ПОСТАНОВА

Іменем України

29 грудня 2022 року м. Кропивницький

справа № 404/2206/22

провадження № 22-ц/4809/1033/22

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Дуковського О. Л., Чельник О. І.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда (суддя Павелко І. В.) від 04 липня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

11 травня 2022 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку.

Короткий зміст рішення суду

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 липня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачці на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України у зв`язку з невиконанням вимог ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 травня 2022 року про залишення її позовної заяви без руху.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу суду від 04 липня 2022 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Рух справи в апеляційній інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені, зокрема в п. 6 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу (повернення заяви позивачеві (заявникові)), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною ч. 13 ст. 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, ця справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

За змістом ч. ч. 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку про задоволення вимог апеляційної скарги з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася із зазначеним позовом до ОСОБА_2 та у своїх вимогах просила суд:

1)стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання їх спільного сина ОСОБА_3 , 2021 року народження, у розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно до 18 лютого 2039 року, тобто до повноліття сина, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку;

2)стягнути з відповідача аліменти на її утримання, у розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 травня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з тих підстав, що вона не відповідає вимогам ст. 175, ст. 176 ЦПК України, а саме не додала до позовної заяви документ (довідку - так зазначив місцевий суд), який підтверджує факт знаходження дитини на утриманні одного із батьків.

На усунення цього недоліку суд надав позивачці строк 10 днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, та попередив, що в разі ненадання нею документу, який підтверджує знаходження дитини на її утриманні позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачці.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 липня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачці.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що вона вимоги ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 травня 2022 року про залишення позовної заяви без руху не виконала. Як встановив суд, позивачці 17 травня 2022 року була направлена копія ухвали про залишення позову без руху на адресу, зазначену в позовній заяві, яку позивач не отримала, що підтверджується конвертом з відміткою оператора поштового зв`язку: «За закінченням терміну зберігання».

Однак, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з огляду на таке.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. ст. 175 і 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Право вибору способу судового захисту, визначення підстав позову належить виключно позивачу (ч.1 ст. 20 ЦК України, ст. ст. 3 і 4 ЦПК України).

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Вимоги до позовної заяви викладені в ст. 175 ЦПК України, вона повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_2 без руху, суд у своїй ухвалі не вказав на існування недоліків безпосередньо позовної заяви, а зазначив, що факт перебування дитини на утриманні позивачки не підтверджений письмовим доказом, а саме довідкою.

Встановлені ЦПК України стандарти доказування передбачають право сторін самостійно визначати докази, якими вони доводять наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовано позовні вимоги чи заперечення на них.

На сторони покладено обов`язок доказування, але подавати чи ні суду ті або інші докази є правом сторін.

У постанові Пленуму Верховного суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства про розгляд справ у суду першої інстанції» роз`яснено, що не допускається відмова у відкритті провадження у справі з мотивів недоведеності заявленої вимоги, відсутності доказів, пропуску позовної давності та інших не передбачених законом підстав.

Подання доказів не виключається на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Належність, допустимість, достатність та достовірність доказів оцінюються судом в нарадчій кімнаті за наслідками розгляду справи по суті.

За недоведеністю фактів, якими обґрунтовано позов, суд має ухвалити рішення про відмову в позові.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (ч. 1 ст. 8 Конституції України).

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «DeGeouffredelaPradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

Враховуючи викладене, вимога суду до позивачки про надання письмового доказу на підтвердження однієї із обставини, якою вона обґрунтовувала свій позов, не є вимогою по усунення недоліків позовної заяви в розумінні статей 175, 176, 185 ЦПК України й не може бути підставою для подальшого визнання заяви неподаною.

Крім того, суд не врахував, що копію ухвали від 12 травня 2022 року про залишення позовної заяви без руху позивачці вручено не було, а тому вона не мала реальної можливості виконати вимоги суду.

З часу направлення позивачці копії ухвали до часу повернення позовної заяви минуло півтора місяця, що не свідчить про її байдужість до поданої до суду заяви.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставами для скасування оскаржуваної ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 липня 2022 року, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи , невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права.

Тож, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга обґрунтована, наведені у ній доводи позивача знайшли своє підтвердження, а тому є достатньо підстав для скасування судового рішення із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382 - 384ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 липня 2022 року у цій справі скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді : О. Л. Дуковський

О. І. Чельник