Справа №524/5737/21
Провадження №2/524/186/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року м. Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого судді Погрібняк О.М.,

секретар судового засідання Марійчук Т.А.,

учасники справи та їх представники:

позивач - акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»,

представник позивача Лазоренко О.Ф.,

відповідач ОСОБА_1 ,

представник відповідача адвокат Костянецький А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Автозаводського районного суду м. Кременчука у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив :

23.06.2021 позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якій просив стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.02.2018 у розмірі 164123,13 грн., яка складається із 100400,00 грн. заборгованості кредитом та 63723,13 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом та судові витрати у розмірі 2461,85 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 20.02.2018 між ним та відповідачем укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. За умовами цього договору позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку складає договір про надання банківських послуг.

Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, унаслідок чого станом на 31.05.2020 у нього утворилася заборгованість у розмірі 164123,13 грн., яка складається із 100400,00 грн. заборгованості кредитом та 63723,13 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом. Посилаючись на викладене, АТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з ОСОБА_1 вказану суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 20.02.2018.

Ухвалою судді Автозаводського районного суду м.Кременчука від 21.07.2021 відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

15.11.2021 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Посилався на те, що в анкеті-заяві позичальника від 20.02.2018 не зазначена процента ставка по кредиту та відсутні інші умови договору. Як вбчається з виписки по рахунку відповідача в складі суми боргу 164123,13 грн. Банком нараховано проценти в загальному розмірі 80661,78 грн., банк також включив до цієї суми 6400,00 грн. комісій, на нарахування яких позичальник не погоджувався.

01.12.2021 від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначив, що відповідач користувався кредитом, вносив кошти на його погашення, що свідчить його обізнаність про умови кредитування та їх визнання. Розрахунок заборгованості ним не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи не призначалися.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підставі, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував в повному обсязі, так як Умови та Правила надання банківських послуг в Приватбанку відповідач не підписував. В свою чергу банк включив до заборгованості суми, що не були передбачені договором.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, перевіривши доводи позовної заяви, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суд установив, що 20.02.2018 відповідачем у справі ОСОБА_1 підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, в якій зазначено, що він згоден з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з договором про надання банківських послуг. Примірник договору про надання банківських послуг тримав шляхом самостійного роздрукування

В обгрунтування позовних вимог позивач надав Тарифи обслуговування карткового рахунку Platinum, MC World Elite, Visa Infinite та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором становить 164123,13 грн. та складається із 100400,00 грн. заборгованості кредитом та 63723,13 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом.

Відповідно до частин першої, другої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами.Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

В анкеті-заяві позичальника від 20.02.2018 не зазначена процентна ставка за користування кредитними коштами, розмір комісій, штрафних санкцій.

Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні інші умови договору.

Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, крім розрахунку кредитної заборгованості посилався на Тарифи обслуговування карткового рахунку Platinum, MC World Elite, Visa Infinite та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг як невід`ємні частини спірного договору.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цими Витягом з Тарифів та Витягом з Умов ознайомився і погодився відповідач, підписуючи анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент підписання відповідачем анкети-заяви взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів, комісій та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка умов та Правил надання банківських послуг із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено також у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15).

Виходячи з наведеного, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Така позиція узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, в якій зазначено, що з урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягнення заборгованість за тілом кредиту, відсотки, комісії та штрафні санкції позивачем нараховані безпідставно.

Враховуючи те, що з наданої позивачем виписки по рахунку ОСОБА_1 вбачається, що позивач зараховував сплачені позичальником кошти на погашення відсотків, комісій та штрафних санкцій, які договором передбачені не були та на нарахування яких відповідач не погоджувався, на цю суму необхідно зменшити розмір основного боргу відповідача.

Так, з виписки по рахунку ОСОБА_1 вбачається, що за період з 11.04.2018 до 31.03.2020 позивачем відповідачу було нараховано 80789,89 грн. процентів за користування кредитними коштами. На погашення частини цих процентів банк зарахував кошти, внесені ОСОБА_1 , іншу частину в розмірі 63723,13 грн. банк просив стягнути з відповідача в судовому порядку.

Крім того, з виписки по рахунку ОСОБА_1 вбачається, що за період з 11.04.2018 до 31.03.2020 банком ОСОБА_1 було нараховано комісію в загальному розмірі 6400,00 грн., яку включено до тіла кредиту. Частково в рахунок погашення цієї комісії були зараховані кошти сплачені відповідачем.

13.06.2018 позивачем відповідачу було нараховано 3050,89 грн. за несвоєчасне погашення кредитного ліміту. Такі штрафні санкції договором також передбачено не було.

Таким чином заборгованість відповідача за тілом кредиту становить: 164123,13 грн. 80789,89 грн. нарахованих як проценти - 6400,00 грн. нарахованих як комісії - 3050,89 грн. нарахованих як штрафні санкції за несвоєчасне погашення кредитного ліміту = 73882,35 грн.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі викладеного, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених відносно них позовних вимог.

Оскільки судом позов задоволено на 45,02%, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1108,32 грн. на відшкодування понесених судових витрат пропорційно до задоволених відносно нього позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за договором №б/н від 20.02.2018 у розмірі 73882 грн. 35 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 1108 грн. 32 коп. витрат зі сплати судового збору.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний термін з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», адреса місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул.. Грушевського, 1Д, , рах. № НОМЕР_1 , МФО 305299.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 25 лютого 2022 року.

Головуючий суддя Погрібняк О.М.