ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1311/22 Справа № 191/3690/20 Суддя у 1-й інстанції - Бондаренко Г. В. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2022 року Дніпровський Апеляційний суд у складі: головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Синельниківського районного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

03 грудня 2020 року АТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи вимоги тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 21.11.2008 року. Просить стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 62541,17 грн. за кредитним договором № б/н від 18.10.2020 року, та судові витрати у розмірі 2102,00 грн.

Рішенням Синельниківського районного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2021 року позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором без номеру від 21.11.2008 року станом на 18.10.2020 року в сумі 62 541 гривню 17 копійок, яка складається: 44 215, 06 грн. прострочене тіло кредиту; 18 326, 11 грн. прострочені відсотки. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк», судовий збір у сумі 2102 грн. (а.с.128-130).

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив, рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі (а.с.147-152).

В порядку ст. 360 ЦПК України, від представника позивач надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, та безпідставність доводів апеляційної скарги, просив, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що з 21.05.2018 року найменування ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» змінено на АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що не є перетворенням юридичної особи.

ОСОБА_1 21.11.2008 року підписано анкету-заяву про приєднання до «Умов та Привал надання банківських послуг у ПриватБанку, що складає між ним та банком Договір без номеру, без визначення кредитного ліміту.

Формулярами та стандартними формами є саме "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифи Банку", які згідно до заяви отримані відповідачем для ознайомлення в письмовій формі.

У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 41 000.00 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позовної заяви.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п. 3.2, п. 3.3 Договору, на підставі яких Відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою Банку.

Таким чином, Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором.

Але в процесі користування кредитним рахункам Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями.

Таким чином, у порушення ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 згідно до п. 2.1.1.2.12. Сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, Клієнт зобов`язується сплатите на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки "Універсальна"; 84,0% - для картки "Універсальна голд".

Той факт, що відповідач ОСОБА_1 ознайомлений з Умовами кредитування підтверджується довідкою об умовах кредитування 077490562 від 21.11.2008 року, яка містить підпис відповідача (а.с.15).

ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, згідно Розрахунку заборгованості наданому позивачем, станом на 18.10.2020 року має заборгованість 62 541, 17 грн., з яких: 44 215, 06 грн. заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту; 44 215, 06 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 18 326, 11 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 0, 00 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.. 625; 0,00 грн. нарахована пеня; 0,00 грн. нарахована комісія.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач ОСОБА_1 порушив умови договору без номеру від 21.11.2008 року, укладеного між ним та АТ КБ «ПриватБанк», розмір заборгованості підтверджений документально.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту, однак не може погодитись із визначеним судом першої інстанції розміром стягнення, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, 21.11.2008 року відповідач звернувся до позивача Заявою, відповідно до якої Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», у теперішній час Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», надав ОСОБА_1 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 100 грн. на платіжну картку.

Посилаючись на невиконання відповідачем умов Договору про надання банківських послуг, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка, за розрахунком позивача, станом на 18.10.2020 року, становить 62541,17 грн. та складається із 44215,06 грн. заборгованості за тілом кредиту та 18326,11 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 21.11.2018 року по 18.10.2020 року.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до Заяви ОСОБА_1 від 21.11.2008 року, останньому надана кредитна картка із встановленим кредитним лімітом у розмірі 100 грн. на платіжну картку.

23.06.2016 кредитний ліміт був збільшений до 15000 грн., у подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 41 000.00 грн. (а.с.12).

За приписами п.п. 3, 6 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку на машинних носіях інформації підприємство зобов`язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами.

Згідно зі ст. 41 Закону України "Про Національний банк України" та ч. ч. 1, 2 ст.68 Закону України "Про банки та банківську діяльність", Національний Банк України встановлює обов`язкові для банківської системи стандарти та Правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності. Банки організовують бухгалтерський облік відповідно до внутрішньої облікової політики, розробленої на підставі Правил, встановлених Національним банком України відповідно до міжнародних стандартів бухгалтерського обліку. Бухгалтерський облік має забезпечувати своєчасне та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобов`язань, результати фінансової діяльності та їх зміни.

Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку, відповідно до підпункту 2.1.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 30.12.1998 року № 566, зі змінами та доповненнями, є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії.

Пунктом 5.1 глави 5 вищезазначеного Положенням визначено, що інформація, яка міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа.

