Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2022 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Хорольській І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно.

Позивач посилається на те, що 10.09.2022 року між ним та ОСОБА_2 було досягнуто згоди про придбання у нього житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 . Ціна житлового будинку була обумовлена в розмірі 20 000 грн. Після чого між сторонами було досягнуто домовленості, що позивач віддає кошти за вказане нерухоме майно, а ОСОБА_2 зі свого боку зобов`язався, що після сплати суми посвідчити нотаріально договір купівлі-продажу.

Після отримання грошей, ОСОБА_2 договір належним чином не посвідчив, оскільки на даний час власником житлового будинку є ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкоємцями майна ОСОБА_3 за заповітом були ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та спадкове майно на своє ім`я не переоформлював. ОСОБА_6 , 01 березня 2012 року склала розписку, згідно якої продала житловий будинок по АДРЕСА_1 та отримала від продажу грошові кошти в розмірі 3 000 грн. від ОСОБА_2 .

ОСОБА_6 як єдина спадкоємиця житлового будинку померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку із чим неможливо посвідчити нотаріально договір купівлі-продажу нерухомого майна.

Позивач вважає, що між нею та ОСОБА_2 , який придбав у спадкоємця житловий будинок досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу, нею сплачено всю вартість домоволодіння, що підтверджується розпискою, однак неможливо посвідчити договір нотаріально, у зв`язку із смертю спадкоємців. У зв`язку із чим позивач звертається до суду та прохає визнати за нею право власності на житловий будинок.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву, в якій прохала розглянути справу без її участі, прохав задовольнити позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі, не заперечує проти позовних вимог.

Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

ОСОБА_3 належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 51.8 кв. м., який розташований по АДРЕСА_1 (а. с. 7).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 12).

Спадкоємцями майна ОСОБА_3 за заповітом були ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а. с. 11).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 13).

ОСОБА_6 , склала розписку, згідно якої продала житловий будинок по АДРЕСА_1 та отримала від продажу грошові кошти в розмірі 3 000 грн. від ОСОБА_2 (а. с. 14).

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а. с. 13).

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

На а. с. 16 є розписка відповідача про отримання ним плати за житловий будинок з присадибною земельною ділянкою, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Виходячи з матеріалів справи, обставини, які склалися, свідчать про наявність укладення договору купівлі-продажу між сторонами. Об`єктивно сторони договору купівлі-продажу порушили вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору. Але позивач і відповідач, як сторони правочину (розписки), домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося виконання договору.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом, при цьому право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що правочин, який укладено між сторонами у справі вважається таким, що вчинений правомірно, тому є законні підстави для визнання за позивачем права власності на житловий будинок.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на:

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , що складається з: А - житловий будинок загальною площею 51,8 кв. м., житловою - 19,7 кв. м.; а сіни; Б сарай; В, З навіси; Г літня кухня; г прибудова; Д, Е сарай; ПГ погріб; № 1 колодязь; № 2 ворота; № 3 огорожа; № 4 хвіртка.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Т.А.Ковальчук