Постанова

Іменем України

20 липня 2022 року

м. Київ

справа № 692/525/21

провадження № 61-2878св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати

Касаційного цивільного суду: головуючої - Ступак О. В., суддів: Олійник А. С., Погрібного С. О., Усика Г. І. (суддя-доповідач), Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропром»,

відповідачі: - ОСОБА_1 , Приватне підприємство «Воронинці»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропром» на постанову Черкаського апеляційного суду від 13 січня 2022 року у складі колегії суддів: Бондаренка С. І., Вініченка Б. Б., Новікова О. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

У червні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропром» (далі - ТОВ «Агропром», товариство) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , Приватного підприємства «Воронинці» (далі - ПП «Воронинці») про визнання договору оренди землі недійсним та укладення договору оренди землі на новий строк.

Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 24 листопада 2008 року між власником земельної ділянки - орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем ТОВ «Агропром» укладений договір оренди земельної ділянки площею

2,5943 га, кадастровий номер :02:001:0705, яка розташована за адресою: Золотоношківська сільська рада, Драбівський район, Черкаська область. Договір зареєстрований 22 грудня 2010 року, дата закінчення строку дії договору 22 грудня 2020 року.

20 травня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до товариства з проханням не використовувати її земельну ділянку після збору врожаю у 2020 році, оскільки вона має намір самостійно обробляти земельну ділянку, а тому заперечує проти укладення (продовження) договору оренди на наступний термін.

07 листопада 2020 року ТОВ «Агропром» надіслало ОСОБА_1 повідомлення № 26, у якому поставило до відома орендодавця про свій намір скористатися переважним правом оренди землі на новий строк, з доданим до нього проектом договору.

Зазначене повідомлення ОСОБА_1 отримала 12 листопада 2020 року, однак, відповіді на нього не надала, проект договору оренди землі не підписала.

В подальшому товариству стало відомо, що ОСОБА_1 , яка не мала наміру самостійно обробляти земельну ділянку, 22 березня 2021 року передала її в оренду на 10 років ПП «Воронинці», яке 06 квітня 2021 року зареєструвало за собою право оренди землі. Із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу стало відомо, що договір оренди землі, укладений між ОСОБА_1 та ПП «Воронинці», містить гірші істотні умови, ніж запропонував позивач у проекті договору оренди.

Посилаючись на наведене, позивач просив визнати недійсним договір

оренди землі від 22 березня 2021 року, укладений між ОСОБА_1

та ПП «Воронинці» щодо земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:0705, площею 2,5943 га, а також визнати укладеним договір оренди землі між ОСОБА_1 та ТОВ «Агропром» щодо земельної ділянки кадастровий номер :02:001: 0705, площею 2, 5943 га у редакції, запропонованій позивачем.

Короткий зміст ухвалених судових рішень судів попередніх інстанцій

Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 24 вересня

2021 року позов ТОВ «Агропром» задоволено.

Визнано недійсним договір оренди землі від 22 березня 2021 року, укладений між ОСОБА_1 та ПП «Воронинці» щодо земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:0705, площею 2,5943 га.

Визнано укладеним договір оренди землі між ОСОБА_1 та

ТОВ «Агропром» щодо земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:0705, площею 2,5943 га в наступній редакції:

Договір оренди землі

с. Золотоношка

Золотоніського району

Черкаської області 01 січня 2021 року

ОСОБА_1 , далі - Орендодавець, з одного боку, та Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропром», в особі директора Оробченка Руслана Олександровича, який діє на підставі Статуту, далі - Орендар, з другого боку, разом Орендодавець та Орендар - Сторони, попередньо ознайомлені з текстом договору та правовими наслідками недодержання при вчиненні правочинів вимог законів, усвідомлюючи природу цього правочину та значення своїх дій, перебуваючи при здоровому глузді та ясній пам`яті, діючи добровільно, за відсутності будь-якого примусу уклали цей договір про нижченаведене.

Предмет договору

1.Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для вирощування сільськогосподарських культур.

