Справа № 456/3731/18
Провадження № 2/456/202/2022
РІШЕННЯ

іменем України

16 вересня 2022 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Шрамка Р. Т. ,

з участю секретаря: Свержинської І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрию цивільну справу №456/3731/22 за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третьої особи Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Львів) про скасування арешту, суд

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить звільнити з-під арешту квартиру реєстраційний номер АДРЕСА_1 , яка належить Публічному акціонерному товариству «Перший український міжнародний банк», накладеного: 21.06.2013 Стрийським міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП №36653018, виданий 21.06.2013, у зв`язку з чим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зроблено запис №1396098 від 21.06.2013 про накладення арешту на нерухоме майно, яке належало ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; 08.09.2010 Стрийським міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, на підставі виконавчого напису №2097 від 20.08.2010, у зв`язку з чим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зроблено запис №10222016 від 08.09.2010 про накладення арешту на нерухоме майно, яке належало ОСОБА_2 ; 08.09.2010 Стрийським міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, на підставі виконавчого напису №2097 від 20.08.2010, у зв`язку з чим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зроблено запис №10222051 від 08.09.2010 про накладення арешту на нерухоме майно, яке належало ОСОБА_3 ,; 08.09.2010 Стрийським міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, на підставі виконавчого напису №2097 від 20.08.2010, у зв`язку з чим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зроблено запис № 10222071 від 08.09.2010 про накладення арешту на нерухоме майно, яке належало ОСОБА_3 ; 23.11.2011 Стрийським міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: ВП №29997533, винесена 23.11.2011, у зв`язку з чим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зроблено запис № 11877654 від 23.11.2011 про накладення арешту на нерухоме майно, яке належало ОСОБА_1 ,; 21.09.2012 Стрийським міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: ВП №33062191, винесена 15.06.2012, у зв`язку з чим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зроблено запис № 13026805 від 21.09.2012 про накладення арешту на нерухоме майно, яке належало ОСОБА_1 . Також просить стягнути сплачений судовий збір. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 14.05.2008 між юридичною особою ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк», правонаступником всіх прав та зобов`язань якого є ПАТ «ПУМБ», тип якого змінено за рішенням зборів акціонерів (протокол №53 від 22.04.2009) згідно із Законом України «Про акціонерні товариства» та фізичною особою ОСОБА_1 , було укладено кредитний договір № 6396924. Відповідно до умов кредитного договору позивач зобов`язувався надати ОСОБА_1 , грошові кошти у розмірі 40000,00 доларів США, цільове призначення: рефінансування заборгованості позичальника за кредитом. ОСОБА_1 , зобов`язувався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит банку в порядку та у строки визначені кредитним договором, але не пізніше 14.05.2018. В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та позивачем було укладено договір іпотеки №6397435, посвідчений 14.05.2008 Мірчук Л.І., приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу, за реєстровим номером 2791, відповідно до якого відповідачі передали в іпотеку позивачу квартиру реєстраційний АДРЕСА_2 . На підставі даного договору іпотеки, у зв`язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, державним реєстратором Бойко Х.Р., КП «Реєстрація майна та бізнесу», було прийнято рішення про передачу вищевказаного нерухомого майна, переданого в іпотеку, у власність позивачу, про що прийнято відповідне рішення № 42672922 від 22.08.2018 і в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором здійснено запис про право власності за № 27612204. Позивачу стало відомо про наявність арештів, які були накладені на належну йому квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .. Таким чином, існуючі на даний час арешти повністю унеможливлюють реалізацію ПАТ «ПУМБ» своїх прав та інтересів щодо володіння та розпорядження належним йому майном.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги задоволити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяву про слухання справи за їхньої відсутності та не заперечують щодо задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заперечення в якому вказував що що у Стрийському міськрайонному відділі ДВС ГТУЮ у Львівській області перебували на виконанні виконавчі провадження відносно відповідачів, а саме з примусового виконання виконавчого напису №2097 від 20.08.2010 приватного виконавця Магировської О.В., Львівського міського нотаріального округу про звернення стягнення на квартиру, що на праві власності належить відповідачам для задоволення вимог ПАТ «ПУМБ» в сумі 43373,66 доларів США та 159972,29 грн. По даному виконавчому провадженні 18.07.2016 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.9 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження». У зв`язку з набранням чинності ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» згідно якого ч.1 п.1 даного Закону передбачено, що протягом дії Закону не може бути примусово стягнуте нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно ст.4 ЗУ «Про заставу» або предметом іпотеки згідно ст.5 ЗУ «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті. По даному виконавчому провадженні 22.06.2016 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.9 ст.47,50 ЗУ «Про виконавче провадження». По даних виконавчих документах виконавчий збір та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій не сплачено. Згідно п.4 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини.

Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу , в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідача, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи встановлено, що 14.05.2008 між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк», правонаступником всіх прав та зобов`язань якого є ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» та ОСОБА_1 , було укладено кредитний договір № 6396924. Відповідно до умов кредитного договору позивач зобов`язувався надати ОСОБА_1 , грошові кошти у розмірі 40000,00 доларів США за цільовим призначенням. ОСОБА_1 , зобов`язувався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит банку в порядку та у строки визначені кредитним договором, але не пізніше 14.05.2018.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та позивачем було укладено договір іпотеки №6397435, посвідчений 14.05.2008 приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Мірчук Л.І., за реєстровим номером 2791, відповідно до якого відповідачі передали в іпотеку позивачу квартиру реєстраційний АДРЕСА_2 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що на квартиру,що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ., накладено арешт, зокрема: 21.06.2013 Стрийським міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП №36653018, виданий 21.06.2013, у зв`язку з чим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зроблено запис №1396098 від 21.06.2013 про накладення арешту на нерухоме майно, яке належало ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; 08.09.2010 Стрийським міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, на підставі виконавчого напису №2097 від 20.08.2010, у зв`язку з чим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зроблено запис №10222016 від 08.09.2010 про накладення арешту на нерухоме майно, яке належало ОСОБА_2 ; 08.09.2010 Стрийським міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, на підставі виконавчого напису №2097 від 20.08.2010, у зв`язку з чим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зроблено запис №10222051 від 08.09.2010 про накладення арешту на нерухоме майно, яке належало ОСОБА_3 ,; 08.09.2010 Стрийським міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, на підставі виконавчого напису №2097 від 20.08.2010, у зв`язку з чим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зроблено запис № 10222071 від 08.09.2010 про накладення арешту на нерухоме майно, яке належало ОСОБА_3 ; 23.11.2011 Стрийським міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: ВП №29997533, винесена 23.11.2011, у зв`язку з чим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зроблено запис № 11877654 від 23.11.2011 про накладення арешту на нерухоме майно, яке належало ОСОБА_1 ,; 21.09.2012 Стрийським міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: ВП №33062191, винесена 15.06.2012, у зв`язку з чим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зроблено запис № 13026805 від 21.09.2012 про накладення арешту на нерухоме майно, яке належало ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною першою статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 41 Конституції України наголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Статтею 319 ЦК України передбачено що, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України).

Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

На виконанні в Стрийському МВДВС ГТУЮ у Львівській області перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного виконавця Магировської О. В. від 20 серпня 2010 року № 2097 про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_3 , яка на праві власності належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , для задоволення вимог ПАТ «ПУМБ» в сумі 43 373,66 доларів США та 159 972,29 грн. В цьому виконавчому провадженні 18 липня 2016 року було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 9 частини першої статті 47 Закону № 606-XIV у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», яким встановлена заборона на примусове звернення стягнення на нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави та/або предметом іпотеки за споживчими кредитами, наданими в іноземній валюті.

Згідно зі статтею 1 Закону № 606-XIV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частинами першою-четвертою статті 57 Закону № 606-XIV передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна. Проведення опису майна боржника здійснюється не пізніше ніж протягом місяця з моменту отримання інформації про місцезнаходження майна. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті, та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 9 частини першої, частини п`ятою статті 47 Закону № 606-XIV виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Згідно зі статтею 59 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час пред`явлення позову, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ПАТ «ПУМБ» посилалося на те, що у зв`язку з неналежним виконанням позичальником взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором, на підставі договору іпотеки від 14 травня 2008 року, укладеного між ним та відповідачами, 22 серпня 2018 року державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстрація майна та бізнесу» Бойко Х. Р. було прийнято рішення № 42672922 про передачу предмета іпотеки у власність банку, про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис про право власності за № 27612204.

Тобто ПАТ «ПУМБ» звернулося до суду з позовом про скасування арештів, накладених на майно, яке раніше належало відповідачам, а на час пред`явлення позову належить банку. При цьому в позовній заяві банк обґрунтовано зазначив Стрийський МВДВС ГТУЮ у Львівській області третьою особою у справі.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Враховуючи наведене та доводи заявника, суд вважає, що заява є обгрунтованою та підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір.

Керуючись статтями 141, 247, 263-265, 280-282, 289, 352, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву - задовольнити.

Звільнити з під арешту квартиру реєстраційний АДРЕСА_4 , яка належить Публічному акціонерному товариству «Перший український міжнародний банк», накладеного:

- постановами Стрийського МВДВС ГТУЮ у Львівській області від 08 вересня 2010 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, на підставі виконавчого напису від 20 серпня 2010 року № 2097, у зв`язку з чим 08 вересня 2010 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено записи №№10222016, 10222051, 10222071 про накладення арешту на нерухоме майно, яке належало ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

- постановою Стрийського МВДВС ГТУЮ у Львівській області від 23 листопада 2011 року про відкриття виконавчого провадження (ВП № 29997533), у зв`язку з чим 23 листопада 2011 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис № 11877654 про накладення арешту на нерухоме майно, яке належало ОСОБА_1 ;

- постановою Стрийського МВДВС ГТУЮ у Львівській області від 21 вересня 2012 року про відкриття виконавчого провадження (ВП № 33062191), ), у зв`язку з чим 21 вересня 2012 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис № 13026805про накладення арешту на нерухоме майно, яке належало ОСОБА_1 ;

- постановою Стрийського МВДВС ГТУЮ у Львівській області від 21 червня 2013 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ВП № 36653018), у зв`язку з чим 21 червня 2013 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис № 1396098 про накладення арешту на нерухоме майно, яке належало ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» по 881,00(вісімсот вісімдесят одній грн.. 00 коп.) грн. сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання її безпосередньо до Львівського апеляційного суду .

Суддя Р. Т. Шрамко