Згідно з п.5.4. цього Положенням, особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня.

При цьому, п.5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 18.06.2003 року № 254 визначено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Отже, виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів приходить до висновку, що надані АТ КБ «ПриватБанк», по справі докази є належними та допустимими, у розумінні ст. ст. 77-80 ЦПК України, та у своїй сукупності підтверджують те, що відповідач, відповідно до наданого позивачем розрахунку, з 21.11.2008 року по 18.10.2020 року користувався кредитними коштами, наданими йому ПАТ КБ «ПриватБанк», у теперішній час Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», за договором б/н у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, станом на 18.10.2020 року, відповідач, з урахуванням часткового виконання зобов`язань за кредитним договором, має заборгованість за тілом кредиту в розмірі 44215,06 грн. (а.с.4-11)

На підставі наведеного вище, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту, проте, вважає за необхідне зменшити його, з урахуванням встановленого кредитного ліміту в розмірі 41000 грн., такий розмір підтверджений належними та допустимими доказами по справі та не спростований відповідачем.

Наведеним вище спростовуються доводи апеляційної скарги, що позивачем по справі не надано належних та допустимих доказів на підтвердження отримання ним кредитних коштів, оскільки кредитний ліміт за кредитною карткою в день підписання відповідачем Анкети-Заяви було встановлено у розмірі 100 грн., так як з виписки з особового рахунку відповідача, яка є регістром аналітичного обліку та вміщує записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, вбачається, що відповідач по справі активно користувався кредитними коштами та так само активно здійснював погашення кредитної заборгованості.

Проте, колегія суддів не може погодитися з висновками суду щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 21.11.2008 року по 18.10.2020 року, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України,кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договору приєднання розроблені ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», у теперішній час АТ КБ «ПриватБанк», вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом, розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства, та договірні, розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі.

Вище зазначене повністю узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17-ц від 03 липня 2019 року.

Разом з тим, позичальником ОСОБА_1 року було підписано Заяву, відповідно до якої осатаній своїм підписом засвідчив, що отримав кредит з видачею кредитної картки у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування ним за базовою ставкою 30 % в рік, які нараховується на залишок заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів у році, та визначенням строку внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості (а.с.14-зворот) та Довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.15).

Оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання по сплаті кредиту належним чином, то він повинен нести цивільно-правову відповідальність за невиконання зобов`язання та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за процентами за користування кредитом.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася.

Договір приєднання, як і публічний договір, є узагальненою категорією таких цивільно-правових договорів, в яких умови договору встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах і які укладаються лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого тексту. Друга сторона при цьому не може запропонувати свої умови договору, але саме вона вирішує та виявляє волевиявлення на укладення договору на запропонованих їй умовах. Таким чином, додержується принцип свободи договору. Чинним законодавством передбачено укладення договору лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованих умов у цілому.

Відповідач підписав Заяву б/н від 21.11.2008 року ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», у теперішній час АТ КБ «ПриватБанк», та Довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», якими погоджено тарифи банку, порядок та розмір нарахування процентів за порушення виконання зобов`язань.

Проте, колегія суддів не може взяти до уваги розрахунок позивача щодо розміру заборгованості відповідача по процентам за користування кредитом, наданий до позовної заяви, оскільки вказаний розрахунок заборгованості по процентам проведений позивачем з порушенням умов кредитування за підвищеною процентною ставкою, що виключає можливість стягнення відсотків. Розрахунку з встановленим в заяві розміром відсотків, позивачем не надано.

На підставі наведеного вище, колегія суддів вважає що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості по тілу кредиту, із зменшенням цього розміру з 44215,06 грн. до 41000 грн. та відмовою у стягненні заборгованості по процентам за користування кредитом.

В іншій частині рішення суду першої інстанції має бути залишено без змін.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 1085 грн. 90 коп., пропорційно до задоволеної частини апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Синельниківського районного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2021 року, змінити в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за договором без номеру від 21.11.2008 року станом на 18.10.2020 року, зменшивши суму, що підлягала стягненню з 62 541,17 грн. до 41 000 грн., яка складається: 41000 грн. прострочене тіло кредиту.

В частині стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості по простроченим відсоткам - відмовити.

В решті рішення суду - залишити без змін.

Стягнути з акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 1085, 90 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: