_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/1016/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2022 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

при секретарі Шпак К.Д, Намазовій К.М., Тіщенко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, суд -

ВСТАНОВИВ:

15.09.2020 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , якою позивач проситьстягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди у розмірі 20000 гривень; суму моральної шкоди у розмірі 7000 гривень; суму витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 3000 гривень; суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 гривень та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 1681,60 гривень.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.09.2020 року вищевказану справу було розподілено судді Гниличенко М.В.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 24.09.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків./а.с.19/

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 01.10.2020 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України. Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін./а.с.24/

09.02.2021 року представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Черненко В.О. було надано письмові заперечення на позов, якими просили відмовити у задоволенні позову у повному обсязі./а.с.84/.

18.02.2021 року представником позивача адвокатом Лукинюк В.В. було надано пояснення на заперечення./а.с.102/

22.02.2021 року представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Чорним О.В. було надано клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи./а.с.109/

17.03.2021 року ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 17.03.2021 року було призначено судовою будівельно-технічну експертизу, виконання якою доручено ОНДІСЕ Міністерства юстиції України./а.с.125/.

26.04.2021 року ухвалою суду було поновлено провадження у справі у зв`язку з клопотанням експерта та у судовому засіданні було зобов`язано представника відповідача надати копії технічного паспорту та здійснити оплату експертизи.

15.06.2021 року матеріали цивільної справи № 947/26177/20 на 145 аркушах було прийнято експертною установою, що вбачається із штампа від 15.06.2021 року./а.с.146/

У подальшому представником позивача та судом неодноразово направлялись запити до ОНДІСЕ щодо стану провадження експертизи, судом було надіслано на вимогу експерта додаткові матеріали, повторно копія ухвали суду про призначення експертизи, сторони повідомлялись про надання доступу до об`єкту дослідження на 28.02.2022 року, на 31.05.2022 року, проте доступ до об`єкту дослідження не було надано.

12.07.2021 року до суду надійшло від ОНДІСЕ Міністерства юстиції України Повідомлення про неможливість надання висновку у зв`язку з відсутністю доступу до об`єкту дослідження./а.с.199-200/

Особи, що беруть участь у справі, було належним чином сповіщені у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, причини неявки суду невідомі.

Від представника позивача адвоката Лукинюка В.В. через канцелярію суду надійшло письмова заява, якою просить розглянути позовну заяву без присутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась, причини неявки суду невідомі.

До судового засідання з`явився представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Черненко В.О., який пояснив, що відповідач знаходиться за межами України, ні відповідачу ні йому, як представнику не було відомо про рух справи та стан проведення експертизи після 28 лютого 2022 року, відповідач бажає надати доступ до обстеження її квартири у подальшому, коли буде у неї можливість, але на даний час це неможливо. Представник також повідомив, що у березні телефонував експерт щодо забезпечення доступу до квартир, але йому було повідомлено про неможливість надати доступ до квартири. Питання закінчення розгляду справи залишив на розсуд суду.

Суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази є повними та достатніми для розгляду справи по суті.

Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 15.05.2018 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 123915772./а.с.4/

Відповідач ОСОБА_2 є власником однокімнатної квартири АДРЕСА_2 , на підставі довідки про виплату паю № 80 від 31.03.2016 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 220603098./а.с.5/

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 16.08.2020 року квартиру позивача ОСОБА_1 , яка розташована на 5 поверсі було затоплено власником квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_2 /а.с.85/

Факт затоплення квартири підтверджується актом огляду жилого приміщення, складеного ТОВ «Фірма «Наш дім» від 20.08.2020 року.

Згідно акту огляду жилого приміщення без номера від 20.08.2020 року, складеного комісією у складі керівника ЖК «Альтаір» ОСОБА_3 , інженера ОСОБА_4 , сантехніка ОСОБА_5 , в присутності ОСОБА_1 встановлено, що зі слів власника квартири АДРЕСА_4 , затоплення квартири АДРЕСА_5 відбулось в результаті «розриву шланга бачку в санвузлі кв. АДРЕСА_4 ». В акті зазначено, що відповідач відмовив в доступі комісії до його квартири для встановлення причин затоплення./а.с.6/

Проте, факт та причину залиття сторона відповідача визнала, що вбачається із письмових заперечень, наданих до суду 08.02.2021 року. Зокрема, у запереченнях відповідача зазначено, що 16.08.2020 року приблизно о 03.00 годин ранку, на номер відповідача надійшов телефонний дзвінок з диспетчерської служби, яка повідомила про перекриття води квартири відповідача, яка знаходиться над квартирою позивача. Цього ж дня, відповідач виявила пошкодження шлангу бачка туалету та невелику кількість води біля нього, надалі разом з позивачем зустрілися у приміщенні позивача, де виявили невеликі підтикання на стіні між коридором та санвузлом, а також невелику кулю на підвісній стелі (де напевно зібралася вода). Відповідач запропонувала мирне вирішення справи та відшкодування позивачу витрат на ремонт, а саме підклеїти шпалери на яких були плями та монтажні роботи щодо зливу води з навісної стелі. Проте сторони не дійшли згоди щодо суми витрат. Згодом було ще декілька зустрічей позивача та відповідача, зокрема одна з них при проведенні експертного дослідження судовим експертом Сікорською О.А., при якому відповідач була присутня.

Позивач ОСОБА_1 у позові зазначає, що відповідач на неодноразові звернення позивача, добровільно відшкодувати завдану шкоду не бажає, тому він був змушений звернутись з даним позовом до суду, та в обґрунтування причин та розміру заливу ним було надано акт огляду жилого приміщення від 20.08.2020 року та висновок судового експерта № 141/20 від 15.10.2020 року.

Судом встановлено, що для встановлення розміру вартості завданої матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири позивача, ОСОБА_1 замовив будівельно-технічне дослідження, що підтверджується Договором щодо надання послуги з проведення експертного дослідження № 100/142/20 від 04.09.2020 року та рахунком оплати експертного дослідження № 142/20 від 04.09.2020 року в розмірі 3000 грн., який у повному обсязі було сплачено позивачем відповідно до квитанції від 07.09.2020 року./а.с.32-34/.

Відповідно висновку судового експерта Сікорської О.А. № 141/20 від 15.10.2020 року, яка має вищу технічну освіту, спеціальність інженер-будівельник, освітньо-кваліфікаційний рівень спеціаліст, свідоцтво судового експерта № 1763 «Дослідження об`єктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів», яке дійсно до 30.11.2021 року та свідоцтво судового експерту № 1784 «Визначення оціночної вартості будівельних об`єктів та споруд», яке дійсно до 30.11.2021 року, стаж експертної роботи з 2011 року, вбачається, що в результаті експертного дослідження було здійснено огляд квартири АДРЕСА_1 в присутності ОСОБА_1 та огляд квартири АДРЕСА_2 в присутності ОСОБА_2 /а.с.35-47/

Судовим експертом за допомогою візуального огляду, фотофіксації та наданому експерту відео було виявлено та зафіксовано усі пошкодження квартири позивача, та зроблено висновок, що причиною виникнення виявлених пошкоджень опоряджувальних матеріалів квартири АДРЕСА_1 є неправильна експлуатація сантехнічних приборів власником квартири АДРЕСА_4 .

Також, у висновку зазначено, що житловий будинок АДРЕСА_6 , належній позивачу були повністю виконано ремонтні роботи, тому фізичний знос на оздоблювальне покриття квартири АДРЕСА_5 не нараховується.

Перелік робіт, які необхідно виконати для усунення пошкоджень опоряджувальних матеріалів в квартирі АДРЕСА_1 демонтаж люстр, демонтаж багету, демонтаж полотна натяжної стелі, встановлення полотна натяжної стелі, монтаж люстр, встановлення та фарбування багету.

При розрахунках вартості відновлювального ремонту враховуються заміна пошкодження покриттів (конструктивних елементів тощо) на аналогічні. Дослідження з приводу визначення вартості майнової шкоди проводяться розрахунковим методом складання кошторису на відновлюваний ремонт пошкоджень, які з`явились унаслідок залиття. Обсяги відновлювального ремонту визначаються на підставі проведеного візуально-інструментального обстеження.

Обсяг та вартість ремонтних робіт визначається на підставі чинних державних будівельних норм та правил по визначенню вартості будівництва, тобто після застосування нарахувань, вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно виконати для відновлення приміщення після залиття згідно зведеного кошторисного розрахунку становить 19764 грн.

Внаслідок чого, висновком судового експерта встановлено розмір матеріальної шкоди, яка завдана власнику квартири АДРЕСА_1 , становить 19764 грн./а.с.47/.

Відповідно до ст.102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством.

У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Суд приймає до уваги вказаний висновок судового експерта Сікорської О.А. № 141/20 від 15.10.2020 року, вважає його належним та допустимим доказом по справі в обґрунтування причин та розміру матеріальної шкоди, яка завдана жилому приміщенню позивача, оскільки висновок підготовлено судовим експертом, який має належні повноваження та стаж експертної роботи з 2011 року, попереджений про кримінальну відповідальність, експертне дослідження проводилось в присутності сторін та при огляді їх квартир, висновок відповідає вимогам, зазначеним у ст.102 ЦПК України.

Таким чином, вищевказаним актом огляду житлового приміщення від 20.08.2020 року, висновком експертного дослідження № 141/20 від 15.10.2020 року та погодженням факту залиття квартири АДРЕСА_1 з боку сторони відповідача, встановлено, що залиття квартири відбулось з вини відповідача, як власника квартири АДРЕСА_4 , оскільки джерело протікання води до квартири позивача мало початок з квартири відповідача внаслідок «розриву шланга бачку в санвузлі квартири АДРЕСА_4 ».

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Представник відповідача вважає неналежним акт огляду жилого приміщення від20.08.2020 року, однак суд не погоджується з вказаним з огляду на наступне.

Акт огляду жилого приміщення від 20.08.2020 року за своїм змістом відповідає вимогам акту, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», та містить всю істотну інформацію, передбачену вказаним наказом та листом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009 року № 12/20-11-1975.

В акті зокрема, зазначено склад комісії та посади членів комісії, які склали акт, дату акту, місце складання, місце, де трапилося залиття, подія, що трапилась, наслідки залиття, причини залиття, наведено перелік пошкоджень, які сталися з причин залиття.

Верховним Судом зазначено, що вищенаведена інформація є достатньою для змісту такого акту та відповідає формі, встановленій законодавством для такого акту./справа №759/4781/16-ц від 11.12.2018р/.

Також, суд погоджується з думкою представника позивача, що зміст відповідного документу, на підставі якого підтверджуються або спростовуються ті чи інші обставини, повинен превалювати над його формою, інакше це може призвести до надмірного формалізму.

Крім того, сторона відповідача, зокрема представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Чорний О.В. будучи не згодним з експертним дослідженням № 141/20 від 15.10.2020 року звернувся до суду з заявою про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 17.03.2021 року було призначено судову будівельно-технічну експертизу, виконання якою доручено ОНДІСЕ Міністерства юстиції України та за згодою відповідача оплату витрат за проведення експертизи покладено на відповідача ОСОБА_2 /а.с.125/.

Судом встановлено, що відповідач користувалась кваліфікованою юридичною допомогою двох адвокатів Чорного О.В. та Черненко В.О., тому у повному обсязі могла розпоряджатися своїми процесуальними правами щодо предмета спору та ознайомлення з матеріалами справи.

Судом встановлено, що стороною було здійснено оплату витрат на проведення експертизи, її представники адвокати приймали участь у судових засіданнях, через канцелярію суду долучали до матеріалів справи додаткові докази на вимоги експерта, судом на адресу відповідача ОСОБА_2 рекомендованою поштою надсилались листи та клопотання експерта /а.с.169,188,193,212/.

Проте, відповідач та її представники, будучи обізнаними про розгляд цивільної справи, про призначення експертизи за їх клопотанням, втратили інтерес до справи, оскільки на протязі тривалого часу не звертались до суду з будь-якими заявами через канцелярію суду у письмовому або електронному вигляді, або шляхом телефонного зв`язку, або заявою про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, або звернень до експертної установи щодо стану виконання експертизи, не встановлено. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за їх відсутністю до суду не надходило. У судовому засіданні представник відповідача адвокат Черненко В.О. пояснив, що їм не було відомо про рух справи та проведення експертизи після 28 лютого 2022 року, про переписку суду з експертною установою, проте перешкод ознайомитися з матеріалами справи, надати клопотання про будь-яку можливість надання доступу до квартири відповідача, з огляду на тривалий час знаходження розгляду справи у суді та експертної установі, не встановлено. Пояснення представника відповідача про можливий доступ до квартири у майбутньому, тобто на невизначений час, суд не може прийняти до уваги, оскільки саме сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій, відсутність інтересу сторони до розгляду справи на протязі останніх п`яти місяців не перешкоджає суду розглянути справу по суті.

Відповідно до ч.3,4 ст.12 та ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Доводи позову не спростовано належними та допустимими доказами.

