Справа № 523/3621/22
Провадження №2/523/3167/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" грудня 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді: Далеко К.О.,

за участю секретаря судового засідання: Ахламової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №17 в м. Одесі, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу № 523/3621/22 за позовом ОСОБА_1 до Юридичного департаменту Одеської міської ради, Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, ОСОБА_2 про припинення речових прав, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

25.03.2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Юридичного департаменту Одеської міської ради, Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, ОСОБА_2 про припинення речових прав, зобов`язання вчинити певні дії, якою просить:

1) припинити речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності: 5644852; дата час державної реєстрації: 12 травня 2014 року 17:38:23; державний реєстратор: Привалова Євгенія Євгеніївна, Одеське міське управління юстиції, Одеська область; підстава виникнення права власності: Свідоцтво про право власності, серія та номер: НОМЕР_1 , видане 14 травня 2014 року, видавник: державний реєстратор реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Привалова Є.Є.; підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 13029770 від 14 травня 2014 року 14:46:19, ОСОБА_3 , Одеське міське управління юстиції, Одеська область; форма власності: приватна; розмір частки: 1/1; власник: ОСОБА_2 ;

2) зобов`язати відповідачів Юридичний департамент Одеської міської ради, Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради (ідентифікаційний код юридичної особи код ЕДРПОУ 26302537) вчинити певні дії: провести державну реєстрацію припинення речових прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності: 5644852; дата час державної реєстрації: 12 травня 2014 року 17:38:23; державний реєстратор: Привалова Євгенія Євгеніївна, Одеське міське управління юстиції, Одеська область; підстава виникнення права власності: Свідоцтво про право власності, серія та номер: НОМЕР_1 , видане 14 травня 2014 року, видавник: державний реєстратор реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Привалова Є.Є.; підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 13029770 від 14 травня 2014 року 14:46:19, ОСОБА_3 , Одеське міське управління юстиції, Одеська область; форма власності: приватна; розмір частки: 1/1; власник: ОСОБА_2 .

Позов мотивований тим, що 13 травня 2021 року постановою Одеського апеляційного суду рішення Суворовського районного суду від 13 листопада 2018 року скасовано та позовні вимоги позивача задоволено частково, а саме: 1) визнано незаконним та скасовано: Свідоцтво про право власності (серія та номер: НОМЕР_1 ) ОСОБА_2 (форма власності: приватна, розмір частки 1/1) на житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 243,8 кв. м, житловою площею 118,2 кв. м, розташований за адресом: АДРЕСА_1 (складові частини об`єкта нерухомого майна: житловий будинок літ. "А", сараї літ. "Н", "П", літня кухня літ. "С", літній душ літ. "Ш", санблок літ. "Ц"), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, видане 14 травня 2014 року державним реєстратором реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Приваловою Євгенією Євгеніївною на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 13029770 від 14 травня 2014 року 14:46:19; 2) Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності: 5644852; дата час державної реєстрації: 12 травня 2014 року 17:38:23; державний реєстратор: Привалова Євгенія Євгеніївна, Одеське міське управління юстиції, Одеська область; підстава виникнення права власності: Свідоцтво про право власності, серія та номер: НОМЕР_1 , видане 14 травня 2014 року, видавник: державний реєстратор реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Привалова Є.Є.; підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 13029770 від 14 травня 2014 року 14:46:19, Привалова Євгенія Євгеніївна, Одеське міське управління юстиції, Одеська область; форма власності: приватна; розмір частки: 1/1; власник: ОСОБА_2 .Постанова Одеського апеляційного суду набрала законної сили. З метою виконання постанови Одеського апеляційного суду від 13 травня 2021 року по цивільній справі № 523/18123/15ц з 14 червня 2021 року позивач неодноразово зверталася до Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради, однак з письмового роз`яснення Юридичного департаменту Одеської міської ради від 24 січня 2022 року № 3-41-22, їй стало відомо, що відповідно до частини 3 статті 26 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 01 липня 2004 року № 1952-ІУ ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним припиненням цим рішенням речових прав. Також у відповіді Юридичного департаменту Одеської міської ради від 24 січня 2022 року № 3-41-22, на заяву позивача від 16 листопада 2021 року № 3-753-21 їй запропоновано звернутися до суду для роз`яснення Постанови Одеського апеляційного суду від 13 травня 2021 року, але звернення до Одеського апеляційного суду за роз`ясненням цього судового рішення можливе без зміни змісту судового рішення. З цих підстав, позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Далеко К.О. від 22.04.2022 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження.

