Ухвала

26 липня 2022 року

м. Київ

справа № 463/4588/20

провадження № 61-16454св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради,

особа, яка подала касаційну скаргу - Західне регіональне управління Державної прикордонної служби України,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційні скарги Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України та Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради на постанову Львівського апеляційного суду від 20 вересня 2021 рокуу складі колегії суддів: Мікуш Ю. Р., Приколоти Т. І., Савуляка Р. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинення дій.

Позов обґрунтовано тим, що під час проходження ОСОБА_2 військової служби у Західному регіональному управлінні Державної прикордонної служби України отримав службове житлове приміщення, а саме квартиру АДРЕСА_1 та в яку вселився на підставі ордеру від 11 лютого 2012 року № 000369. ОСОБА_1 вважав, що вселившись у дану квартиру із сім`єю та зареєструвавшись у вказаному службовому житлі він не втратив право користування вказаним житлом, а тому і не втратив права змінювати реєстрацію місця проживання.

Вказував, що відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання від 19 березня 2019 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою службового приміщення отриманого у законний спосіб у квартирі АДРЕСА_1 і права користування якою, останній не позбавлений.

Зазначав, що 11 жовтня 2019 року отримав лист від відповідача, яким його повідомлено про прийняття рішення про скасування реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою службового житлового приміщення квартири АДРЕСА_1 .

На адвокатський запит до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, а також до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради надано копію документів, на підставі яких прийнято рішення про скасування реєстрації місця проживання ОСОБА_1 . Так, у висновку Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області за результатами перевірки щодо законності дій працівників Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради при реєстрації місця проживання громадянина ОСОБА_1 від 01 жовтня 2019 року зазначено, що реєстрація проведена з порушенням чинного законодавства, оскільки здійснено реєстрацію без дозволу Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, що не відповідає приписам статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Вважав, що скасування реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , яке проведено на підставі висновку Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області від 01 жовтня 2019 року є необґрунтованим та здійснено неуповноваженим органом.

Крім того, позивач вказував, що відповідно до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», будучи військовослужбовцем Державної прикордонної служби України не втратив право користування вказаним житловим приміщенням і рішення суду про визнання ОСОБА_1 втратившим право користування вказаним житлом не ухвалювалося, а тому із огляду на свободу пересування та вільний вибір місця проживання ОСОБА_1 має право у будь який час змінювати реєстрацію місця проживання у тому числі для реалізації своїх виборчих та житлових прав.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 19 листопада 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 20 вересня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Каверіна С. М. задоволено.Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 19 листопада 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради щодо скасування реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 . Зобов`язано Личаківську районну адміністрацію Львівської міської ради відновити реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 за вказаною адресою.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційних скарг, позиції інших учасників справи

У жовтні 2021 року Західне регіональне управління Державної прикордонної служби України, яке не брало участі у розгляді справи, звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 20 вересня 2021 року, в якій, посилалося на те, що управління не було учасником справи, проте оскаржуваною постановою порушено його права, просить скасувати судове рішення та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Разом з тим, касаційна скарга містить клопотання про розгляд справи за участі представника Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України.

У касаційні скарзі Західне регіональне управління Державної прикордонної служби України зазначає, що Львівський апеляційний суд скасовуючи рішення Личаківського районного суду м. Львова від 19 листопада 2020 року не залучив до участі у справі Західне регіональне управління Державної прикордонної служби України та вирішив питання щодо здійснення останнім політики в сфері соціального захисту військовослужбовців в частині забезпечення сприятливих умов військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній та соціальній сферах.

Також заявник вказує на те, що судом апеляційної інстанції не враховано, що зняття з реєстрації позивача відбулося саме на підставі листа Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України.

У листопаді 2021 року до Верховного Суду надійшла заява Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про зупинення дії постанови Львівського апеляційного суду від 20 вересня 2021 рокуу справі, в якій, посилається на положення статті 436 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

У листопаді 2021 року до Верховного Суду надійшли письмові пояснення Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, у яких заявник просить задовольнити касаційну скаргу Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України та зупинити дію постанови Львівського апеляційного суду від 20 серпня 2021 року.