Зі змісту ч.1 ст. 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, цивільне законодавства в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, та, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Виходячи із визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладається обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Враховуючи, що причиною залиття належної позивачу квартири АДРЕСА_7 , стала неправильна експлуатація сантехнічних приборів власником квартири АДРЕСА_4 , тому відповідач в силу закону має нести відповідальність за спричинену шкоду, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Доказів того, що залиття належної позивачу квартири, відбулося з вини інших осіб та як наслідок відповідальність за спричинену шкоду має бути покладена не на відповідача, суду не надано.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 19764 грн. підлягають задоволенню.

Що стосується стягнення розміру моральної шкоди, судових витрат та витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.

Суд вважає, що внаслідок залиття квартири з вини відповідача, позивачу спричинено моральну шкоду, яка полягає в порушенні права власності позивача, неможливості нормального користування житловим приміщенням, зокрема негативних емоціях та переживання з приводу пошкодження квартири водою, порушення звичайного способу життя, необхідності докладання додаткових моральних та матеріальних зусиль для його нормалізації. Хвилювання та думки про те, як відновити свою квартиру тримають позивача у постійній нервовій та психологічній напрузі. Крім того, залиття квартири позивача з квартири відповідача відбулось відразу після здійснення ремонту квартири, яка розташована в новозбудованому житловому будинку та придбана у 2018 році, відповідач не має бажання у добровільному порядку погашати матеріальну шкоду, що змусило позивача звернутись з позовом до суду, до адвокатів за наданням юридичної допомоги, в експертну установу та інше, на що тратиться час позивача та він зазнає моральних страждань, тому оцінює моральну шкоду в розмірі 7000 грн., та просить стягнути її з відповідача.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

У відповідності з роз`ясненнями, викладеними у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір моральної шкоди, заподіяної діями відповідача, суд виходить з того, що залиття квартири позивача завдало йому негативних емоцій та переживань щодо пошкодження майна та неможливості нормального користування ним і в свою чергу призвело до душевних страждань позивача, порушення її звичного способу життя. Враховуючи конкретні обставини справи, розмір, тривалість та характер заподіяних моральних страждань й виходячи із засад розумності й справедливості, суд надходить до висновку про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 3000 грн.

Частиною першою ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до положень ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягає сплачена позивачем при зверненні до суду грошова сума судового збору в загальному розмірі 1681,60 грн., що вбачається із квитанцій від 09.09.2020 року та від 30.09.2020 року./а.с.15,23/.

Крім того, підлягають витрати, понесені позивачем для оплати експертного дослідження /висновку/ у розмірі 3000 гривень, що підтверджується копією квитанції від 07.09.2020 року (а.с.34).

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу.

Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Нормою частини 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони.

Відповідно до ч. 2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст.137 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, 09.09.2020 року між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Лукинюк В.В. було укладено Договір про надання правничої допомоги та згідно квитанції № 153410011 від 09.09.2020 року загальна сума витрат на правову допомогу склала 10000 грн. і саме таку суму позивач просить врахувати під час вирішення питання про стягнення судових витрат, також до позову додано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер № 540777 та детальний опис робіт, проведених адвокатом від 15.09.2020 року( а.с.11).

Визначаючи розмір, що підлягає стягненню, судом враховано, що адвокатом в даній справі було проведено дії, необхідні для розгляду справи, в тому числі складено та подано позовну заяву, зібрано та долучено до матеріалів справи докази на підтвердження позиції по справі, а також взято участь у судових засіданнях.

Проте, з врахуванням кількості вчинених адвокатом процесуальних дій та часу витраченого для підготовки документів по справі і участі в судових засіданнях, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на правничу допомогу та стягнути з відповідача у сумі 5000 грн., що відповідає принципу співмірності та розумності.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 141, 258, 259, 263, 266, 268, 352, 354, 355 ЦПК України; ст.ст. 22, 23, 1166, 1192 ЦК України; Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31 березня 1995 р. з подальшими змінами та доповненнями, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_8 та є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_9 ) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований та є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_6 ) матеріальну шкоду у розмірі 19764 грн. (дев`ятнадцять тисяч сімсот шістдесят чотири).

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_8 та є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_9 ) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований та є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_6 ) моральну шкоду у розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_8 та є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_9 ) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований та є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_6 ) судові витрати у загальному розмірі 9681,60 грн. (дев`ять тисяч шістсот вісімдесят одна гривня шістдесят копійок), які складаються з суми сплаченого судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1681,60 грн. /одна тисяча шістсот вісімдесят одна гривня шістдесят копійок/, витрат, пов`язаних з проведенням експертного дослідження у розмірі 3000 грн. /три тисячі гривень/ та витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. /п`ять тисяч гривень/.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 27.07.2022 року.

Суддя Гниличенко М. В.