Об`єкт оренди

2.1. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 2,5943 га гектарів, кадастровий номер земельної ділянки: :02:001:0705.

2.2 Місце розташування земельної ділянки: Черкаська область, Золотоніський район, Золотоношківська сільська рада.

3. Цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

4. На земельній ділянці об`єктів нерухомого майна та об`єктів інфраструктури: немає.

5. На земельній ділянці будівлі та споруди: відсутні.

6. Земельна ділянка, яка передається в оренду, не має недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню.

7. Інших особливостей об`єкта оренди, які можуть вплинути на орендні відносини: немає.

Строк дії договору

8. Датою укладення договору є дата, яка зазначена у правому верхньому куті першої сторінки даного договору. Строк дії договору: 7 (сім) років.

8.1. Дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення.

8.2. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права.

Оренда плата

9. Орендна плата за один повний рік орендного користування земельною ділянкою становить 15000 (п`ятнадцять) тисяч грн.. 00 коп. орендна плата за рік, у якому укладено договір розраховується з дня реєстрації права оренди за цим договором (включно) та до 31 грудня цього року (включно), пропорційно кількості днів оренди у відповідному році. Аналогічне правило діє для розрахунку розміру орендної плати за останній неповний рік оренди, - по день припинення договору.

9.1. Орендна плата справляється у грошовій формі. Плата може сплачуватись готівкою, шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок (картку) орендодавця, поштовим переказом або шляхом внесення коштів на депозит нотаріуса. Сплата на рахунок або картку орендаря може здійснюватися шляхом перерахування коштів на рахунок банківської установи у якій відкрито рахунок або видана картка орендодавця для їх подальшого перерахування (зарахування) на рахунок або картку орендодавця.

9.2. За згодою сторін, розрахунки щодо орендної плати за землю повністю або частково можуть здійснюватися у натуральній формі. Натуральна форма здійснюється шляхом передачі сільськогосподарської продукції чи товарів у кількості і по ціні погодженій сторонами. Погодженням цієї форми орендної плати (виду товарів чи продукції, якості, кількості, ціни, тощо), оформлення та підписання сторонами відповідних товарних накладних, відомостей або актів, інших документів.

9.3. За згодою сторін, розрахунки щодо орендної плати за землю повністю або частково можуть здійснюватися у відробітковій формі, шляхом надання Орендарем Орендодавцю послуг (виконання робіт). При цьому види, обсяги, строки, вартість і місце надання послуг (виконання робіт) визначається у відповідних накладних, актах чи відомостях та інших документах, підписання яких сторонами є погодженням сторонами умов цього виду розрахунку та підтвердженням його здійснення.

9.4. Орендна плата вноситься в одній із зазначених в п.9.1. - 9.3. Договору форм чи поєднання різних форм.

9.4. Згідно з діючим законодавством, Орендар з суми орендної плати утримує всі необхідні податки і збори для їх подальшого перерахування до бюджету.

9.5. Орендар має право за згодою або на прохання орендодавця вносити орендну плату наперед за будь-який період у розмірі, що визначається на момент оплати та оформляється відповідними документами. При цьому, внесена наперед орендна плата не підлягає перерахуванню чи доплаті, коефіцієнт індексації та індекс інфляції не застосовуються.

9.6. У разі припинення, визнання недійсним або розірвання договору внесена наперед орендна плата та сплачені з неї орендарем податки і збори повертаються (сплачуються) орендодавцем орендарю в день припинення дії цього договору.

10. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням коефіцієнтів індексації, при цьому додаткове урахування індексів інфляції не здійснюється.

11. Орендна плата повинна бути сплачена повністю не пізніше 31 грудня року, за який вона вноситься. Якщо Орендодавець не з`явився до Орендаря за його повідомленням для отримання орендної плати у визначені строки та місце, орендар звільняється від відповідальності за порушення строків виплати орендної плати, а правові наслідки за несвоєчасність внесення орендної плати не застосовуються. Орендодавець повідомляється про необхідність з`явитися для отримання орендної плати в один із способів на вибір Орендаря: телефоном, письмово поштою, електронною поштою, SMS, повідомленням у Viber, WhatsApp, Facebook або інші соціальні мережі, шляхом розміщення оголошення на інформаційному стенді Орендаря або сільської ради за місцезнаходженням Орендаря.

