КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/6359/2022 Головуючий у II інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Голуб С.А.,

суддів: Писаної Т.О., Таргоній Д.О.,

за участі секретаря судового засідання Шаламая Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві за апеляційними скаргами приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича та Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 26 січня 2022 року про забезпечення позову ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватна експертна група», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», про визнання звіту про оцінку майна недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що експертом було підготовлено звіт про оцінку квартири АДРЕСА_1 у рамках виконавчого провадження, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Телявським А.М. Даний звіт про оцінку майна є незаконним та необ'єктивним.

На підставі викладеного в позові, просила суд першої інстанціїзвіт про незалежну оцінку майна визнати недійсним.

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення продажу квартири АДРЕСА_1 . Заяву мотивувала тим, що існує обґрунтований страх того, що предмет іпотеки буде реалізовано раніше ніж буде прийнято судове рішення за даним позовом, що порушить її права та законні інтереси. Крім того, зазначає, що існує гостра необхідність у забезпеченні позову, шляхом зупинення продажу арештованого майна, оскільки ДП «СЕТАМ» призначило електронний аукціон з реалізації майна на 31 січня 2022 року.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києві від 26 січня 2022 року заяву про забезпечення позову задоволено.

Забезпечено позов шляхом зупинення продажу арештованого майна, а саме квартири, загальною площею 44, 80 кв.м., жилою площею 29, 30 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , до набрання судовим рішенням у даній справі законної сили.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Телявський А.М. та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» подали апеляційні скарги.

В доводах апеляційної скарги Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Телявський А.М. зазначає, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування того, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або ж унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Крім того, апелянт вказує, що зупинення продажу арештованого майна здійснюється лише у випадку, якщо подано позов про визнання право власності на це майно та про зняття з нього арешту.

На підставі викладеного, скаржник просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

В доводах апеляційної скарги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» зазначає, що обраний спосіб для забезпечення позову ОСОБА_1 є втручанням у проведення торгів, що суперечить нормам ч. 11 ст. 150 ЦПК України, а тому є недопустимим, а відтак у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

В порядку визначеному ст. 360 ЦПК України, відзив на апеляційну скаргу у письмовій формі на адресу суду апеляційної інстанції не надходив.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Телявський А.М. в судове засідання не з'явився. Надіслав клопотання про розгляд справи без його участі. Апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі.

Інші учасники в судове засідання не з'явились. Про час, дату та місце належним чином повідомлялись. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції доходить висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги доходить висновку, що апеляційні скарги слід задовольнити виходячи з такого.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 обгрунтовано наявний зв`язок між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог. Тому застосування забезпечення позову шляхом зупинення продажу арештованого майна спроможне забезпечити ефективний захист прав позивача.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції враховуючи таке.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Згідно із п.5 ч. 1 та ч.3 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечено зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При цьому ст. 150 ЦПК України, в редакції на час подання заяви та розгляду клопотання про забезпечення позову передбачає серед інших зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту або/та зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Під час оцінки такої співмірності суду необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 вказувала, що реалізація квартири АДРЕСА_1 за оціночною вартістю, яка оскаржується, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про визнання недійсним звіту про оцінку майна.

У своїй заяві про забезпечення позову позивачка просила зупинити передачу на реалізацію арештованого майна, однак позову про визнання права власності або позову про оскарження виконавчого документа нею пред`явлено не було і спосіб забезпечення позову не відповідає передбаченим статтею 150 ЦПК України способам забезпечення позовів.

При цьому застосування інших заходів забезпечення позову у порядку зазначеної статті ( п. 10) застосовуватись не можуть.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» спори, пов`язані з оцінкою майна, майнових прав, вирішуються в судовому порядку.

У ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Оскарження результатів вартості чи оцінки майна не є за своєю суттю позовом спрямованим на захист цивільного права. А тому, до цих процесуальних правовідносин не можуть застосовуватись положення забезпечення позову.

Разом з тим, ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, зокрема, у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа або зупинення судом реалізації арештованого майна у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернено стягнення.

Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення реалізації майна судом у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернено стягнення. При цьому зупинення виконавчих дій здійснюється за постановою державного або приватного виконавця.

Таким чином, законом передбачено зупинення виконавчого провадження за постановою державного або приватного виконавця у випадку зупинення судом реалізації арештованого майна у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути здійснено стягнення. При цьому принципи розумності, обґрунтованості і адекватності також повинні застосовуватись при зупиненні судами реалізації арештованого майна, оскільки таки заходи можуть бути застосовані учасниками виконавчого провадження також з метою незаконного зупинення здійснення виконавчих дій.

Аналогічні висновки зроблені в постанові ВС від 20 травня 2020 року у справі № 640/13156/18.

Суд першої інстанції не звернув належної правової уваги на те, що визнання недійсною оцінки вартості майна саме по собі не призводить до зупинення реалізації арештованого майна, а тому не слугує попередженню потенційних труднощів у подальшому виконанні такого судового рішення, ухваленого у позовному провадженні.

Суд не дослідив обставини, які повинні бути враховані на етапі дослідження заяви про вжиття заходів забезпечення позову, а саме: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, порушеного з підстав непогодження та оскарження оцінки майна, не врахував співмірності вимогклопотання про забезпечення позову заявленим вимогам та їх обґрунтуванню, не з`ясував наявність чи відсутність належного боржнику іншого майна, якщо таке майно може бути реалізовано на виконання судового рішення, яке набуло чинності.

З огляду на те, що вказані обставини судами не встановлено, оскаржуване судове рішення не може бути визнане законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладені вимоги норм процесуального права, висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав, передбачених статтями 149, 150, 153 ЦПК України для задоволення заяви про забезпечення позову у цій справі, є неправильним.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладені норми права та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що ухвала суду першої інстанції про забезпечення позову була постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню судом апеляційної інстанції з підстав, що зазначені в апеляційних скаргах, таким чином апеляційні скарги слід задовольнити, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 157, 374, 376, 382, 383, 384 України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича та Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 26 січня 2022 року про забезпечення позову ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватна експертна група», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», про визнання звіту про оцінку майна недійсним скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні заяви про забезпечення заяви ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватна експертна група», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», про визнання звіту про оцінку майна недійсним відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 липня 2022 року.

Суддя-доповідач

Судді: