Справа № 446/1550/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2022року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської областів складі:

головуючого - судді Костюк У. І.

секретар судового засідання Михайлишин О.В.

Справа №446/1550/22

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

позивач ОСОБА_2 ;

представник позивача ОСОБА_3 ;

відповідач ОСОБА_4 .

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка-Бузька в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Робак Л.А. про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування,

встановив:

позивачі звернулася до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області з позовною заявою до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування, в якій просять суд визнати за ними право власності на відповідні частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору, членами якого вони були. У зв`язку із припиненням існування колгоспного двору просять визнати за ними право власності на належні їм частки у вказаному домоволодінні. В частині визнання права власності в порядку спадкування, позивачі посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх син ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилось право спадкодавця на 1/5 частину колишнього колгоспного двору, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , як члена колгоспного двору. Вважають, що оскільки вони проживали з покійним ОСОБА_5 прийняли після нього спадщину, то до них перейшло спадкове майно. Однак через відсутність правовстановлюючих документів на майно колгоспного двору, вони не можуть оформити спадкові права в нотаріальному порядку, а тому звернулись до суду.

Ухвалою суду від 03.11.2022 відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання та в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог залучено приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Робак Л.А..

Ухвалою суду від 01.12.2022 підготовче засідання закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, представником позивачів адвокатом Білик Р.О. було подане клопотання, в якому просила розгляд справи здійснювати без участі сторони, позовні вимоги підтримує, просить такі задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, відзив не подала, про причини неявки не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, які повернулися на адресу суду. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Суд зі згоди позивачів, обумовленою у заяві, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Робак Л.А. в судове засідання не з`явилася, причин неявки суд не повідомила.

З огляду на зазначені обставини суд розглядає справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Згідно свідоцтва про право особисто власності на будівлю № НОМЕР_1 виданого 18.07.1988 на підставі рішення К-Бузького райвиконкому № 130 від 19.03.1988, будинковолодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 відноситься до колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_6 (а.с. 32)

Разом, з тим згідно витягу з погосподарської книги Жовтанецької сільської ради за 1968-1990 №915, будинковолодіння в АДРЕСА_1 рахувалося ОСОБА_7 . В даному господарстві проживали та були прописані: ОСОБА_6 , 1910 р.н. - голова двору, ОСОБА_8 1910 р.н. - дружина, ОСОБА_1 1941 р.н.- дочка, ОСОБА_2 1940 р.н.- зять, ОСОБА_5 1967 р.н. - онук(а.с. 26).

Згідно довідки № 2711 виданої КП ЛОР «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» станом на 31.12.2012 житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстрований: 3/5 частини за колгоспним двором, головою якого був ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності виданого виконкомом Жовтанецької сільської ради 18.07.1988 на підставі рішення К-Бузького райвиконкому № 130 від 19.03.1988 та записано 18.07.1988 в реєстрову книгу за р.№257; 2/5 частини за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого державним нотаріусом Кам`янка - Бузької державної нотаріальної контори 03.04.2002 за р.№491 та записано 16.04.2002 в реєстрову книгу №1 за р. 257 (а.с. 33).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 повторно виданого 14.03.2002 ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 14).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого 08.08.2001 ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 13).

Спадкоємцем майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 Звір ОСОБА_9 була позивачка ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом № 491 виданим 03.04.2002. Спадкове майно, на яке було видано свідоцтво складалося з: 2/5 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що находиться в АДРЕСА_1 , з яких 1/5 частина будинку належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 Звір ОСОБА_10 , після смерті якого ОСОБА_8 спадщину фактично прийняла, але юридично не оформила свої спадкових прав (а.с. 29).

Згідно реєстраційного свідоцтва № НОМЕР_1 виданого 16.04.2002 на підставі вище вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом № 491 виданого 03.04.2002 2/5 частини житлового будинку розташованого в АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 (а.с. 19).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого 30.08.2001 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 13).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 25.06.1967 ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , в графі про батьків ОСОБА_2 зазначений як батько, ОСОБА_11 зазначена як мати (а.с.18).

Згідно рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 05.10.2022 по справі № 446/1377/22 заяву ОСОБА_1 заінтересована особа: Кам`янка-Бузький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) про встановлення факту, що має юридичне значення задоволено, встановлено факт родинних відносин, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 є матір`ю ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_12 16.03.1966 ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.68-69)

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 від 08.09.1990, 08.09.1990 ОСОБА_5 27.03.1967 ІНФОРМАЦІЯ_6 уклав шлюб з ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 після чого остання змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_14 » на « ОСОБА_15 » (а.с.20).