12. Підтвердженням внесення орендної плати може бути будь-який документ (відомість, накладна, видатковий касовий ордер, акт, розписка, фінансові документи, тощо), з якого випливає, що орендодавець отримав кошти, продукцію, товар, послуги, роботи в рахунок орендної плати.

13. Розмір орендної плати може переглядатися сторонами за взаємною згодою у разі:

- встановлення коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки у відповідному році землі більше 1;

- зміни умов господарювання, передбачених договором;

- зміни розмірів земельного податку;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря;

- в інших випадках, передбачених законом.

13.1. Орендар має право вимагати відповідного зменшення орендної плати в разі, якщо стан орендованої земельної ділянки погіршився не з його вини.

14. Орендар має право самостійно, із урахуванням особливостей господарського року, провести нарахування та виплату орендної плати у більшому розмірі, ніж передбачено даним Договором. Свою згоду на такі дії Орендаря, Орендодавець висловлює шляхом отримання орендної плати у збільшеному розмірі. У такому випадку, зміни до договору не вносяться.

15. У разі невнесення орендної плати Орендарем у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01% несплаченої суми за кожен день прострочення.

Умови використання земельної ділянки

16. Земельна ділянка передається в оренду для вирощування сільськогосподарських культур та потреб, пов`язаних з сільськогосподарським виробництвом.

17. Даний договір не передбачає здійснення заходів, спрямованих на охорону та поліпшення об`єкта оренди.

17.1. Якщо орендована земельна ділянка знаходиться під полезахисною лісовою смугою, заходи щодо утримання та збереження таких смуг і забезпечення виконання ними функції агролісотехнічної меліорації здійснює орендар.

Умови і строки передачі земельної ділянки в оренду

18. передача земельної ділянки в оренду здійснюється без розроблення проекту її відведення.

19. Інші умови передачі земельної ділянки в оренду:

- Орендар повинен за власний рахунок на протязі чотирьох місяців провести державну реєстрацію права оренди земельної ділянки у відповідному до чинного законодавства органі реєстрації.

20. Об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди. За бажанням сторін, може бути складено акт приймання-передачі об`єкта оренди.

Умови повернення земельної ділянки

21. Після припинення дії договору Орендар повертає Орендодавцю земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

22. Здійснені Орендарем без згоди Орендодавця витрати на поліпшення орендованої земельної ділянки, які неможливо відокремити без заподіяння шкоди цій ділянці, не підлягають відшкодуванню.

23. Поліпшення стану земельної ділянки, проведені Орендарем за письмовою згодою з Орендодавця землі підлягають відшкодуванню.

24. Орендар має право на відшкодування збитків, заподіяних унаслідок невиконання Орендодавцем зобов`язань, передбачених цим договором. Збитками вважаються:

- фактичні втрати, яких орендар зазнав у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням умов договору Орендодавцем, а також витрати, які Орендар здійснює або повинен здійснити для відновлення свого порушеного права;

- доходи, які орендар міг би реально отримати в разі належного виконання Орендодавцем умов договору.

25. Розмір фактичних витрат Орендаря визначається на підставі документально підтверджених даних.

Обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки

26. Орендодавець гарантує, що на орендовану земельну ділянку не встановлено обмеження (обтяження) та інші права третіх осіб: ділянка не продана, не подарована, не заставлена, обмежень і обтяжень немає.

27. Передача в оренду земельної ділянки не є підставою для припинення або зміни обмежень (обтяжень) та інших прав третіх осіб на цю ділянку. Право оренди земельної ділянки може передаватися у заставу на вноситися до статутного фонду, в порядку передбаченому законодавством.

