ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 675/63/21

Провадження № 22-ц/4820/1810/22

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р. С., Костенка А. М., Спірідонової Т. В.,

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 15 вересня 2022 року, суддя Столковський В.І., у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

встановив:

У січні 2021 року АТ КБ «ПриватБанк», (далі - Банк), звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які є спадкоємцями ОСОБА_8 , про стягнення заборгованості по кредитному договору в розмірі 16070,38 грн. та судових витрат.

В обґрунтування позову зазначено, що 08.06.2011 року ОСОБА_8 отримала в Банку кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Вона підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг.

ІНФОРМАЦІЯ_1 Родзен ОСОБА_9 померла, спадщину після її смерті прийняли ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які є родичами померлої та постійно проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Позичальник зобов`язання по кредитному договору не виконала, у зв`язку з чим станом на момент її смерті заборгованість за договором становила 16070,38 грн., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 7184,83 грн. та пені в розмірі 8885,55 грн.

Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 15.09.2022 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просило рішення суду скасувати в частині позовних вимог до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ухваливши в цій частині нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

На обґрунтування скарги апелянт послався на незаконність судового рішення, яке ухвалено з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Судом першої інстанції належним чином не перевірено доводів позивача, які мають значення для правильного вирішення справи, не надано належної оцінки доказам.

Суд дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заборгованості за кредитним договором, чим допустив грубе порушення норм цивільного права та умов кредитного договору.

Судом не враховано, що позивачем у справі надано неспростовані відповідачами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про прийняття ними спадщини після смерті позичальника, оскільки вони постійно проживали зі спадкодавцем, заяви вказаних спадкоємців про відмову від прийняття спадщини не подані, на що суд першої інстанції уваги не звернув.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_5 зазначив, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, позов пред`явлено до неналежних відповідачів, у зв`язку із чим в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Розгляд справи проведений в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у задоволенні апеляційної скарги з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 підписала анкету-заяву б/н від 08.06.2011 року про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк», згідно з якою кошти отримала на картковий рахунок.

В анкеті-заяві міститься підпис ОСОБА_8 із зазначенням про надання нею згоди на те, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та Банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 Родзен ОСОБА_9 померла. Зі змісту виписки по особовому рахунку ОСОБА_8 вбачається, що вона періодично користувалася кредитними коштами до моменту смерті.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №б/н від 08.06.2011 року, станом на день смерті в позичальника існувала заборгованість в сумі 16070,38 грн., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту 7184,83 грн., пені в розмірі 8885,55 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що анкета-заява не містить посилання на конкретні умови кредитування, зокрема, щодо розміру відсотків. Умови та правила надання банківських послуг, які містяться в матеріалах справи, не підписані позичальником, а тому відсутні підстави вважати, що саме ці Умови розуміла ОСОБА_8 , підписуючи заяву. Дослідивши виписку по рахунку суд вказав, що Банком було безпідставно нараховано та частково погашено за рахунок платежів позичальника відсотки за користування коштами, які у заяві-анкеті позичальника передбачені не були. Матеріалами справи підтверджено, що всього за період користування кредитом позичальник повернула Банку грошових коштів більше, ніж фактично використала.

Висновок суду щодо відсутності правових підстав для задоволення позову є обґрунтованим з огляду на наступне.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У заяві ОСОБА_8 від 08.06.2011 року згода останньої щодо встановлення процентної ставки не зазначена.

Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін тощо.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів позичальник та ознайомилась і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання боржником кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та встановлення відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань у вигляді пені.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з ОСОБА_8 кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачами та не містять підпису позичальника, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між Банком та ОСОБА_8 08.06.2011 року шляхом підписання анкети-заяви. Отже, відсутні підстави вважати, що кредитор і боржник обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

Відповідний правовий висновок наданий Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року, справа №342/180/17.

Як зазначає Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові, якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Як вбачається зі змісту розрахунку заборгованості та виписки за договором, всього за період користування ОСОБА_8 кредитними грошовими коштами, остання фактично використала 13187 грн. 47 коп., разом з тим Банку було повернуто кредитні кошти в сумі 16521 грн. 89 коп., в тому числі 1805 грн. 80 коп. були сплачені та зараховані на картковий рахунок ОСОБА_8 в рахунок погашення боргу після її смерті (т. 1, а.с. 14-18), у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позову.

Таким чином, відсутні правові підстави для стягнення зі спадкоємців ОСОБА_8 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за отриманим кредитом.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини, внаслідок чого доводи апеляційної скарги слід визнати необґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 15 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова