Справа № 527/759/22
провадження 2/527/331/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 липня 2022 року м.Глобине
Глобинський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді - Мицик С.А., за участю секретаря судового засідання Писаренка Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Глобинська міська рада Полтавської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Крім неї в будинку зареєстрований також відповідач по справі. Зауважила, що відповідач по справі більше 10 років не мешкає в будинку, комунальні послуги не сплачує, до будинку не навідується, витрат на утримання житла не несе. Реєстрація відповідача у її житловому будинку порушує її право на користування власністю, чинить перепони під час оформлення субсидії на житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, відзив на позов не надав.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтями 1,2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтями 15,16 ЦК України, ст.4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.
З копії договору купівлі-продажу від 11.09.1982 вбачається, що власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 (а.с.4). Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , виданого 28 серпня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Глобинського управління юстиції ОСОБА_4 та ОСОБА_3 уклали шлюб 28 серпня 1999 року, прізвище дружини після одруження ОСОБА_5 (а.с.9).
Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої відділом «Центру надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Глобинської міської ради, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6).
Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.
Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Відповідно до статті 317ЦКУкраїни власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 319ЦКУкраїни власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з положеннями статті 391ЦКУкраїни власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналогічні висновки викладені в правовій позиції Верховного Суду України у справі № 6-709 цс16.
Враховуючи зазначене, оскільки відповідач не є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 , до будинку не навідується, витрат на утримання житла не несе, самостійних дій щодо зняття з реєстрації місця проживання за вказаною адресою не здійснює, що порушує права власника житла, оскільки вона не може розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, а доказів протилежного суду не надано, тому суд приходить до висновку, що вимога позивачки щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 258, 265, 280-282 ЦПК України, ст.41 Конституції України, статтями 15, 317, 319, 391 ЦК України, суд-
Позов - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком з надвірними будівлями, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.
Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя С. А. Мицик