Інші права та обов`язки сторін

28.Права Орендодавця:

Орендодавець має право вимагати від Орендаря:

-використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди;

-дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил, у тому числі місцевих правил забудови населених пунктів;

-дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та території, які особливо охороняються;

-своєчасного внесення орендної плати.

29. Обов`язки Орендодавця:

- передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди;

- при передачі земельної ділянки в оренду забезпечувати відповідно до закону реалізацію прав третіх осіб щодо орендованої земельної ділянки;

- відшкодовувати орендарю капітальні витрати, пов`язані з поліпшенням стану об`єкта оренди, яке проводилося Орендарем за згодою Орендодавця;

- не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою;

- попередити Орендаря про особливі властивості та недоліки земельної ділянки, які в процесі використання можуть спричинити екологічно небезпечні наслідки для довкілля або призвести до погіршення стану самого об`єкта оренди.

30. Права Орендаря:

Орендар земельної ділянки має право:

-самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі;

-за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі виробничі культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження;

-отримувати продукцію і доходи;

-здійснювати в установленому законодавством порядку за письмовою згодою Орендодавця будівництво водогосподарських споруд та меліоративних систем;

-здавати земельні ділянку в суборенду.

31. Обов`язки Орендаря:

Орендар земельної ділянки зобов`язаний:

-приступати до використання земельної ділянки в строки, передбаченими законом або договором оренди землі;

-виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі;

-дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного при значення.

Суборенда

32.1. Орендар має право без додаткової згоди орендодавця: передавати орендовану земельну ділянку або її частину у суборенду без зміни цільового призначення; обмінюватися належним йому правом користування земельною ділянкою шляхом укладання з іншими орендарями договорів суборенди відповідних ділянок.

32.2. Умови договору суборенди земельної ділянки повинні обмежуватися умовами договору оренди земельної ділянки.

32.3. Строк суборенди не може перевищувати строку, визначеного договором оренди землі.

32.4. У разі припинення договору оренди чинність договору суборенди земельної ділянки автоматично припиняється.

32.5. право суборенди земельної ділянки підлягає державній реєстрації.

Ризик випадкового знищення або пошкодження об`єкта оренди чи його частини

33. Ризик випадкового знищення або пошкодження об`єкта оренди чи його частини несе Орендодавець.

Страхування об`єкта оренди

34. Згідно з цим договором об`єкт оренди не підлягає страхуванню на весь період дії цього договору.

Зміна умов договору і припинення його дії

35. Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку.

36. Дія договору припиняється у разі:

- закінчення строку, на який його було укладено;

- набуття орендарем земельної ділянки у власність;

- викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленого законом;

- ліквідації юридичної особи-орендаря.

Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

37. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за:

- взаємною згодою сторін;

- рішення суду, а також з інших підстав, визначених законом.

38. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.

39. Перехід права власності на земельну ділянку до іншої особи, незалежно від підстав (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря, а також зміна найменування сторін договору оренди землі, зокрема внаслідок реорганізації юридичної особи, зміни типу акціонерного товариства або інших підстав, не є підставою для зміни умов договору, внесення змін до договору оренди землі та/або його переоформлення, припинення або розірвання договору.

39.1. Зміна власника всього майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу відповідно до затвердженого судом плану санації не є підставою для внесення змін до договору оренди землі та/або його переоформлення.

Відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання договору

40. За невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

41. Сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.

Поновлення договору оренди землі

42. Щодо даного договору сторонами встановлена умова щодо його поновлення.

42.1. Після закінчення строку, на який укладено цей договір, він поновлюється на такий самий строк і на таких самих умовах. Поновленням договору вважається поновлення договору без вчинення сторонами договору письмового правочину про його поновлення в разі відсутності заяви однієї із сторін про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору. Вчинення інших дій сторонами договору для його поновлення не вимагається.

42.2. Сторона договору, яка бажає скористатися правом відмови від поновлення договору не пізніш як за місяць до дати закінчення дії такого договору, подає до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заяву про виключення з цього реєстру відомостей про поновлення договору.

