Справа № 451/146/22
Провадження № 2-др/451/8/22
14 липня 2022 року місто Радехів
Радехівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Куцик-Трускавецької О.Б.;
секретар судового засідання Федорук І.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача - адвоката Перунова Віктора Володимировича про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на правову допомогу у цивільній справі №451/146/22 за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк»; треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Радехівський відділ державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 02.06.2022 позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №2596 від 05 вересня 2019 року щодо звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , виданий приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною.

Судові витрати у справі покладено на відповідача.

Стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 1 488 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) грн 60 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу ухвалено вирішити у порядку вимог частини 8 статті 141 ЦПК України у разі подання відповідних доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

14 червня 2022 року на розгляд суду поступила заява ОСОБА_2 (згідно відмітки поштового відділення скерована на адресу суду 07.06.2022), який діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі№451/146/22 щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, якою останній просить суд стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правову допомогу в розмірі 3 200 (три тисячі двісті) гривень.

Відповідно до наказу голови Радехівського районного суду Львівської області № 26/В від 23.05.2022, суддя Куцик-Трускавецька О.Б. у період з 14.06.2022 по 01.07.2022 перебувала у щорічній основній відпустці.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.07.2022 автоматизованою системою документообігу суду для цього судового провадження визначено суддю Куцик-Трускавецьку О.Б.

Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області 05.07.2022 розгляд заяви ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , призначено на 14.07.2022 (а.с.13).

Представник заявника адвокат Перунов В.В. у судове засідання не з`явився, скерував на електронну адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.15).

Представник відповідача за первісним позовом та представники третіх особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спорув судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття осіб у судове засідання, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши заяву та додані до неї документи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

За змістом абзацу 2 частини 3 статті 259 ЦПК України, суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Відповідно до приписів пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання (частина 4 статті 270 ЦПК України).

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина 1 статті 137 ЦПК України).

Відповідно до положень частини 2 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом частини 3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Нормою частини 4 статті 137 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 137 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 137 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з положеннями пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон № 5076-VI), договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги (частина 1 статті 20 Закону № 5076-VI).

Нормою частини 1, 4 статті 26 Закону № 5076-VI встановлено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

За змістом приписів статті 30 Закону №5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд, зважаючи на вимоги частини 4 статті 10 ЦПК України, враховує рішення Європейського суду з прав людини, зокрема: у справах «East/West Alliance Limited проти України» (Заява №19336/04), «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), «Меріт проти України» (заява № 66561/01), у яких ЄСПЛ зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим; у справі «Лавентс проти Латвії» (заява № 58442/00) ЄСПЛ вказав, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд зауважує, що у рішенні Радехівського районного суду Львівської області від 02.06.2022 (зокрема у його резолютивній частині) судом не вирішено питання розподілу судових витрат між сторонами в частині витрат на професійну правничу допомогу, тому наявні обґрунтовані підстави для вирішення цього питання шляхом постановлення у справі додаткового рішення.

Оцінюючи аргументи заявника, суд зазначає, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин 5 та 6 статті 137 ЦПК України, якими саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Суд зауважує, що відповідач був належним чином проінформований про намір стягнення витрат на професійну правничу допомогу шляхом зазначення у позовній заяві попереднього (орієнтовного) розрахунку витрат на правову допомогу у розмірі 5 000 грн. Окрім цього, на електронну адресу представника відповідача своєчасно скеровано заяву про ухвалення додаткового рішення та докази понесених судових витрат. Також, сторона відповідача була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання.

Водночас, суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять клопотання сторони відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката сторони позивача, які підлягають розподілу між сторонами, а підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат, з урахуванням наведених обставин, відсутні.

Такий висновок суду повністю відповідає правовим висновкам, викладеним у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 04 червня 2019 року у справі №9901/350/18 (провадження № 11-1465 заі 18); від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382 цс 19); від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26 цс 21); від 07 липня 2021 року у справа № 910/12876/19 (провадження № 12-94 гс 20).

Витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 200 грн підтверджуються доданими до заяви договором про надання правової допомоги № 04/02/22 від 04.02.2022, Додатком № 1 до Договору про надання правової допомоги № 04/02/22 від 04.02.2022, Актом про надання юридичних послуг від 06.06.2022, відповідно до якого загальний розмір наданих послуг у грошовому еквіваленті становить 3 200 (три тисячі двісті) гривень.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд доходить переконання, що заява ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №451/146/22 в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню повністю.

На підставі статей 137, 141, 258, 259, 270 Цивільного процесуального кодексу України, Радехівський районний суд Львівської області,

ухвалив:

Заяву адвоката Перунова Віктора Володимировича про ухвалення додаткового рішення у справі №451/146/22 щодо вирішення питання про судові витрати задовольнити.

Стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 3 200 (три тисячі двісті) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 );

Відповідач: АТ КБ «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ).

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:

Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна (49000, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., вул. Центральна, буд.6/9);

Радехівський відділ державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (80200, Львівська обл., місто Радехів, проспект Відродження, буд. 7).

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складення повного судового рішення 14 липня 2022 року.

Головуючий суддяО. Б. Куцик-Трускавецька