16 листопада 2021 року Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради звернулась засобами поштового зв`язку до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 20 вересня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення процесуальних норм, просить скасувати оскаржувану постанову та залишити в силі рішення суду першої інстанції. У касаційній скарзі заявник зазначив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 20 вересня 2021 року.

Як на підставу касаційного оскарження Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради посилається на те, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовані норм статей 107, 118, 124 Житлового кодексу України та відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування зазначених норм.

Разом із касаційною скаргою заявник подав клопотання про зупинення дії постанови Львівського апеляційного суду від 20 вересня 2021 року, яке обґрунтовано тим, що скориставшись своїм правом на поновлення реєстрації місця проживання поворот виконання судового рішення, у випадку скасування Верховним Судом постанови апеляційного суду, буде неможливий, оскільки спір стосується немайнових прав.

У грудні 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 із застосуванням засобів поштового зв`язку надіслав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, в якому, просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду - без змін.

У грудні 2021 року до Верховного Суду надійшла заява Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про зупинення дії постанови Львівського апеляційного суду від 20 вересня 2021 року у справі, в якій посилається на положення статті 436 ЦПК України.

У грудні 2021 року Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради із застосуванням засобів поштового зв`язку надіслала до Верховного Суду відповідь на відзив представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на касаційну скаргу Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, в якому, просила відмовити в приєднанні до матеріалів цивільної справи відзиву, а в разі приєднання - врахувати при розгляді справи відповідь на відзив.

У грудні 2021 року до Верховного Суду надійшли додаткові пояснення Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, у яких заявник просить задовольнити їх касаційну скаргу, оскільки постанова суду апеляційної інстанції впливає на права та інтереси власника житла.

У грудні 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 із застосуванням засобів поштового зв`язку надіслав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, в якому, просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду - без змін.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду від 11 жовтня 2021 року касаційну скаргу Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України передано на розгляд судді-доповідачу Гулейкову І. Ю.

Ухвалою Верховного Суду від 25 жовтня 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України з підстав, передбачених пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України; витребувано матеріали цивільної справи № 463/4588/20 з Личаківського районного суду м. Львова; надано учасникам справи строк на подання відзивів на касаційну скаргу.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду від 19 листопада 2021 року касаційну скаргу Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради передано на розгляд судді-доповідачу Гулейкову І. Ю.

Ухвалою Верховного Суду від 19 листопада 2021 року у задоволенні заяви Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про зупинення дії постанови Львівського апеляційного суду від 20 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинення дійвідмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 06 грудня 2021 року у задоволенні заяви Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про зупинення дії постанови Львівського апеляційного суду від 20 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинення дій відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 06 грудня 2021 року поновлено Личаківській районній адміністрації Львівської міської ради строк на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 20 вересня 2021 року та залишено без руху для усунення недоліків, а саме для надання нової редакції касаційної скарги із зазначенням підстав касаційного оскарження.

У грудні 2021 року матеріали справи № 463/4588/20 надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2021 року, після усунення заявником недоліків касаційної скарги, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою

Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради з підстав, передбачених пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України; надано учасникам справи строк на подання відзивів на касаційну скаргу.

Цією ж ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про зупинення дії постанови Львівського апеляційного суду від 20 вересня 2021 року.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України, у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Щодо клопотання Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про розгляд справи за участі представника

У касаційній скарзі Західне регіональне управління Державної прикордонної служби України просило розглядати справу за участі представника.

Згідно з частиною 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Абзац другий частини першої цієї статті визначає, що у разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Таким чином, питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішує Верховний Суд з огляду на встановлену необхідність таких пояснень.

Положення частин п`ятої та шостої статті 279 ЦПК України, якою врегульовано особливості розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження в суді першої інстанції, не застосовуються при касаційному розгляді, оскільки суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права та не вирішує питань доказування у справі і не встановлює обставин справи.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки суд касаційної інстанції не приймав рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень, і такої необхідності колегія суддів не вбачає, то у задоволенні клопотання Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про розгляд справи за участі представника необхідно відмовити.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про розгляд справи за участі представника.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинення дій, за касаційною скаргою Личаківської районної адміністрації Львівської міської радина постанову Львівського апеляційного суду від 20 вересня 2021 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 17 серпня 2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков

С. О. Погрібний

О. В. Ступак