42.3. У разі відсутності заяви про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору до дати закінчення дії такого договору після настання відповідної дати закінчення дії договору державна реєстрація речового права продовжується на той самий строк.

Переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк

43. Після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

43.1. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору.

43.2. Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди.

43.3. Відмова, а також наявне зволікання в укладення нового договору оренди землі можуть бути оскаржені в суді.

Переважне право орендаря на отримання орендованої земельної ділянки у власність

44. Орендар має переважне право на придбання орендованої земельної ділянки у власність у разі її продажу.

44.1. Орендодавець зобов`язаний повідомити в письмовій формі орендаря про намір продати земельну ділянку третій особі із зазначенням її ціни та інших умов, на яких вона продається.

44.2. У разі відмови орендаря від свого переважного права на придбання орендованої земельної ділянки до нового власника такої земельної ділянки переходять права та обов`язки орендодавця за договором оренди цієї земельної ділянки.

44.3. Орендар може придбати земельну ділянку, що перебуває в оренді, за умови згоди орендодавця на продаж цієї земельної ділянки.

Форс-мажор

45. У випадку настання форм-мажорних обставин (загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та не оголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратство, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, епідемія, карантин, масове заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами, стихійним лихом, а саме: сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повені, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо) за умови, що постраждала сторона негайно повідомляє іншу сторону в письмовому вигляді про настання таких обставин (надавши при цьому докази їх існування, підтверджені Торговою промисловою палатою України або уповноваженим нею регіональними торгово-промисловими палатами), у за умови, що такі обставини продовжуються не більше 14 календарних днів, інша Сторона погоджується з тим, що строк виконання зобов`язань постраждалою стороною буде продовжений на період, що дорівнює періоду цієї затримки.

Прикінцеві положення

46. Беручи до уваги, те що при укладенні та виконанні цього договору орендарю стають відомі персональні дані орендодавця, з метою дотримання положень Закону України «Про захист персональних даних», орендодавець, підписуючи цей договір підтверджує, що: надав згоду орендарю на обробку своїх персональних даних та їх передачу третім особам; проінформовані про свої права (ст. 8 Закону України «Про захист персональних даних») і про мету обробки.

47. Після закінчення строку дії даного Договору, в разі наявності на земельній ділянці, яка є об`єктом даного Договору, незібраної та/або не вивезеної сільськогосподарської продукції чи залишків, Орендодавець зобов`язаний забезпечити можливість Орендарю її безперешкодному збору та вивезення. Дана сільськогосподарська продукція є власністю Орендаря, а у Орендодавця права щодо неї - відсутні.

Реквізити та підписи сторін

ОРЕНДОДАВЕЦЬ ОРЕНДАР

ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою

19830, Черкаська область відповідальністю «Агропром»

Золотоніський район, с. Золотоношка 19830, Черкаська область

Реєстраційний номер облікової картки Золотоніський район

Платника податків: с. Золотоношка вул. Шевченка, 134

Код

Директор

________________ОСОБА_1 ___________________Оробченко Р.О.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ТОВ «Агропром» дотрималося вимог статті 33 Закону України «Про оренду землі», а отже має переважне право на поновлення договору оренди, відповідно до пункту 8 договору оренди землі від 24 листопада 2008 року. З огляду на наведене, вважав, що вимоги позивача про визнання недійсним укладеного між ОСОБА_1 та ПП «Воронинці», договору оренди від 22 березня

2021 року, та визнання укладеним договору оренди на новий строк між ОСОБА_1 та ТОВ «Агропром», підлягає задоволенню. При цьому факт розірвання договору оренди між відповідачами не є перешкодою для визнання його недійсним.

Додатковим рішенням Драбівського районного суду Черкаської області

від 13 жовтня 2021 року заяву ТОВ «Агропром» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ПП «Воронинці» на користь ТОВ «Агропром» судові витрати в розмірі 10 000,00 грн.

