З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №385/1578/21
Провадження №2/385/56/22
09.03.2022 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді - Гришака А.М.,
з участю секретаря судового засідання - Зеленко О.І.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - адвоката Волощука В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в місті Гайвороні Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради про позбавлення батьківських прав,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради про позбавлення батьківських прав.
Позов мотивований тим, що 25.10.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який в подальшому рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 01.12.2014 року був розірваний.
В період шлюбу в сторін народилася дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
25.01.2014 року рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області з відповідача на користь позивача стягнено аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (прибутків) відповідача на місяць, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, й стягувати щомісячно, починаючи з 14.01.2014 року до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
19.10.2019 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_4 та змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 » на шлюбне « ОСОБА_6 ».
Сторони фактично припинили сімейні відносини після народження дитини, оскільки 31.12.2013 року відповідач вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за що був притягнути до адміністративної відповідальності, але після цього неодноразово здійснював правопорушення та також притягувався до адміністративної відповідальності 08.08.2018 року згідно ч. 2 ст. 178 КУпАП, 24.10.2019 року за ст. 173 КУпАП та 13.04.2020 року за ст. 183 КУпАП. Даною своєю поведінкою позивач приходить до висновку, що відповідач при спілкуванні та вихованні дитини негативно впливатиме на моральний та духовний розвиток дитини.
Відповідач не цікавився та не цікавиться життям дитини, її здоров`ям та вихованням. Жодного разу, фактично з дня народження доньки після того як сторони припинили спільне проживання, не спілкувався з донькою, тобто фактично батькові на даний час нічого не відомо про його дитину, де вона знаходиться та в якому фізичному, моральному та матеріальному стані перебуває. Жодного разу за цей період відповідач не з`являвся в дитячому садочку, та не цікавився успіхами дитини.
З моменту фактичного припинення сімейних відносин, донька перебуває на повному утриманні та вихованні позивача. Біологічний батько дитини не цікавиться також здоров`ям дитини.
Після припинення шлюбних відносин увесь цей час дитина проживає з матір`ю та ОСОБА_7 , тобто вітчимом дитини та батьком сестри ОСОБА_8 по лінії матері, які виховують її самостійно, створюють їй належні умови життя, купують одяг, взуття та інші речі, необхідні для нормального розвитку.
Зараз донька є ученицею 3-Б класу КЗ «Гайворонський ліцей №1» та має гарні відгуки від вчителів та інших учнів, але біологічний батько навіть не знає, де дитина навчається, хто директор закладу, хто класний керівник та де територіально знаходиться клас дитини.
Отже, внаслідок вищевикладеного вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків, що виражається, зокрема, у тому, що батько не піклується про моральний, фізичний і духовний розвиток дитини, а саме: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування; не спілкується з нею взагалі, що порушує нормальне самоусвідомлення дитини про батька, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, а також веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями.
Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання доньки, свідомого нехтування батьком своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків та взагалі бажання бути батьком.
Всі згадувані дії є підставами для позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 .
Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять суд їх задовольнити, не заперечують щодо заочного розгляду справи. Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що відповідач ОСОБА_2 не цікавиться життям власної дитини та не бачився з нею більше 4 років. Дитина навчається в 3-му класі, батько за цей час жодного разу не приходив до школи. Аліменти на утримання доньки відповідач не сплачує близько 7 років. Ніяким чином участі у вихованні дитини не бере. Позивач перешкод у вихованні дитини батьком не здійснює.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, судові повістки не отримував, оскільки не проживає в зареєстрованому місці проживання, а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Також, відповідач, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, про дату, час і місце слухання справи повідомлявся шляхом розміщення на офіційному веб-сайті судової влади України оголошення про його виклик до суду, що підтверджується відповідною роздруківкою з офіційного веб-сайту судової влади України. Відзив на позовну заяву не надіслав, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності, в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України, проти чого позивач та представник позивача не заперечували.
Представник третьої особи Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що являється кумою позивача та знайома з нею більше 5 років. Спілкується з позивачем більше 5 років, однак відповідача жодного разу не бачила. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, дитина називає батьком ОСОБА_4 , чоловіка позивача. Дитина жодного разу не говорила про свого батька.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що відповідач ОСОБА_2 участі у вихованні дитини не приймає.
Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 07.12.2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 21.01.2022 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.
Суд, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, допитавши свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.
За вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини.
Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , виданого 06.11.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гайворонського районного управління юстиції у Кіровоградській області, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_11 , актовий запис № 130 (а.с. 12).
Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 25.01.2014 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_11 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (прибутків) відповідача на місяць, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.01.2014 року до повноліття дитини (а.с. 10-11).