Відповідно до довідки Жовтанецької сільської ради Львівського району Львівської області № 1246 від 18.08.2022, померлий ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 до дня смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним постійно до дня смерті були зареєстровані мама ОСОБА_1 , батько ОСОБА_2 , дружина ОСОБА_4 , які і зареєстровані за даною адресою по даний час. Заповіт від іменні ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 у виконавчому комітеті Жовтанецької сільської ради не складався і не посвідчувався (а.с.31).

Згідно постанови приватного нотаріуса Кам`янка-Бузького районного нотаріального округу від 03.10.2022 вбачається, що позивачам у справі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , відмовлено у видачі свідоцтва про право власності, оскільки відсутні будь які правовстановлюючі документи на майно, рекомендовано звернутись до суду (а.с. 34).

Позивачі, звертаючись до суду з даним позовом просять визнати за ними право власності на майно колишнього колгоспного двору, яку не можуть оформити, в зв`язку з відсутністю рішення сільської ради про визначення часток в майні колгоспного двору.

Відтак, судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо права власності, які регулюються положеннями Цивільного кодексу УРСР 1963 року щодо колишнього колгоспного двору.

Вирішуючи спір суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Судом встановлено, що спірний будинок АДРЕСА_1 відносився до суспільної групи господарств колгоспний двір та членами цього двору були ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 .. Відтак позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які станом на 15.04.1991 проживали та були прописані там і були членами цього двору, мають право на частку в праві сумісної власності на підставі статей 120, 123 ЦК УРСР та виходячи з встановленої ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР рівності часток усіх членів колгоспного двору, розмір часток позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 становить по 1/5 кожного.

За правилами ст. 392 ЦК України власник може пред`явити позов про визнання його права власності у випадку відсутності у нього документа, який засвідчує його право власності.

Беручи до уваги наведені вище обставини справи та те, що позивачами на момент існування колгоспного двору не було оформлено право власності на належні їм частини в майні домоволодіння, а також те, що вони позбавленні в позасудовому порядку на оформлення таких прав, то суд дійшов висновку, що за позивачами необхідно визнати право власності на частини у майні колишнього колгоспного двору, які визначені судом вище.

Разом з тим, вирішуючи позовну вимогу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в частині визнання права власності в порядку спадкування після смерті сина ОСОБА_5 , суд встановив наступне.

Відтак суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини, які є спадковими та регулюються Книгою шостою Спадкове право Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування згідно зі ст. 1217 ЦК України здійснюється за заповітом або за законом.

Як зазначено у ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті.

Відповідно до положень ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно правового висновку викладеного у постанові ВС від 25.03.2020 року у справі № 305/235/17, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: зокрема довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

З встановлених судом обставин справи беззаперечно встановлено, що спадкодавець ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і з ним на момент смерті були зареєстровані три спадкоємці першої черги, зокрема дружина та батьки. Відтак вони прийняли спадщину згідно ч. 3 статті 1268 ЦК у рівних частинах.

Таким чином, позивачі ОСОБА_16 , ОСОБА_2 та відповідачка ОСОБА_4 є спадкоємцем за законом до майна покійного ОСОБА_5 та їм належить майно, яке залишилося після його смерті, а саме право власності на 1/5 частини будинку АДРЕСА_1 . Відтак вони прийняли спадщину згідно ч. 3 статті 1268 ЦК у рівних частинах.

А тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачів підлягають до часткового задоволення, оскільки вони мають право лише на 1/15 частину спадкового майна, а решта частину спадкового майна ОСОБА_5 успадкувала його дружина ОСОБА_4 , яка за оформленням своїх спадкових прав не зверталась, однак і не заявила про відмову від неї.

Враховуючи той факт, що позивачі позбавлені можливості оформити свої спадкові права на спадкове майно у нотаріальному порядку, хоча таке майно належить їм в порядку спадкування, то суд дійшов до висновку, що таке право підлягає судовому захисту шляхом визнання права власності на спадкове майно у відповідній частині.

Керуючись ст. 1216-1218, 1261, 1268, 1267 ЦК України, ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Робак Л.А. про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на:

1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 як члена колгоспного двору;

1/15 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на:

1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 як члена колгоспного двору;

1/15 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКППФО НОМЕР_7 , місце реєстрації АДРЕСА_1 .

позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 РНОКППФО НОМЕР_8 , місце реєстрації АДРЕСА_1 .

відповідач ОСОБА_4 , місце реєстрації АДРЕСА_1 .

Дата складення повного судового рішення 29.12.2022.

Суддя У.І.Костюк