Судове рішення мотивовано тим, що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу документально підтверджений, відповідачі не зверталися до суду із заявами про його зменшення, а тому з ОСОБА_1 та ПП «Воронинці» на користь позивача стягненню підлягають понесені відповідачем судові витрати.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 13 січня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 24 вересня 2021 року та додаткове рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 13 жовтня 2021 року скасовано, ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої статтею 33 Закону України «Про оренду землі» процедури, та за наявності волевиявлення сторін, тоді як у цій справі відсутнє волевиявлення орендодавця. Позивач не довів порушення ОСОБА_1 його переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк.

Рух справи у суді касаційної інстанції. Узагальнені доводи касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та аргументи інших учасників справи

У лютому 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ТОВ «Агропром» на постанову Черкаського апеляційного суду від 13 січня

2022 року, у якій заявник просив скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, зокрема зазначив, що апеляційний суд в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 18 січня

2018 року у справі № 910/12017/17 та Верховного Суду від 31 жовтня

2018 року у справі № 702/699/16-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), а також відсутній правовий висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, зокрема статті 33 Закону України «Про оренду землі» (у редакції після 16 липня 2020 року) та статті 777 ЦК України (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України), що є підставою для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду у зв`язку із необхідністю формування єдиної правозастосовчої практики у подібних правовідносинах.

Касаційна скарга мотивована посиланням на те, що скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи у справі нове судове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд не урахував, що ТОВ «Агропром» до закінчення договору оренди земельної ділянки у встановленому законом порядку направило ОСОБА_1 повідомлення в якому поставило до відома орендодавця про свій намір подовжити користування належною їй земельною ділянкою з доданим до нього проектом договору із збільшеним розміром орендної плати, однак вона не відповіла на зазначену пропозицію та уклала договір оренди з іншим орендарем.

Ухвалою Верховного Суду від 07 квітня 2022 року відкрито касаційне провадження на підставі пунктів 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України та витребувано із суду першої інстанції матеріали справи.

Справа надійшла на адресу суду касаційної інстанції у квітні 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 12 липня 2022 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

Судами попередніх інстанцій установлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, розташованої в адміністративних межах Золотоношківської сільської ради Драбівського району Черкаської області площею 2,5943 га, кадастровий номер :02:001:0705.

24 листопада 2008 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Агропром» укладений договір оренди землі, відповідно до якого орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для сільськогосподарського використання, яка знаходиться в адміністративних межах Золотоношківської сільської ради, розміром 2,5943 га. Договір оренди зареєстрований 22 грудня 2010 року.

Договір укладено на 10 років, після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (пункт 8 договору).

Згідно з пунктом 43 договору, він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

20 травня 2020 року ОСОБА_1 направила ТОВ «Агропром» лист, яким повідомила, що вона заперечує проти обробітку позивачем належної їй земельної ділянки, та укладення (продовження) з ним договору оренди землі, оскільки має намір самостійно здійснювати обробіток земельної ділянки. У зв`язку з наведеним, просила не проводити ніяких сільськогосподарських робіт після закінчення дії договору. Зазначений лист позивач отримав 22 травня 2020 року.

06 листопада 2020 року ТОВ «Агропром» направило ОСОБА_1 лист-повідомлення від 06 листопада 2020 року № 26, в якому повідомило про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі

на новий строк, запропонувало встановити орендну плату розмірі

15 000,00 грн із застосуванням коефіцієнта індексації, строк дії договору 7 років та додало проект договору оренди землі.

12 листопада 2020 року ОСОБА_1 отримала зазначене повідомлення з доданим до нього проектом договору оренди землі, відповідні на яке не надала.

22 березня 2021 року між ОСОБА_1 та ПП «Воронинці» укладений договір оренди земельної ділянки № б/н, за умовами якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне володіння та користування (оренду) земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,5943 га, кадастровий номер :02:001:0705, що знаходиться в адміністративних межах Золотоношківської сільської ради, Драбівського району, Черкаської області (пункт 1.1. зазначеного договору).

Відповідно до пункту 2.1. договору оренди земельної ділянки від 22 березня 2021 року № б/н розмір орендної плати становить 12 відсотків від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, що у грошовій формі становить

13 486,43 горн. Строк дії договору 10 років (пункт 8.1. цього договору).