06.06.2022 на адресу суду від відповідача Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вбачається, що позовні вимоги відповідач вважає такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Так, позивач просить суд зобов`язати відповідача Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради вчинити певні дії: а саме - провести державну реєстрацію припинення речових прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності 5644852 прийняте державним реєстратором Одеського міського управління юстиції Приваловою Є.Є. Обґрунтовуючи дану позовну вимогу ОСОБА_1 зазначає про неодноразове звернення до Управління із заявами про виконання постанови Одеського апеляційного суду від 13.05.2021 року у справі № 523/18123/15-ц. Проте, позивач зверталась до Управління із заявою 09.11.2021 року щодо повідомлення про вжиті заходи на виконання постанови Одеського апеляційного суду від 13.05.2021, всупереч норм чинного законодавства, а саме: Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127. Так, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 , Управлінням направлено відповідь листом від 16.11.2021 вих. № з -753-21 та роз`яснено заявнику законодавчо прийнятий порядок згідно якого, державні реєстратори Управління, при здійсненні державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі судових рішень, керуються нормами п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності», яким встановлено, що до запровадження інформаційної взаємодії між Державним реєстром речових прав на нерухоме майно та Єдиним державним реєстром судових рішень, передбаченої Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а також у разі проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів, що набрали законної сили, до запровадження відповідної інформаційної взаємодії реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться за зверненням заявника на особистому прийомі. Згідно вимог Закону державна реєстрація прав та їх обтяжень здійснюється на підставі заяви та оригіналів документів, які подаються заявником у паперовій чи електронній формі у випадках, передбачених законодавством. Заявнику запропоновано особисто звернутися до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради для подання заяви на проведення реєстраційних дій та оригіналів документів, необхідних для проведення таких дій. Одночасно з наведеним, заявнику запропоновано звернутись до суду для роз`яснення вищевказаного судового рішення, оскільки відповідно до ст. 26 Закону відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Всупереч роз`яснень наданих Управлінням, позивач не зверталась особисто до державних реєстраторів Управління із відповідною заявою та судовим рішенням, що набрало законної сили, у встановленому законом порядку та не отримувала жодних рішень державного реєстратора (у тому числі рішення про відмову у проведенні державної реєстрації). Все листування що здійснювалось з позивачем носило інформативний й рекомендаційних характер та було направлено на забезпечення дотримання норм законодавства у сфері державної реєстрації. Таким чином, позовна вимога ОСОБА_1 до Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради про зобов`язання вчинити дії щодо проведення державної реєстрації припинення речових прав упереджена, чим порушує норми діючого законодавства у сфері державної реєстрації. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таким чином, Управління, як суб`єкт державної реєстрації лише забезпечує внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом, а тому не є неналежним відповідачем у справі, у розумінні ст. 48 ЦПК України.

У відповіді на відзив, позивач зазначає, що не погоджується з доводами відповідача зазначеними у відзиві, тому як вона особисто записувалася на прийом до Управління державної реєстрації та її приймала працівник управління ОСОБА_4 , але рішення про відмову нею не виносилося. Відповідач у відзиві просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, але не зазначає чи визнає або заперечує вимоги про припинення речового права, тим самим порушуючи її права.

Ухвалою суду від 20 липня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

08 вересня 2022 року на адресу суду надійшла заява позивача про зменшення позовних вимог в частині щодо зобов`язання відповідача Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради вчинити певні дії та залишити тільки одну вимогу щодо припинення речового права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою суду від 01 листопада 2022 року заяву ОСОБА_1 про зменшення позовних вимог - залишено без розгляду.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явилася, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним в позові, у подальшому заявою просила розглядати справу у її відсутність.

Представник відповідача Юридичного департаменту Одеської міської радив судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Матеріали справи містять відзив на позов заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, однак з`явилась його представник - адвокат Адабаш С.А., яка не визнала позовні вимоги, просила відмовити у їх задоволенні, оскільки позивач вже зверталась до суду раніше, тобто використала своє право на захист та обрання способу захисту, між позивачем та відповідачем відсутній спір, тому звернення до суду із новим позовом є незаконним та необґрунтованим. У судове засідання 27.12.2022 року представник відповідача не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, надала судові дебати, в яких зазначила наступне: позивач обрала невірний спосіб захисту, штучно породивши спір; спір між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відсутній, тому наявні підстави для закриття провадження у справі в частині вимог до ОСОБА_2 . Також необгрунтованими є вимоги до Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради. Заявою просила розглянути справу за її та ОСОБА_2 відсутності, стягнувши з ОСОБА_1 судові витрати.

Фіксування судового засідання 27.12.2022 року технічним записом не здійснювалося, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши обставини справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши представлені докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов наступних висновків.

