Ухвала

27 липня 2022 року

м. Київ

справа № 757/61632/16-ц

провадження № 61-4023св21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В.

розглянув заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про відвід судді Дундар Ірини Олександрівни у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кавицький», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України, про захист прав споживачів, визнання кредитних та іпотечних договорів недійсними, скасування у Державному реєстрі прав на нерухоме майно записів про іпотеку та обтяження,

ВСТАНОВИВ:

15 березня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кавицький» (далі - ТОВ «Кавицький») звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року в цій справі.

19 березня 2021 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 березня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року в цій справі.

19 березня 2021 року Національний банк України звернувся до Верховного Суду

з касаційною скаргою на рішення Печерського районного суду м. Києва від

27 березня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року в цій справі.

25 березня 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року в цій справі.

Відповідно до вимог статті 33 ЦПК України автоматизованою системою розподілу справ між суддями справу призначено судді-доповідачеві: Дундар І. О., судді, які входять до складу колегії: Краснощоков Є. В., Тітов М. Ю.

Ухвалами Верховного Суду від 29 квітня 2021 року відкрито касаційні провадження у цій справі (за касаційними скаргами: ТОВ «Кавицький» на постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року; ПАТ «Дельта Банк» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 березня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року; Національного банку України на рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 березня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року; ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року) та витребувано із Печерського районного суду м. Києва цивільну справу № 757/61632/16-ц.

Ухвалою Верховного Суду від 11 червня 2021 року прийнято заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про приєднання до касаційної скарги ПАТ «Дельта Банк» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 березня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року у цій справі.

У липні 2022 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до Верховного Суду іззаявою про відвід судді Дундар І. О.

Відповідно до положень частин першої-третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 липня 2022 року заяву ПАТ «Дельта Банк» про відвід судді Дундар І. О. визнано необґрунтованою. Заяву про відвід судді

Дундар І. О. передано для вирішення іншому судді.

25 липня 2022 року, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, заяву ПАТ «Дельта Банк» про відвід судді Дундар І. О. передано на розгляд судді Черняк Ю. В.

Заяву про відвід мотивовано тим, що суддя Дундар І. О., як суддя-доповідач, яка була визначена у встановленому законом порядку, повинна розглядати вказану справу та вирішувати усі процесуальні питання, пов`язані з її рухом до моменту завершення розгляду справи.

Однак, 01 лютого 2022 року позивачі у справі № 757/61632/16-ц звернулися до Касаційного цивільного суду із заявою про роз`яснення постанови Верховного Суду від 29 січня 2021 року у цій же справі. Після надходження вищезазначеної заяви до суду її було передано до розгляду колегії суддів у складі:

Коротуна В. М., Червинської М. Є., Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.

Унаслідок цієї процесуальної дії розгляд касаційних скарг у справі було фактично унеможливлено та відкладено до моменту вирішення питання про розгляд заяв про роз`яснення постанови Верховного Суду від 29 січня 2021 року.

Таким чином, при переданні матеріалів справи № 757/61632/16-ц до іншої колегії суддів суддя Дундар І. О. порушила вимоги частин першої та третьої статті 33 ЦПК України щодо визначення колегії суддів для розгляду справи, а також незмінності колегії суддів, яка розглядає справу до завершення такого розгляду.

На думку заявника, аналіз положень статей 33, 36 та 271 ЦПК України дозволяє дійти висновків, що у разі надходження заяви про роз`яснення раніше ухваленого судового рішення у той час, коли розгляд справи ще не завершено складом суду, відмінним від того, який ухвалив рішення, яке підлягає роз`ясненню, розгляд такої заяви є можливим лише після ухвалення судового рішення тим складом суду, який на даний момент розглядає справу.

У разі протилежного висновку з`являється значний простір для маніпулювання автоматичним розподілом та затягування строку розгляду справи, що є неприпустимим з огляду на положення чинного процесуального закону.

Фактично такі наслідки мало передання матеріалів справи № 757/61632/16-ц іншому складу суду, адже вказане призвело до затягування розгляду справи та неможливості заявникові своєчасно отримати судове рішення у справі, що, в свою чергу, викликає в ПАТ «Дельта Банк» сумніви в неупередженості судді Дундар І. О.

Ще однією обставиною, яка в сукупності з викладеним вище вказує на небажання судді-доповідача Дундар І. О. здійснювати розгляд касаційних скарг у цій справі і викликає сумніви в неупередженості судді під час касаційного перегляду рішення, є таке.

При первісному автоматизованому розподілі справи між суддями у квітні 2021 року було визначено наступний склад суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), судді: Краснощоков Є. В., Тітов М. Ю.

Проте, у листопаді 2021 року відбувся повторний автоматизований розподіл цієї справи, за наслідками якого було визначено/змінено учасників колегії, а саме: суддів Тітова М. Ю. та Краснощокова Є. В. на суддів Антоненко Н. О. та

Русинчука М. М.

Підставою для повторного автоматизованого розподілу справи стала службова записка судді Дундар І. О.

Такі обставини, на думку ПАТ «Дельта Банк», можуть породжувати в стороннього спостерігача додаткові сумніви в неупередженості судді Дундар І. О. під час розгляду касаційних скарг у справі № 757/61632/16-ц та вказують на наявність підстав для її відводу.

Також заявник звертає увагу на те, що законодавчо визначений граничний строк розгляду справи судом касаційної інстанції не може перевищувати шістдесяти днів, проте, справа № 757/61632/16-ц розглядається Верховним Судом уже понад 15 місяців.

Вивчивши матеріали касаційного провадження та проаналізувавши заяву про відвід судді Дундар І. О., вважаю, що підстави для задоволення цієї заяви відсутні, оскільки доводи ПАТ «Дельта Банк» не свідчать про існування обставин, які викликають сумнів у об`єктивності та неупередженості судді Дундар І. О.

Згідно з частиною другою статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод

(далі - Конвенція)).

У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України

«Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року

і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім,

але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява № 33949/02).

У цьому рішенні ЄСПЛ також зазначив, що згідно із суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Верховний Суд виходить з того, що суддя вважається безстороннім, поки не доведено зворотного.

Крім того, сумніви мають бути засновані на фактичних обставинах, а не на припущеннях про можливий розвиток подій.

Метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Відповідно до положень статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Положеннями статті 37 ЦПК України визначено недопустимість повторної участі судді в розгляді справи.

Доводи заяви ПАТ «Дельта Банк» про відвід судді Дундар І. О. обґрунтовано виключно припущеннями і вони не свідчать про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді.

Так, із матеріалів касаційного провадження встановлено, що ухвалами Верховного Суду від 29 квітня 2021 року відкрито касаційні провадження у цій справі (за касаційними скаргами: ТОВ «Кавицький» на постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року; ПАТ «Дельта Банк» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 березня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року; Національного банку України на рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 березня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року; ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року) та витребувано із Печерського районного суду м. Києва цивільну справу № 757/61632/16-ц.

Постановою Верховного Суду від 29 січня 2020 року у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є., Бурлакова С. Ю., Зайцева А .Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М. (суддя-доповідач)у цій справі касаційні скарги ОСОБА_3 , ТОВ «Ферентино», до якої приєдналося

ТОВ «Кавицький» задоволено частково. Рішення Апеляційного суду м. Києва від 19 жовтня 2017 року та постанову Верховного Суду від 29 серпня

2018 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У грудні 2020 року ПАТ «Дельта Банк» подало до Верховного Суду заяву про роз?яснення постанови Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі

№ 757/61632/16-ц.

У лютому 2022 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду заяву про роз?яснення постанови Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі

№ 757/61632/16-ц.

У червні 2022 року ТОВ «Кавицький» подало до Верховного Суду заяву про роз?яснення постанови Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі

№ 757/61632/16-ц.

Відповідно до частини першої статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Таким чином, посилання заявника на порушення суддею Дундар І. О. статей

33, 271 ЦПК України при переданні матеріалів цивільної справи № 757/61632/16-ц для розгляду заяв про роз`яснення постанови Верховного Суду від 29 січня

2020 року колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі: Червинської М. Є., Бурлакова С. Ю., Зайцева А .Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М. (суддя-доповідач), є безпідставними.

Щодо доводів заяви ПАТ «Дельта Банк» про неправильність визначення складу суду і здійснення повторного автоматизованого розподілу судової справи

№ 757/61632/16-ц між суддями у листопаді 2021 року, Верховний Суд зазначає таке.

Частиною першою статті 33 ЦПК України передбачено, що визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Під час здійснення автоматизованого розподілу судових справ Верховний Суд керується, зокрема Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженим рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року

№ 30 (далі - Положення), а також Тимчасовими засадами використання автоматизованої системи документообігу суду та визначення складу суду у Верховному Суді, затвердженими Постановою Пленуму Верховного Суду від

14 грудня 2017 року № 8 (зі змінами) (далі - Тимчасові засади).

Автоматизована система забезпечує автоматизацію технологічних процесів обробки інформації в суді, зокрема, розподіл судових справ між суддями (колегіями суддів), визначення запасного судді, слідчого судді, присяжних та народних засідателів.

Відповідно до підпунктів 2.3.1, 2.3.2 Положення розподіл судових справ здійснюється в суді в день їх реєстрації, на підставі інформації, внесеної до автоматизованої системи, уповноваженою особою апарату суду, відповідальною за здійснення автоматизованого розподілу судових справ. Визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою шляхом:

- автоматизованого розподілу судових справ під час реєстрації відповідної судової справи;

- пакетного автоматизованого розподілу судових справ після реєстрації певної кількості судових справ;

- розподілу судових справ шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі судді;

- визначення складу суду з метою заміни судді (суддів);

- повторного автоматизованого розподілу судових справ.

Збори суддів відповідного суду мають право визначати особливості автоматизованого розподілу судових справ у випадках, прямо передбачених цим Положенням.

