки в її діях. Відповідно до довідки Кислицької сільської ради № 355 від 14 лютого 2017 року яку позивач надає в якості доказу по іншим аналогічним справам), ТОВ «Злагода» має в користуванні землі сільськогосподарського призначення загальною площею 988,1463 га. Відповідно до наданої позивачем довідки управління статистики в Ізмаїльському районі № 17-15/325 від 23 квітня 2018 року, по сільськогосподарських підприємствах Ізмаїльського району середня врожайність за 2017 рік становила 22,4 ц (2,24 т.) з 1 га зібраної площі. З урахуванням зазначеного та і навіть якщо уявити, що 417 га були оброблені іншою особою, у ТОВ «Злагода» не було перешкод виконати умови договору, укладеного з АРК «Придунайська Нива», оскільки вони мали можливість засіяти 571 га соняшником та отримати приблизно 1279,04 т. соняшнику та поставити його замовнику, тобто виконати умови договору. Позивачем по справі було подано до управління статистики звіт про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2017 року в якому зазначено, що ними було засіяно соняшником - 114 га, озимої пшениці - 200 га, ячменю озимого - 92 га, трави багаторічні - 154 га. З зазначеного вбачається, що позивач мав можливість засіяти орендовані ним земельні ділянки соняшником, але вирішив засіяти іншими культурами. Таким чином, неможливість виконання умов договору, укладеного 12 січня 2017 року між ТОВ «Злагода» та АРК «Придунайська Нива», ніяким чином не пов`язана з укладенням ОСОБА_1 договору оренди з іншою особою. Так-звана комісія у квітні 2017 року здійснила «обстеження» земельних ділянок без будь-яких правових підстав, оскільки її склад не було сформовано (затверджено) ані начальником управління економічного та агропромислового розвитку Ізмаїльської райдержадміністрації, ані головою Ізмаїльської районної державної адміністрації, ані будь-якою іншою уповноваженою особою. З акту не вбачається чи входить до обстеженої території саме належна ОСОБА_1 земельна ділянка, кому належать вказані земельні ділянки на праві власності, чи наданні вони в оренду та кому саме, що було посіяно саме на цієї земельній ділянці та ким? Комісією було нібито обстежено 417 та земель, що, на думку відповідача, неможливо фізично здійснити за один день. У самому акті зазначається, що зі слів директора ТОВ «Злагода» ОСОБА_3 , поле № 7 було засіяно СФГ «Ніколенко І.С.», поле № 9,6,10,8 СФГ «Чабан П.Г.». При цьому, за наявною інформацією СФГ «Чабан П.Г.» не здійснює обробку земельної ділянки на території Кислицької сільської ради. На території Кислицької сільської ради здійснює свою діяльність СФГ «Ніколенко Ігор Степанович». Вказане свідчить про недостовірні відомості щодо здійсненного комісією обстеження та необ`єктивні висновків за результатами «обстеження». ОСОБА_1 не запрошували для участі у обстеженні належної йому земельної ділянки, яку, доречи, за змістом позовних вимог, обстежували для підтвердження стягнення з нього нібито заподіяної ним шкоди. Копія акту ОСОБА_1 не була вручена та не відправлялась поштою. Відповідно до п. 2.2. Договору поставки, укладеного 12 січня 2017 року між ТОВ «Злагода» та АРК «Придунайська Нива», поставка всієї партії Товару за даним Договором здійснюється в термін до 31.12.2018 р. включно. Будь-яких доказів на підтвердження неможливості виконання договору поставки протягом його дії надано не було. Щодо доводів позивача про недійсність договору оренди землі слід зазначити, що вони є необґрунтованими та спростовуються доводами, викладеними у розділі відзиву «щодо протиправної поведінки, як складової порушення договірних зобов`язань та/або відшкодування позадоговірної шкоди».