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 01.12.2014 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_11 , зареєстрований 25.10.2012 року Солгутівською сільською радою Гайворонського району Кіровоградської області, актовий запис №6 (а.с. 8-9).

19.10.2019 року позивач зареєструвала у виконавчому комітеті Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області шлюб з ОСОБА_4 та змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 виданого 19.10.2019 року виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області (а.с. 13).

Згідно характеристики вихованця дошкільного закладу № 3 «Калинка» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданої 07.10.2021 року Гайворонським дошкільним навчальним закладом №3 «Калинка», ОСОБА_3 відвідувала заклад з серпня 2015 року по травень 2019 року. В дитячий заклад водили і забирали дитину мати або бабуся. На всіх дитячих заходах була присутня лише мати. Батько участі у дошкільному житті дитини не приймав (а.с. 14).

Згідно характеристики учениці 3-Б класу комунального закладу «Гайворонський ліцей №1» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № 01-10/140 від 10.09.2021 року, ОСОБА_3 навчається в закладі з 01.09.2019 року. Проживає у приватному будинку в хороших умовах з матір`ю та бабусею, які приділяють належну увагу і турботу щодо розумового та фізичного розвитку дитини. Батько у шкільному житті дитини участі не приймає (а.с. 15).

З довідки Гайворонської міської ради Голованівськго району Кіровоградської області від 05.10.2021 року № 2992 вбачається, що позивач ОСОБА_1 мешкає в АДРЕСА_1 та на її утриманні знаходиться дочка - ОСОБА_3 , 2013 року народження (а.с. 16).

Відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 05.10.2021 року виданого Гайворонським відділом ДВС у Голованівському районі Кіровоградської області Південно - Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_2 станом на 01.10.2021 року має заборгованість по аліментах у розмірі 98871 грн. 20 коп. (а.с. 17-18).

Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , від 27.01.2022 року № 03-22/21, наданого органом опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради, орган опіки та піклування при виконавчому комітеті міської ради дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3 слід залишити на розсуд суду, оскільки не представилось можливим викликати ОСОБА_2 до служби у справах дітей Гайворонської міської ради для надання ним своїх пояснень, що унеможливлює надання об`єктивного висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 (а.с. 57-58).

Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин.

Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 15 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України.

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Принцип «найкращих інтересів дитини» є пріоритетним при вирішенні справ цієї категорії.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти (Наведена позиція відображена в постанові Верховного суду від 28.03.2019 р. по справі №559/1553/16-ц).

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно - правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки.

Висновки суду за результатами позову.

Суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків стосовно виховання доньки, покинув її і не проявляє батьківської турботи, не цікавиться здоров`ям, не турбується про її фізичний та духовний розвиток, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Наведене свідчить про самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню доньки.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками: жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні своєї малолітньої доньки. З дитиною не спілкується взагалі, не піклується про неї, не проявляє заінтересованості до її подальшої долі, не цікавиться її станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не підтримує ніяких зв`язків та не прагне з нею зустрічі. Дитина проживає разом з матір`ю - ОСОБА_1 , знаходиться на її повному забезпеченні, батько усунувся від виховання доньки.

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовна заява є підставною і підлягає задоволенню, оскільки відповідач без поважних причин, не виявляє щодо своєї дитини батьківського піклування, покинув її, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дочки, маючи юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов`язку, а тому його слід позбавити батьківських прав.

Окрім цього, суд роз`яснює, що на підставі ч. 1 ст. 169 СК України батько може бути поновлений у батьківських правах, за наявності підстав, передбачених законом.

Щодо судових витрат суду зазначає наступне.

За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч. ч. 1, 2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підставі вищевикладеного та враховуючи встановлений ст. 12 ЦПК України принцип змагальності сторін та з урахуванням того, що позивач надала до суду фіскальний чек про сплату судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 164, 165, 166 Сімейного Кодексу України, Конвенцією ООН від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) «Про права дитини», Законом України «Про охорону дитинства», Постановою Пленуму ВСУ від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», ст.ст. 12, 13, 89, 259, 264, 265, 268, 280-284 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , 908 грн. 00 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано в Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде виготовлено відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 09.03.2022 року.

Суддя: А. М. Гришак

Дата документу 09.03.2022