2/465/2140/22
У Х В А Л А

судового засідання

21.12.2022 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді - Мартинишин М.О.

за участю секретаря - Оверко Я.Б.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача - Яцишина А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» до ОСОБА_2 про стягнення вартості небліковоного(донарахованого) об`єму(обсягу) природного газу

встановив:

31.12.2021 року позивач звернувся до Франківського районного суду м. Львова з позовом до відповідача про стягнення вартості небліковоного(донарахованого) об`єму(обсягу) природного газу.

Ухвалою судді від 16.03.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати за участю учасників справи.

17.10.2022 року відповідач подав до суду зустрічний позов, в якому просив задоволити його клопотання про поновлення строку на подачі зустрічного позову, прийняти зустрічну позовну заяву до розгляду, ухвалити рішення про відмову у задоволенні первісних позовних вимог, позовні вимоги про визнання недійним акту про порушення №804484 ПАТ «Львівгаз» від 22.01.2020 року та скасування протоколу засідання комісії від 23.04.2021 року задоволити в повному обсязі та судові витрати покласти на ПАТ «Львівгаз».

У судовому засіданні представник відповідача підтримав клопотання про прийняття зустрічного позову у справі. Просить поновити процесуальний строк для подання зустрічного позову та такий просили приєднати із первісним позовом.

Представник позивача у судовому зсіданні заперечив щодо прийняття зустрічного позов. Просить відмовити відповідачу у задоволенні заяви про поновлення процесуального строку для подання зустрічного позову та повернути такий відповідачу.

Заслухавши думку представників сторін, вивчивши матеріалів справи, ознайомившись із наданим зустрічним позовом та доданими до нього матеріалами та заявою про поновлення строків на подачі зустрічного позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.49 ЦПК України відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.193 ЦПК України, відповідач має право подати зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Разом з цим, наслідки порушення стороною вищевказаних процесуальних вимог визначені ч.3 ст.194 ЦПК України.

Так, ухвалою суду від 16.03.2022 року відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позовну заяву.

Копію зазначеної ухвали та матеріали позовної заяви з додатками надіслано відповідачу на адресу: АДРЕСА_1 , та оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Проте, конверт із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення із штриховим ідентифікатором №441, яким було надіслано вказані документи відповідачу, повернувся на адресу суду 28.04.2022 року з відміткою «за закінченням терміну зберігання.

Крім цього, відповідач подав на адресу суду заяву від 13.07.2022 року(а.с.97), в якій просив направити йому позовну заяву з додатками та ухвали про відкриття провадження у даній справі.

Так, у вересні 2022 року відповідач у суді отримав із повернутого конверту копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками, про що представником відповідача підтверджено у судовому засіданні, а зустрічний позов відповідачем подано лише 17.10.2022 року.

Отже, при подачі зустрічного позову відповідачем порушено строки, визначені ч.1 ст.193 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 120 ЦПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно із вимогами ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Правова природа строку звернення до суду дозволяє констатувати, що запровадження строку, у межах якого фізична або юридична особа, орган державної влади та місцевого самоврядування можуть звернутися до суду з позовом, обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності, що є невід`ємною складовою верховенства права. Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим ; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Зміст принципу правової визначеності розкрито у низці рішень Конституційного Суду України. Наприклад, у Рішенні від 29 червня 2010 року №17-рп/2010 Конституційний Суд України звернув увагу на правову визначеність як на елемент верховенства права, зазначивши, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, в якому стверджується, що обмеження основних прав людини і громадянина та втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дозволять особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Крім того, чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій, є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. Однак, для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку, оскільки національним законодавством вирішення цього питання віднесено до дискреційних повноважень суду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 194 ЦПК України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Так, строк для подання зустрічного позову завершився 30.09.2022р. Зустрічний позов подано відповідачем після завершення строку на його подання. Підстав для поновлення цього строку судом не встановлено, а відповідачем не наведено поважних причин пропуску строку звернення до суду із зустрічним позовом.

Оскільки судом не встановлено поважності причин пропуску відповідачем строку для подання зустрічного позову, тому у задоволенні клопотання відповідача про поновлення строку на подання зустрічного позову, слід відмовити.

З тих підстав, що відповідачем не дотримано вимог ч. 1 ст. 193 ЦПК України, щодо строку подання зустрічного позову, він підлягає, відповідно до норми ч. 3 ст. 194 ЦПК України, поверненню заявнику.

Відмова у поновленні процесуального строку, встановленого на звернення до суду із зустрічною позовною заявою та повернення зустрічної позовної заяви, не позбавляє права відповідача звернутися до суду з даним позовом в загальному порядку, визначеному ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 1-19, 120-127, 193, 194, 222, 258-290, 354 Цивільного процесуального кодексу України,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку для подання зустрічного позову ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про визнання недійним акту про порушення №804484 ПАТ «Львівгаз» від 22.01.2020 року та скасування протоколу засідання комісії від 23.04.2021 року - відмовити.

Зустрічний позов та додані матеріали повернути відповідачу ОСОБА_2 .

Копію зустрічної позовної заяви долучити до матеріалів справи.

Роз`яснити відповідачу ОСОБА_2 його право звернутися з позовом в загальному порядку, визначеному ЦПК України.

Ухвала повернення зустрічного позову може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15 - денний строк з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 26.12.2022 року.

Суддя Мартинишин М.О.