В судовому засіданні від 22.12.2021 року представник позивача просив перенести розгляд справи; представник позивача в судове засідання 05.05.2022 не з`явився, надав заяву про перенесення розгляду справи; представник позивача в судове засідання 14.06.2022 не з`явився, надав заяву про перенесення розгляду справи; представник позивача в судове засідання 28.09.2022 не з`явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи про причини неявки не повідомив; представник позивача в судове засідання 21.11.2022 не з`явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи про причини неявки не повідомив; представник позивача в судове засідання 22.12.2022 не з`явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи про причини неявки не повідомив.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Крім наявних прав, особи, що беруть участь у справі, наділені також певними обов`язками, що кореспондують процесуальним правам інших осіб, та дають змогу здійснювати ефективний розгляд справи судом. При цьому процесуальні права і обов`язки будь-якої особи, яка бере участь у справі, не можуть визнаватися більш або менш важливими ніж права і обов`язки іншої особи, яка бере участь у справі.

Відповідно ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно ч. 1, ч. 4 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Відповідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Відповідно ч. 1 ст. 64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Згідно ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Статтею 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Права на розгляд справи судом протягом розумного строку належать як позивачу, так і відповідачу.

Частиною 4 статті 10 ЦПК України визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) рішення від 10 лютого 2010 року).

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у як найшвидшому вирішені справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, викладення правової позиції сторін у заявах по суті справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника ТОВ «Злагода».

Відповідач - ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщалася належним чином, проте її представник надав 22.12.2022 заяву про проведення судового засідання за відсутності відповідача та його представника та відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ «Злагода» у повному обсязі.

Представник третьої особи - селянське (фермерське) господарство «Ніколенко Ігор Степанович», в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, проте представник надав 22.12.2022 заяву про проведення судового засідання за відсутності представника та відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ «Злагода» у повному обсязі у зв`язку з тим, що позов було подано до неналежного складу відповідачів.

Представник третьої особи - районного спеціалізованого комунального підприємства Білгород-Дністровської районної ради «Білгород-Дністровський райбудгосп»в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався шляхом направлення судової повістки на адресу зазначену позивачем у позовній заяві.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 належить на праві приватної власності земельна ділянка кадастровий номер :01:001:0106для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право на яку посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ОД №073525 від 21.11.2006, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, площею 2, 7885 га.

03 липня 2008 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Злагода» укладено договір оренди земельної ділянки загальної площі 2, 7885 га., кадастровий номер :01:001:0106, за умовами якого позивач приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 10 років.

Вказаний договір було зареєстровано в Ізмаїльському районному відділі Одеської регіональної філії ДП ЦДЗК при Держкомземі України, про що у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 06 серпня 2009 року № 39.

На підставі акту приймання-передачі (на місцевості) земельної ділянки від 06.08.2009 року ОСОБА_1 передала ТОВ «Злагода» терміном на 10 років земельну ділянку, площею 2, 7885 га.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 28.03.2017 року між ОСОБА_1 та Селянським (фермерським) господарством «Ніколенко Ігор Степанович» був укладений договір оренди земельної ділянки площею 2, 7885 га, кадастровий номер :01:001:0106, право на яку посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ОД №073525 від 21.11.2006, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 34564045 від 31.03.2017 року районного спеціалізованого комунального підприємства Білгород-Дністровської районної ради «Білгород-Дністровський райбудгосп».

Відповідно до акту обстеження земельних ділянок на території Кислицької сільської ради від 27.04.2017 року, комісією проведено обстеження земельних ділянок на території Кислицької сільської ради, поля № 7, № 9, № 6, № 10, № 8, загальною площею - 417 га., в результаті обстеження було виявлено, що земельні ділянки, загальною площею - 417 га., засіяні сільськогосподарськими культурами, а саме: соняшником 410,6 га.; горохом 6,4 га. Також в акті зазначено, що зі слів директора ТОВ «Злагода» - ОСОБА_3 , поле № 7 було засіяно СФГ «Ніколенко І.С.», поле № 9, 6, 10, 8 СФГ «Чабан П.Г.».

03 січня 2017 року між ТОВ «Злагода» та аграрно-рибогосподарським кооперативом «Придунайська Нива» був укладений договір поставки соняшнику.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25 травня 2021 року по справі № 500/175/19, яке набрало законної сили 06 липня 2021 року, визнано недійсним (фіктивним) договір поставки, який датовано 03 січня 2017 року, укладений між ТОВ «Злагода» та аграрно-рибогосподарським кооперативом «Придунайська Нива».