Щодо позовної вимог ОСОБА_1 про припинення речового права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом встановлено, що Постановою Одеського апеляційного суду від 13.05.2021 року: рішення Суворовського районного суду від 13 листопада 2018 року скасовано та позовні вимоги ОСОБА_5 в особі правонаступника ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради, за участю третіх осіб товариства з обмеженою відповідальністю «Нове бюро технічної інвентаризації», Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування запису про державну реєстрацію прав - задоволено частково, визнано незаконним та скасовано:

- Свідоцтво про право власності (серія та номер: НОМЕР_1 ) ОСОБА_2 (форма власності: приватна, розмір частки 1/1) на житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 243,8 кв. м, житловою площею 118,2 кв. м, розташований за адресом: АДРЕСА_1 (складові частини об`єкта нерухомого майна: житловий будинок літ. "А", сараї літ. "Н", "П", літня кухня літ. "С", літній душ літ. "Ш", санблок літ. "Ц"), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, видане 14 травня 2014 року державним реєстратором реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Приваловою Євгенією Євгеніївною на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 13029770 від 14 травня 2014 року 14:46:19.

- в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності: 5644852; дата час державної реєстрації: 12 травня 2014 року 17:38:23; державний реєстратор: Привалова Євгенія Євгеніївна, Одеське міське управління юстиції, Одеська область; підстава виникнення права власності: Свідоцтво про право власності, серія та номер: НОМЕР_1 , видане 14 травня 2014 року, видавник: державний реєстратор реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Привалова Є.Є.; підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 13029770 від 14 травня 2014 року 14:46:19, Привалова Євгенія Євгеніївна, Одеське міське управління юстиції, Одеська область; форма власності: приватна; розмір частки: 1/1; власник: ОСОБА_2 .

Постанова Одеського апеляційного суду набрала законної сили.

ОСОБА_1 звернулася із заявою до Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради, Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції щодо виконання постанови Одеського апеляційного суду від 13 травня 2021 по справі № 523/18123/15ц.

Згідно відповіді Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради від 16.11.2021 року, наданої ОСОБА_1 вбачається, що реєстрація дій на підставі рішень судів провадяться за зверненням заявника на підставі заяви та оригіналів документів, які подаються заявником у паперовій чи електронній формі у випадках, передбачених законодавством, тому ОСОБА_1 запропоновано особисто звернутися до відділу державної реєстрації речових права на нерухоме майно для подання заяви на проведення реєстраційних дій та оригіналів документів, необхідних для проведення таких дій. Також зазначено, що відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Суд зазначає, що правовідносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952 від 01.07.2004 року.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав, визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

У частині другій статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у редакції, яка діяла на час звернення позивача з позовом про визнання незаконним свідоцтва про право власності та скасування запису про право власності) було визначено порядок внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування.

За змістом зазначеної норми, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про

державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Станом на дату прийняття Суворовським районним судом м. Одеси рішення від 13.11.2018 року, ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" містила інші положення.

Зокрема передбачала, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

Суд вважає за необхідне зазначити, що позовні вимоги позивача, станом на дату прийняття судом рішення від 13.11.2018 року по справі №523/18123/15-ц, з точки зору правильності їх формулювання для подальшого виконання рішення суду, у разі задоволення позову, відповідали вимогами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV.

Однак, за час розгляду судом апеляційної інстанції апеляційної скарги на рішення суду по справі №523/18123/15-ц, неодноразово змінювалась редакція статті 26 Закону України №1952-IV.

Так, Законом України від 05 грудня 2019 року № 340-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", який набрав чинності з 16 січня 2020 року, статтю 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" викладено у новій редакції.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

За змістом наведеної норми у чинній редакції, на відміну від положень статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, способами судового захисту порушених прав та інтересів особи стали наступні способи: є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому, з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, за змістом цієї норми виконанню підлягали судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, тобто до їх переліку не належало судове рішення про скасування запису про проведену державну реєстрацію права, тому починаючи з 16 січня 2020 року цей спосіб захисту вже не міг призвести до настання реальних наслідків щодо скасування державної реєстрації прав за процедурою, визначеною у Законі України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Також законодавець зазначив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Подібні висновки наведені у постановах Верховного Суду від 03 вересня 2020 року у справі № 914/1201/19, від 23 червня 2020 року у справах № 906/516/19, № 905/633/19, №922/2589/19, від 30 червня 2020 року у справі № 922/3130/19, від 14 липня 2020 року у справі № 910/8387/19, від 20 серпня 2020 року у справі № 916/2464/19, від 03 лютого 2021 року у справі №278/3367/19 (провадження №61-13586св20), від 09.06.2021 року у справі № 569/15704/18р.

З вищевикладеного суд робить висновки, що внаслідок неодноразової зміни редакції статті 26 Закону України № 1952-IV, склалась ситуація за якою позивач, отримавши постанову Одеського апеляційного суду від 13.05.2021 року, фактично не змогла її виконати, оскільки такий спосіб захисту як скасування запису про проведену державну реєстрацію права вже не міг призвести до настання реальних наслідків щодо скасування державної реєстрації прав за процедурою, визначеною у Законі України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». В свою чергу, уточнення позовних вимог на стадії розгляду справи апеляційним судом заборонено положеннями Цивільного процесуального кодексу України.