25 травня 2021 року ПП «Воронинці» та ОСОБА_1 уклали договір про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки № б/н

від 22 березня 2021 року. Припинення речового права на підставі договору про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 03 червня 2021 року.

26 травня 2021 року ОСОБА_1 направила ТОВ «Агропром» лист-повідомлення, у якому висловила свої заперечення свою незгоду на поновлення договору оренди на новий строк на умовах, запропонованих їй у повідомленні від 06 листопада 2020 року.

Після закінчення дії договору оренди з ТОВ «Агропром», вона самостійно здійснювала обробіток земельної ділянки, а товариство припинило проводити будь-які сільськогосподарські роботи на орендованій у неї земельній ділянці.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи касаційної скарги ТОВ «Агропром», висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Згідно зі статтею 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов`язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму в строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк.

Умови договору найму на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право наймача на укладення договору припиняється.

Закінчення строку дії договору оренди землі спричиняє усталені та законодавчо визначені наслідки, зокрема припиняються права та обов`язки, що випливають із договору, за винятком тих, які продовжують існувати після закінчення договірних відносин. Власник земельної ділянки вправі користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою після закінчення договору оренди за правилами статті 317 ЦК України, укладати договори оренди з іншими орендарями на власний розсуд.

Випадки та умови, коли права і обов`язки сторін за договором оренди продовжують існувати після закінчення узгодженого строку дії цього договору незалежно від волевиявлення власника, обмежуючи останнього у його правомочностях щодо здійснення права власності, обумовлюються договором або законом.

Законодавець передбачає різні способи продовження строку дії договору оренди на новий строк, які можуть полягати у визначенні для сторони договору необхідності вдатися до активних дій для отримання бажаного результату або, навпаки, у вказівці для досягнення бажаного результату утриматися від певних дій.

Відповідно до частин першої-п`ятої статті 33 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом одного місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку. До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України, згідно з якою наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк. Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов`язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк. Умови договору найму на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право наймача на укладення договору припиняється.

Тобто реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі, передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановлених цією нормою процедури і строків.

Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Отже, при вирішенні спору між сторонами договору оренди землі щодо реалізації орендарем переважного права на поновлення договору, суд має з`ясувати, зокрема, чи досягнуто між сторонами згоди щодо нових істотних умов договору.

Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду викладеними у постановах від 18 січня 2021 року у справі № 733/513/18 та від 29 червня

2022 року в справі № 692/531/21.

Установивши, що у ОСОБА_1 відсутнє волевиявлення на укладення договору оренди землі з ТОВ «Агропром» на новий строк у зв`язку з бажанням самостійно користуватися належною їй землею, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Агропром», оскільки реалізація переважного права на укладення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої статтею 33 Закону України «Про оренду землі» процедури та за наявності волевиявлення сторін.

Апеляційний суд обґрунтовано відхилив доводи ТОВ «Агропром» про те, що уклавши з ПП «Воронинці» договір оренди землі щодо земельної ділянки, яка перебувала в його користуванні, ОСОБА_1 порушила його переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк, оскільки дія договору оренди земельної ділянки, укладеного з ТОВ «Агропром» припинилася в грудні 2020 року, а новий договір оренди землі з ПП «Воронинці» укладений у березні 2021 року і був достроково розірваний.

До того ж, ще у травні 2020 року, ОСОБА_1 повідомила про те, що вона не має наміру продовжувати з позивачем договірні відносини щодо оренди належної їй земельної ділянки, у зв`язку з тим, що вона бажає самостійно її обробляти. Після закінчення дії договору оренди, ТОВ «Агропром» припинило проводити будь-які сільськогосподарські роботи на орендованій у відповідача земельній ділянці, а ОСОБА_1 самостійно здійснювала її обробіток.

