н/п 2/174/137/2022
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

28 лютого 2022 року м. Вільногірськ

Суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області Борцова А.А., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія», філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» про визнання протиправним наказу про відсторонення від роботи та його скасування, стягнення заробітку за час відсторонення від роботи,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та просить визнати наказ № 90/к/тр від 31.01.2022 року, яким його відсторонено від роботи з 03.02.2022 року без збереження заробітної плати «до дня усунення причин, що зумовили відсторонення або виснов. таким, що є протиправним його скасувати»; сплатити йому грошові кошти заробітну плату за весь час відсторонення його від роботи за період часу з 03.02.2022 року по день фактичного відновлення його на роботі, виходячи з того, що його середньомісячна заробітна плата складає 15328 грн. та стягнути понесені ним судові витрати в розмірі 3992,40 грн.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, суддя дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України та підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Так, відповідно до ст.46 ЦПК України, здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи. Таким чином, стороною по справі у цивільному процесі можуть виступати фізичні особи та підприємства, установи та організації, які мають статус юридичної особи.

Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Разом з тим, підлягає уточненню хто саме є відповідачем у справі, оскільки позивачем в якості відповідача зазначено Акціонерне товариство «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» та філію «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат», тобто юридичну особу в особі її відокремленого підрозділу, що не відповідає вищевказаним вимогам. Крім того, позовна заява не містить відомостей про місцезнаходження юридичної особи, містить лише відомості про місцезнаходження філії, що не відповідає вимогам п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України.

Зміст позовних вимог викладено не коректно, із скорочень слів і не зрозуміло, що не відповідає вимогам п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України.

Також, позовна заява не відповідає вимогам п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України та не містить обґрунтованого розрахунку з посиланням на нормативні акти, сум заробітної плати, яка підлягає стягненню.

Крім того, відповідно до п.5 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 основою для обчислення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п.8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин).

Однак позовна заява не містить відомостей про порядок нарахування позивачу заробітної плати (середньоденний чи середньогодинний) та розрахунку суми середнього заробітку, що підлягає виплаті позивачу за час вимушеного прогулу, який необхідно здійснити відповідно до вищевказаного порядку та визначити ціну позову в порядку, встановленому ст.176 ЦПК України, оскільки дана вимога є майновою.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-6 із змінами і доповненнями, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

За змістом приписів ст.ст. 94, 116, 117 Кодексу Законів про працю України та ст.ст. 1,2 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Разом з тим, за змістом заявлених вимог, заробітна плата, яку просить стягнути позивач на його користь є середнім заробітком за час вимушеного прогулу, тому на ці вимоги не поширюються пільги при сплаті судового збору, передбачені п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18), в ухвалі Верховного суду від 22.07.2019 року у справі № 488/769/17 (провадження № 61-12866ск19)

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн., однак не зазначено які саме позовні вимоги оплачено цим збором, а предметом цього позову є оскарження наказу про відсторонення позивача від роботи та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, тобто дві вимоги - майнового і немайнового характеру, які підлягають оплаті судовим збором кожна окремо.

Отже, при відсутності у позивача інших пільг, при зверненні до суду він має сплатити судовий збір на загальних підставах, за ставками судового збору на 2022 рік.

За положенням ч.1 ст.3, ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством. Ставка судового збору за позовну вимогу немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у грошовому еквіваленті у 2022 р. становить 992,40 грн.

Також п.1 ч.2 ст.4 цього Закону визначено, що за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру до сплати підлягає судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Таким чином, позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу час для усунення її недоліків в ході якого позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви, вказані в даній ухвалі. Керуючись ст.ст.174-175, 177, 185, 186, 258-260, 353 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія», філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» про визнання протиправним наказу про відсторонення від роботи та його скасування, стягнення заробітку за час відсторонення від роботи - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків заяви в розмірі 10 (десяти) днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що якщо вимоги ухвали суду будуть виконані у встановлений судом строк, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: підпис А.А. Борцова