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, щокожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Частиною 1 ст. 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача).

Згідно зі ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд починається спочатку.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї обставини є підставою для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Для визнання відповідача неналежним, крім названої обставини, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, тобто належного відповідача.

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

У постанові від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц Велика палата Верховного Суду дійшла висновку, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Звертаючись 24.05.2018 року до суду із вказаним позовом, позивач просив суд визнати недійсним договір оренди від 28.03.2017 року, укладений між Селянським (фермерським) господарством «Ніколенко Ігор Степанович» та ОСОБА_1 , щодо оренди земельної ділянки площею 2, 7885 га., кадастровий номер :01:001:0106та стягнення неодержаного доходу в сумі 68708, 64 грн.

Суд вважає, що за такого формулювання позовних вимог особами, питання про права та обов`язки яких вирішується судом у розглядуваній справі є насамперед сторони оспорюваного правочину СФГ «Ніколенко Ігор Степанович» та ОСОБА_1 .

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Тобто сторонами договору оренди землі є орендодавець та орендар.

Заявлені позивачем вимоги безпосередньо стосуються прав та обов`язків СФГ «Ніколенко Ігор Степанович» як орендаря спірної земельної ділянки та сторони оспорюваного договору оренди.

Між тим, СФГ «Ніколенко Ігор Степанович» у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, а позивач заяв чи клопотань про залучення СФГ « ОСОБА_2 » в якості співвідповідача не заявляв, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Процесуальний статус відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, відрізняється за обсягом прав та обов`язків.

Висновки суду по суті вирішення спору про обґрунтованість або необґрунтованість позовних вимог мають бути зроблені за належного суб`єктного складу її учасників.

Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 27 січня 2021 року у справі №291/1024/18-ц.

Також позивач просить скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 34564045 від 31.03.2017 року Районного спеціалізованого комунального підприємства Білгород-Дністровської районної ради «Білгород-Дністровський райбудгосп», яке залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, при цьому позивач заяв чи клопотань про залучення Районного спеціалізованого комунального підприємства Білгород-Дністровської районної ради «Білгород-Дністровський райбудгосп» в якості співвідповідача не заявляв, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Вимога позивача про стягнення з відповідача неодержаного доходу в сумі 68708, 64 грн. є похідною від вимоги про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 28.03.2017 року, укладеного між ОСОБА_1 та Селянським (фермерським) господарством «Ніколенко Ігор Степанович».

За таких обставин, в задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода до ОСОБА_1 , треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача селянське (фермерське) господарство «Ніколенко Ігор Степанович» (, Районне спеціалізоване комунальне підприємство Білгород-Дністровської районної ради «Білгород-Дністровський райбудгосп» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 28.03.2017 року, укладеного між ОСОБА_1 та Селянським (фермерським) господарством «Ніколенко Ігор Степанович», щодо оренди земельної ділянки площею 2, 7885 га., кадастровий номер :01:001:0106; скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 34564045 від 31.03.2017 року; стягнення неодержаного доходу в сумі 68708, 64 грн. необхідно відмовити.

Враховуючи, що суд відмовив в задоволенні позовних вимог позивача, не підлягають задоволенню вимоги про стягнення з відповідача судових витрат в сумі 5286 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» (68655, Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кислиця, вул. Вишнева, №76-А, код ЄДРПОУ 31774735) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача селянське (фермерське) господарство «Ніколенко Ігор Степанович» (68655, Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кислиця, пров. Степовий, 20 ), Районне спеціалізоване комунальне підприємство Білгород-Дністровської районної ради «Білгород-Дністровський райбудгосп» (67770, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Леона Попова, 24-а, ) про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 28.03.2017 року, укладеного між ОСОБА_1 та Селянським (фермерським) господарством «Ніколенко Ігор Степанович», щодо оренди земельної ділянки площею 2, 7885 га., кадастровий номер :01:001:0106; скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 34564045 від 31.03.2017 року; стягнення неодержаного доходу в сумі 68708, 64 грн. та стягнення судових витрат в сумі 5286 грн. відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 29 грудня 2022 року.

Суддя: О.Я.Присакар