За наведених обставин укладення в судовому порядку договору оренди землі за відсутності згоди власника земельної ділянки суперечить закону. Подібного за змістом висновку дійшов Верховний Суд у справі № 692/531/21 (провадження 61-2885св 22, постанова від 29 червня 2022 року). У вказаній справі Верховний Суд також зауважив, що переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк, не може домінувати над виключним правом орендодавця, як власника земельної ділянки, щодо користування та розпорядження нею на власний розсуд після закінчення строку дії договору оренди землі.

Ураховуючи наведене, а також висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 18 січня 2021 року в справі № 733/513/18, колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування статті 777 ЦК України та 33 Закону України «Про оренду землі».

Щодо доводів заявника про неврахування апеляційним судом висновків викладених у постановах Верховного Суду від 18 січня 2018 року у справі

№ 910/12017/17 та Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі

№ 702/699/16-ц.

У справі № 702/699/16-ц Верховний Суд вказав на загальні правила застосування частин першої та шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та необхідність встановлення судами юридичних фактів сукупність яких є підставою для висновку про порушення переважного права орендаря на укладення нового договору оренди землі, і не викладав власного висновку, а направив справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції у зв`язку з неповним встановленням судами попередніх інстанцій обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У справі № 910/12017/17 спір виник щодо переважного права позивача на визнання продовженим (укладення на новий строк) договору оренди нежитлового приміщення з правом викупу. Заявник у касаційній скарзі посилався на неправильне застосування судами попередніх інстанцій статті 777 ЦК України. Відхиляючи касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначив, що застосовану в частині першій статті 285 Господарського кодексу України (ГК України) та в частині першій статті 777 ЦК України фразу, що орендар має переважне право перед іншими особами, необхідно розуміти так, що переважне право може бути лише в разі наявності інших осіб, що мають намір взяти в оренду той самий предмет, і волі та бажання орендодавця передати даний предмет в оренду. Намір власника використовувати орендоване майно для власних потреб означатиме відсутність інших претендентів на отримання в оренду майна, а отже і повну відсутність, як такого, переважного права у попереднього наймача перед такими претендентами. Переважне право щодо оренди приватного майна може бути лише за інших рівних умов для всіх претендентів на орендоване майно, оскільки інакше суперечило б праву та інтересу власника здати в оренду майно на більш сприятливих умовах. З урахуванням положень частини першої статті 319 ЦК України, відповідно до якої власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, суд касаційної інстанції погодився з висновками судів попередніх інстанції про відхилення доводів заявника про те, що відповідач зобов`язаний був укласти договір оренди на новий строк після отримання повідомлення орендаря про намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк незалежно від наміру використовувати майно для власних потреб. Верховний Суд зауважив, що за наявності наміру передати майно в оренду та наявності попереднього орендаря, який належно виконував обов`язки за договором оренди, за інших рівних умов право вибору орендодавцем орендаря прямо обмежено передбаченим частиною першою статті 285 ГК України та частини першої статті 777 ЦК України.

Зважаючи на встановлені у справі, що переглядається обставини, посилання заявника на неврахування апеляційним судом висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 18 січня 2018 року у справі

№ 910/12017/17 та Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі

№ 702/699/16-ц, є необґрунтованими.

Відповідно до частини п`ятої статті 403 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Наведене заявником обгрунтування наявності підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду (справа містить виключну правову проблему щодо поєднання застосування статті 777 ЦК України та нової редакції статті 33 Закону України «Про оренду землі»), не дають підстав для висновку, що зазначена справа містить виключну правову проблему, оскільки практика застосування Верховним Судом положень статей 33 Закону України «Про оренду землі»та 777 ЦК України є сталою, а отже передбачуваною у їх практичному застосуванні.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи зазначене, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що судове рішення суду апеляційної інстанції є законним та обґрунтованим, доводи касаційної скарги правильність висновків суду не спростовують, а тому відсутні підстави для її задоволення.

Керуючись статтями 400, 401, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропром» залишити без задоволення.

Постанову Черкаського апеляційного суду від 13 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді: А. С. Олійник

С. О. Погрібний

Г. І. Усик

В. В. Яремко