печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2022 року Печерський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Головко Ю.Г.,

за участю секретаря судового засідання Романенко Д.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» звернулось до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості розмірі 35 874 грн. 00 коп. та витрат з оплати судового збору у розмірі 2 481 грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 07.08.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено договір про надання кредиту № 155366616 на підставі якого відповідачем був отриманий кредит у розмірі 11 250 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом на строк 9 календарних днів. Позивач своє зобов`язання по перерахуванню кредитних коштів виконав, але відповідачем кредит не погашається, що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом, за захистом свого порушеного права.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.06.2022 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами відкрито провадження та роз`яснено відповідачу право надати у десятиденний строк з дня вручення даної ухвали надати відзив на позовну заяву.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, судові документи відповідачу були врученні 14.07.2022 про що свідчить зворотне повідомлення яке повернулось за зворотною адресою з відміткою про вручення, то в силу положень ст. 131 ЦПК України, відповідач вважається повідомленою про розгляд справи належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Як встановлено, ч. 4 вказаної статті Кодексу, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд може зобов`язати державний орган чи орган місцевого самоврядування подати відповідну заяву по суті справи (крім позовної заяви).

02.08.2022 відповідач подала відзив на позов з викладенням своїх міркувань по суті предмету позову з посиланням на норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що номер картки у листі АТ «Таскомбанк» не зазначено в повному обсязі, а отже й неможливо достовірно встановити, на який саме номер, начебто були перераховані кошти. Позивачем не долучено до позовної заяви належних та допустимих доказів, що карта належить та використовується саме відповідачем. Також, у матеріалах справи відсутня виписка з банківського рахунку, що є підтвердженням видачі кредиту.

Крім того, відповідач звертає увагу, що кошти за зазначеним договором надавались позивачем під сплату відсотків за користування кредитом у розмірі 1,32% від суми першого траншу за кожний день користування. Проте, відповідно до підпункту 1.12.2. пункту 1.12 договору з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю 2,30% в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Проте, позивач здійснював кредитування відповідача лише 9 календарних днів, а тому нарахування відсотків у розмірі 2,30% здійснювалося вже за межами кредитування. Відтак, вимоги позивача про стягнення процентів після 16.08.2021 (закінчення строку кредитування) не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

У даній справі кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів, однак таких вимог позивач не заявляв, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення процентів, нарахованих після закінчення строку кредитування, є необґрунтованими.

Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 07.08.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем був укладений договір кредитної лінії № 155366616 на суму 11 250 грн. 00 коп., це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника зі сплатою відсотків за користування кредитом на строк 9 днів.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» визначають порядок і умови надання товариством грошових коштів у кредит. Правила розміщені на сайті позивача: moneyveo.ua у загальному доступі для ознайомлення всіх зацікавлених осіб і є публічною офертою товариства до укладання договору. Згідно пункту 4.1 договору, невід`ємною частиною цього договору є «Правила надання грошових коштів у кредит товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті позичальника: moneyveo.ua.

Відповідно до умов розділу 3 Правил відповідач акцептував оферту, здійснивши дії спрямовані на укладання договору про надання кредиту і настання юридичних прав та обов`язків, заповнивши заявку на сайті позивача добровільно та з розумінням настання юридичних прав та обов`язків, зазначив інформацію щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої бажав отримати кредит.

Згідно з п. 4.4. Договору, сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Товариством в якості підпису Позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено ст. 526 ЦК України.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Вищевказаний Договір кредитної лінії, підписаний позивачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд також у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19.

Крім того, суд не бере до уваги посилання відповідача щодо відсутності доказів приналежності картки відповідачу, оскільки грошові кошти були перераховані на картку вказану самою ОСОБА_1 в заявці на отримання кредитних грошових коштів (а.с. 4), а враховуючи вищевикладене, підстав вважати що заявка була подана іншою особою у суду відсутні.

Відповідно до п. 1.6 Договору позичальник має право користуватися кредитом від дати фактичного отримання суми кредиту за кожним траншем та до закінчення строку дії договору чи його дострокового розірвання.

Згідно з п. 1.9.3. Договору якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів у порядку, передбаченому п. 1.8 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 620,50 процентів річних, що становить 1,70% в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом Дисконтного періоду. Сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним договором щодо виникнення у позичальника зобов`язань по сплаті процентів за Базовою процентною ставкою від дати отримання кредиту по дату закінчення Дисконтного періоду є факт продовження користування кредитом понад строк Дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду на умовах п. 1.8 цього Договору.

Пункт 1.12.1 Договору передбачає що зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду.

Відповідно до п. 4.2 Договору строк його дії обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання кредиту визначеного в п. 1.7 Договору. Строк дії договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання кредиту передбачених п. 1.8 та 1.12.1 договору. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання.

Згідно з п. 4.3. договору сторони погоджується, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього договору (після 90 дня від дати закінчення Дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене, суд відкидає посилання відповідача на те, що стягнення процентів після 16.08.2021 не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Відтак, оскільки відповідач не виконує умови договору в добровільному порядку, сума отриманого кредиту та відсотки за користування ним підлягають примусовому стягненню.

Згідно розрахунку заборгованості, наданому представником позивача, станом на 19.01.2022 сума заборгованості складає: сума траншу в межах кредитного ліміту 11 250 грн. 00 коп., проценти за користування кредитом у Дисконтний період - 1 336 грн. 50 коп., проценти за користування кредитом після Дисконтного періоду - 23 287 грн. 50 коп., а всього 35 784 грн. 00 коп., та судовий збір 2 481 грн.

На переконання суду, саме позивач ініціював укладення такого договору, оформивши заявку на сайті товариства, підписавши договір з використанням аналогового підпису.

Суду не було надано доказів на спростування зазначеного.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Положеннями ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України, на підтвердження погашення заборгованості, відповідачем не надано.

За таких підстав, зобов`язання перед позивачем не виконано, відповідач в односторонньому порядку відмовився виконувати взяті на себе зобов`язання щодо погашення кредиту та відсотків, суд приходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати понесені позивачем з оплати судового збору в розмірі 2481,00 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 509, 525, 526, 530, 536, 1054, 1049, 1055 ЦК України, 10, 11, 13, 77,78, 80, 81, 263, 265, 280, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» заборгованість за кредитним договором в розмірі 35 784 (тридцять п`ять тисяч сімсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. та витрати з оплати судового збору в розмірі 2 481 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога»: 01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, буд. 15-Б, поверх 1, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя Ю. Г. Головко