Справа № 497/2495/22
Провадження № 2-н/497/137/22
УХВАЛА

"27" грудня 2022 р. суддя Болградського районного суду Одеської області Раца В.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки, -

В С Т А Н О В И В:

12.12.2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У видачі судового наказу має бути відмовлено, виходячи з наступного.

Як визначено ст. 181 СК України та Пленумом ВСУ №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч.5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Таким чином, право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів має той з батьків дитини, з яким дитина проживає у визначеному Законом порядку.

Відповідно до п. 4 ч.3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи, або їх копії, що підтверджуються обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається із змісту заяви про видачу судового наказу, заявник, в обґрунтування своїх вимог про стягнення аліментів на утримання дитини, посилається на те, що дитина проживає разом з нею, але в матеріалах заяви такий доказ відсутній.

Суду не надана довідка про реєстрацію місця проживання (відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003), яка підтверджує, що дитина, на утримання якої стягувач просить стягнути аліменти, проживає разом із стягувачем.

Таким чином, заявниця не надала до заяви документів на підтвердження того, що дитина, про стягнення аліментів на утримання якої просить заявниця, проживає разом із нею.

Окрім цього відповідно до ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Як вбачається з довідки Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Одеській області, боржник ОСОБА_2 по м. Одесі та Одеській області не значиться. Аналогічні відомості зазначила заявниця у своїй заяві, вказавши місце проживння боржника: м.Миколаїв.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Згідно з ч.1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Таким чином заява про видачу судового наказу була подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, що є підставою для відмови у видачі судового наказу згідно з п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.165, 260 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки.

Роз`яснити заявнику, що відмова у прийнятті заяви з підстави, передбаченої п. 1 ч.1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги через Болградський районний суд Одеської області.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.А.Раца