Саме вимоги закону щодо того, що ухвалення судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав), зокрема були роз`яснені позивачу в листі Управлінням державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради від 16.11.2021 року.

Тому суд зазначає, що позивач була вимушена 25.03.2022 року звернутись до суду із даним позовом, залучивши до участі у справі в якості відповідача ОСОБА_2 , оскільки можливе рішення суду про задоволення позову, про припинення його речового права, однозначно могло вплинути на його права та інтереси.

Подібні за змістом висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (провадження № 14-397цс19), у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16.

Разом із тим, Законом від 12.05.2022 р. за N 2255-IX, тобто під-час розгляду судом справи, було знову внесено зміни в ч.3 ст.26 Закону України від 01.07.2004 № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно до абз.2 ч.3 ст. 26 Закону України від 01.07.2004 № 1952-IV, відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Згідно до абз.3 ч.3 ст. 26 Закону України від 01.07.2004 № 1952-IV, у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Тобто, законодавець чітко визначив, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

Відповідні права чи обтяження припиняються:

-у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення;

-у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України;

-у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав;

-у разі скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав;

За викладених обставин, суд вважає що відсутні правові підстави для припинення речового права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 , оскільки обраний позивачем спосіб захисту не може призвести до настання реальних наслідків щодо скасування державної реєстрації прав за процедурою, визначеною у Законі України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», крім того його застосування заборонено законом.

Одночасно, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що вона має право звернутись до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради для подання заяви на проведення реєстраційних дій, із оригіналами документів, необхідних для проведення таких дій, для поновлення свого права у позасудовому порядку, оскільки згідно постанови Одеського апеляційного суду від 13.05.2021 року:

-визнано незаконним та скасовано свідоцтво про право власності ОСОБА_2 на майно, тобто скасовано на підставі судового рішення документ, на підставі якого було проведено державну реєстрацію прав за ОСОБА_2 .

У даному випадку суд констатує, що позивач зверталась до суду за захистом своїх прав керуючись: ст. 26 Закону України № 1952-IV (редакція якої змінилась під-час розгляду справи) та листом Управлінням державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради від 16.11.2021 року. Звернення до суду було обумовлено об`єктивною неможливістю виконання постанови Одеського апеляційного суду від 13.05.2021 року.

Залучення в якості сторони по справі відповідача ОСОБА_2 , виходячи зі змісту заявленого позову, також було юридично обґрунтованим, оскільки йшла мова про припинення саме його речового права.

Відмова в позові, у даному випадку, обґрунтована зміною редакції статті 26 Закону України № 1952-IV, настання якої не могла передбачити позивач, станом на дату звернення до суду.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що в постанові Одеського апеляційного суду від 13.05.2021 року встановлено, що первісно спір між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , спадкоємцем якого являється позивач, виник зокрема з підстав того, що саме ОСОБА_2 не вчинив жодних дій для того, щоб звернутися до компетентних органів для внесення змін в адресу та реєстрацію свого реконструйованого будинку, більш того, ОСОБА_2 не бажає цього робити.

За викладених обставин, суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про припинення речового права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради провести державну реєстрацію припинення речових прав, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Рішенням Одеської міської ради від 03.02.2016 року № 248-VII Юридичний департамент Одеської міської ради визначено суб`єктом державної реєстрації прав на нерухоме майно та державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Натомість, Управління не є юридичною особою.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України),

Юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді (стаття 80 Цивільного кодексу України).

Юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення (частина перша статті 89 ЦК України).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Розгляду у суді підлягає лише такий спір, у якому позовні вимоги можуть бути або задоволені, або в їх задоволенні може бути відмовлено. Положення «заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 186, пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України) стосується як позовів, які не підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів, які суди взагалі не можуть розглядати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 757/43355/16-ц).

За таких обставин, суд дійшов висновків про те що провадження у даній справі в частині вимог до Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради підлягає закриттю, на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, оскільки не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства позов заявлений до особи, яка не може бути стороною у справі, у зв`язку з відсутністю у неї цивільної процесуальної дієздатності.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Юридичного департаменту Одеської міської ради та ОСОБА_2 провести державну реєстрацію припинення речових прав, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Задоволення наведеної вимоги суд вважає неможливим, оскільки вона фактично є передчасною та похідною від позовної вимоги про припинення речового права, у задоволенні якої суд відмовляє.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Юридичного департаменту Одеської міської ради, ОСОБА_2 про припинення речових прав, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду складено 28.12.2022 року.

Суддя: К.О. Далеко