Справа № 521/5387/22
Провадження № 2-др/521/51/22
30 грудня 2022 року місто Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді Мирончук Н.В.,
секретаря судового засідання Філімончук М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» в особі Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», про стягнення заборгованості по заробітній платі, невиплаченій при звільненні, середнього заробітку за період прострочення, вихідної допомоги, компенсації за невикористані дні щорічної відпустки,
В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» в особі Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», про стягнення заборгованості по заробітній платі, невиплаченій при звільненні, середнього заробітку за період прострочення, вихідної допомоги, компенсації за невикористані дні щорічної відпустки.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси, від 14.09.2022 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» в особі Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», про стягнення заборгованості по заробітній платі, невиплаченій при звільненні, середнього заробітку за період прострочення, вихідної допомоги, компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, - задоволено в повному обсязі.

До канцелярії Малиновського районного суду м. Одеси представником позивача, після ухвалення рішення суду було подано заяву про розрахунок розміру витрат на професійну правову допомогу, в якому він просив суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12300,00 грн.

В обґрунтування заявленого, представник вказав, що попередньо у позовній заяві та додатково у заяві про зменшення позовних вимог заявлено про стягнення з відповідача судових витрат, зокрема, витрат на професійну правову допомогу.

На думку представника позивача, заявлений розмір витрат на правову допомогу є співмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їх розміру, а тому просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12300,00 грн.

На підтвердження розміру витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги позивачу, представником було подано: Договір про надання правової допомоги б/н, від 16.12.2021 року, Прибуткові касові ордери № 184, від 16.12.2021 року, № 68, від 19.04.2022 року, № 91, від 26.07.2022 року, № 130, від 19.09.2022 року.

В матеріалах справи міститься заперечення представника відповідача на заяву про розрахунок розміру витрат на професійну правничу допомогу (а. с. 177 180).

Так, представник відповідача вказав, що заявлена сума витрат, понесених позивачем не відповідає критерію розумності, співмірності, оскільки справа не є складною

Також, представник вказав, що наданий адвокатом детальний опис робіт не відповідає дійсності, оскільки відсутній погодинний розрахунок виконаної роботи, а також відсутній акт прийому-передачі наданих послуг.

Враховуючи викладене, представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правову допомогу.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, надані письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

Представник позивача просить суд стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 12300,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості по заробітній платі, невиплаченій при звільненні, середнього заробітку за період прострочення, вихідної допомоги, компенсації за невикористані дні щорічної відпустки.

На підтвердження заявлених вимог представника позивача матеріали справи містять: Договір про надання правової допомоги б/н, від 16.12.2021 року (а. с. 168 172), Прибуткові касові ордери № 184, від 16.12.2021 року, № 68, від 19.04.2022 року, № 91, від 26.07.2022 року, № 130, від 19.09.2022 року, згідно яких ОСОБА_1 сплатила адвокату Шалько О.А. грошові кошти у загальному розмірі 12300,00 грн (а. с. 173 174).

У відповідності до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 270 ЦПК України, додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених відповідною статтею ЦПК, воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими вимогами на загальних підставах. При порушені питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Частинами 1-4 статті 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ, від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З огляду на те, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси, від 14.09.2022 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» в особі Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», про стягнення заборгованості по заробітній платі, невиплаченій при звільненні, середнього заробітку за період прострочення, вихідної допомоги, компенсації за невикористані дні щорічної відпустки задоволено, дослідивши обсяг наданих відповідачу послуг з надання правової допомоги, оцінивши їх на критерій розумності та співмірності зі складністю часу, суд вважає за необхідне зменшити витрати, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача до 10000,00 грн.

Керуючись ст. 133, 141, 246, 264, 270 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Ухвалити додаткове рішення, яким доповнити рішення Малиновського районного суду міста Одеси, від 14.09.2022 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» в особі Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», про стягнення заборгованості по заробітній платі, невиплаченій при звільненні, середнього заробітку за період прострочення, вихідної допомоги, компенсації за невикористані дні щорічної відпустки.

Стягнути з Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» (Код ; адреса: 03151, м. Київ, вул. народного Ополчення, буд. 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_1 ) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 (десять тисяч) грн.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст. ст. 354 355 ЦПК України.

Суддя: Н.В. Мирончук