За підпунктом 2.3.11 Положення якщо розгляд справи здійснюється колегіально, склад колегії суддів визначається автоматизованою системою.

Відповідно до підпункту 2.3.23 якщо судова справа підлягає розгляду (перегляду) колегією суддів, при автоматизованому розподілі судових справ автоматизованою системою в місцевому суді визначається головуючий суддя, а в судах апеляційної та касаційної інстанцій - суддя-доповідач із числа всіх суддів відповідного суду з урахуванням їх спеціалізації (за її наявності).

Після визначення судді-доповідача (головуючого судді) автоматизованою системою визначається склад колегії суддів із числа всіх суддів відповідного суду з урахуванням їх спеціалізації (за її наявності) та з урахуванням складу судових палат (за їх наявності).

Результатом автоматичного визначення складу колегії суддів є протокол автоматичного визначення складу колегії суддів, що автоматично створюється автоматизованою системою.

Згідно з пунктом 1.7 Тимчасових засад визначення судді-доповідача (колегії суддів) для розгляду судових справ здійснюється АСДС під час реєстрації документів відповідальною особою секретаріату відповідного касаційного суду або Великої Палати - користувачем АСДС, який має відповідні функціональні обов`язки та права (далі - відповідальна особа), а також

в інших випадках необхідності визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу з урахуванням спеціалізації (за наявності).

Відповідно до вимог статті 33 ЦПК України автоматизованою системою розподілу справ між суддями від 15 березня 2021 року справу призначено судді-доповідачеві: Дундар І. О., судді, які входять до складу колегії: Краснощоков Є. В., Тітов М. Ю.

За правилом підпункту 2.3.25 Положення відповідно до визначеного процесуальним законодавством принципу незмінності складу суду, розгляд справи, як правило, проводиться визначеною автоматизованою системою колегією суддів. Тимчасова відсутність судді-члена колегії, як правило, не може бути підставою для зміни складу колегії суддів.

Проте, у разі неможливості продовження розгляду справи одним із суддів-членів колегії (призов на військову службу, відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами, довготривале перебування на лікарняному або у відпустці тощо) заміна судді-члена колегії здійснюється автоматизованою системою на підставі мотивованого розпорядження керівника апарату суду (або уповноваженої ним особи) на виконання службової записки судді-доповідача у справі з метою дотримання передбаченого законом строку розгляду цієї справи у порядку, зазначеному в підпункті 2.3.23 пункту 2.3 цього Положення.

Також відповідно до пункту 3.1 Тимчасових засад повторний автоматизований розподіл судових справ (заміна судді-доповідача та суддів, які не є доповідачами у справі) здійснюється на будь-якій стадії судового процесу в порядку, передбаченому Положенням та цими Засадами.

У випадках, що унеможливлюють участь судді, який не є суддею-доповідачем у справі, що може перешкодити розгляду конкретної справи у строки, встановлені процесуальним законом, повторний автоматизований розподіл здійснюється за ініціативою (повідомлення або службова записка) судді-доповідача за вмотивованим розпорядженням керівника апарату чи заступника керівника апарату в загальному порядку, передбаченому Положенням та цими Засадами (пункт 3.2 Тимчасових засад).

08 листопада 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Верховного Суду із заявою про відвід судді-доповідача Дундар І. О. у справі

№ 757/61632/16-ц.

Для вирішення заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , суддею Дундар І. О. подано службову записку про призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 листопада 2021 року справу № 757/61632/16-ц призначено: суддя-доповідач Дундар І. О., судді, які входять до складу колегії: Антоненко Н. О., Русинчук М. М.

Отже, доводи ПАТ «Дельта Банк» щодо незаконності здійснення заміни складу колегії Верховний Суд визнає безпідставними.

Щодо доводів заяви про порушення строків розгляду справи, то Верховний Суд звертає увагу на те, що однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розумність тривалості судового розгляду визначається з урахуванням обставин справи та таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі.

Європейський суд з прав людини у § 41 рішення від 16 травня 2019 року

«Ziaja v. Poland», заява № 45751/10, зазначив, що обґрунтованість тривалості провадження повинна оцінюватися з урахуванням конкретних обставин справи та критеріїв, викладених у прецедентній практиці Суду, зокрема, складності справи та поведінки заявника і відповідних органів.

Необхідно враховувати, що строк розгляду цієї справи в порядку касаційного провадження зумовлений у тому числі складністю справи, а також процесуальною поведінкою сторін справи.

Враховуючи вищевикладене, Верховний Суд, оцінивши наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує відсутність підстав стверджувати, що суддя Дундар І. О. виявляє особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм доводи заяви також не містять посилання на обставини, які б давали підстави для висновку про необ`єктивність та упередженість судді Верховного Суду Дундар І. О.

Водночас, Верховний Суд наголошує на тому, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про відвід судді Дундар Ірини Олександрівни у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кавицький», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України, про захист прав споживачів, визнання кредитних та іпотечних договорів недійсними, скасування у Державному реєстрі прав на нерухоме майно записів про іпотеку та обтяження відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Черняк