БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2/361/1137/22, cправа № 361/5840/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«07» грудня 2022 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретарів судових засідань: Шаварин С.С., Гафінчук Т.В., Степанюк А.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 ,

представник позивача ОСОБА_1 адвокат Онопрієнко Зоя Володимирівна,

представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Немеровець Тетяна Анатоліївна;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про визнання боргових зобов`язань спільним боргом колишнього подружжя,

в с т а н о в и в:

13 серпня 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просила: - визнати за нею право власності на Ѕ частину земельної ділянки, площею 0,25 га (кадастровий номер: :01:005:0027; цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель закладів побутового обслуговування), за адресою: АДРЕСА_1 ; - залишити у власності ОСОБА_1 - Ѕ частину земельної ділянки, площею 0,25 га (кадастровий номер: :01:005:0027; цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель закладів побутового обслуговування), за адресою: АДРЕСА_1 .

27 лютого 2020 року відповідач ОСОБА_1 подав зустрічний позов до ОСОБА_2 у якому просив визнати його борг за договором позики від

03 липня 2016 року в розмірі 600 000 грн. 00 коп. спільним боргом подружжя.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2020 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , а також зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволені. Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину земельної ділянки, площею 0,25 га (кадастровий номер: :01:005:0027; цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель закладів побутового обслуговування), за адресою: АДРЕСА_1 . Залишено у власності ОСОБА_1 - Ѕ частину земельної ділянки, площею

0,25 га (кадастровий номер: :01:005:0027; цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель закладів побутового обслуговування), за адресою: АДРЕСА_1 . Визнано борг за договором позики від 03 липня 2016 року в розмірі 600 000 грн. 00 коп. ОСОБА_1 з ОСОБА_2 спільним боргом подружжя.

Постановою Київського апеляційного суду від 02 грудня 2020 року залишено без зміни рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2020 року.

Постановою Верховного Суду від 21 липня 2021 року скасовано рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 грудня 2020 року в частині вирішення зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання боргових зобов`язань спільним боргом подружжя. У цій частині справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, постанову суду апеляційної інстанції в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_1 до

ОСОБА_2 і направляючи справу на новий судовий розгляд, суд касаційної інстанції виходив з того, що у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладання договору позики і його умов. При укладанні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового (частина друга статті 65 ЦК України).

Правовий аналіз частини четвертої статті 65 ЦК України дає підстави для висновку, що той з подружжя, хто не брав безпосередньо участі в укладенні договору, стає зобов`язаною стороною (боржником), за наявності двох умов:

1) договір укладено другим із подружжя в інтересах сім`ї; 2) майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Тільки поєднання вказаних умов дозволяє кваліфікувати другого з подружжя як зобов`язану особу (боржника). Тобто, на рівні закону закріплено об`єктивний підхід, оскільки він не пов`язує виникнення обов`язку другого з подружжя з фактом надання ним згоди на вчинення правочину. Навіть якщо другий з подружжя не знав про укладення договору він вважатиметься зобов`язаною особою, якщо об`єктивно цей договір було укладено в інтересах сім`ї та одержане майно було використано в інтересах сім`ї. Такий підхід в першу чергу спрямований на забезпечення інтересів кредиторів.

За таких обставин суди повинні досліджувати, чи отримані грошові кошти були витрачені в інтересах сім`ї, чи підтверджено це відповідними доказами, а також з`ясовувати, чи надавав інший ж подружжя у письмовій формі згоду на укладення договору позики.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зазначала, що позивачем не надано належних і допустимих доказів про укладення договору позики ОСОБА_1 саме 03 липня 2016 року, та вказуючи на фальсифікацію цього договору й неможливість прочитання тексту розписки, подала до суду першої інстанції клопотання про призначення комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи.

Вказані клопотання у порушення норм статті 12 ЦПК України були залишені судом першої інстанції поза увагою та не були вирішені, чим суд допустив неповноту в з`ясуванні обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

На вказані порушення норм процесуального законодавства судом першої інстанції не звернув уваги й апеляційний суд. При цьому суди не надали належної правової оцінки доводам ОСОБА_2 про те, що спірна розписка є нечитабельною, та безпідставно послались на те, що факт укладення між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 договору позики на суму 600 000 грн. 00 коп. для придбання спірної земельної ділянки не підлягає доказуванню, оскільки ці обставини установлені судовим рішенням, ухваленим у справі № 361/7266/19.

Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із положеннями статті 54 ЦПК України якщо в результаті ухвалення судового рішення сторона може набути право стосовно третьої особи або третя особа може пред`явити вимоги до сторони, така сторона зобов`язана сповістити цю особу про відкриття провадження у справі і подати до суду заяву про залучення її до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. До такої заяви повинні бути додані докази про направлення її копії особі, про залучення якої як третьої особи подана заява. У разі розгляду справи без повідомлення третьої особи про розгляд справи обставини справи, встановлені судовим рішенням, не мають юридичних наслідків при розгляді позову, пред`явленого стороною, яка брала участь у цій справі, до цієї третьої особи або позову, пред`явленого цією третьою особою до такої сторони.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 грудня 2019 року в справі № 361/7276/19 установлені обставини укладення

ОСОБА_3 з ОСОБА_1 03 липня 2019 року договору позики на суму 600 000 грн. 00 коп. та використання останнім як позичальником цих коштів на придбання спірної земельної ділянки, яка є предметом поділу в цій справі. При цьому ОСОБА_1 визнав цей позов та не заперечував проти його задоволення.

У результаті ухвалення зазначеного судового рішення ОСОБА_1 набув право вимагати від ОСОБА_2 визнати це зобов`язання спільним боргом подружжя, яке реалізував шляхом подання зустрічного позову в цій справі.

З огляду на зазначене ОСОБА_1 був зобов`язаний сповістити свою дружину ОСОБА_2 про відкриття провадження у справі № 361/7276/19 і подати до суду заяву про залучення її до участі у справі, проте не зробив цього.

Таким чином, обставини щодо укладення договору позики між

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на суму 600 000 грн. 00 коп. з метою придбання земельної ділянки, які встановлені судовим рішенням у справі

№ 361/7266/19, не мають юридичних наслідків при розгляді позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання боргу спільним боргом подружжя.

Окрім цього, суди попередніх інстанцій не надали належної правової оцінки доводам ОСОБА_2 про те, що спір про стягнення з ОСОБА_1 коштів за договором позики від 03 липня 2016 року (справа № 361/7266/19) був ініційований ОСОБА_3 у жовтні 2019 року, тобто після звернення ОСОБА_2 до суду із цим позовом у серпні 2019 року, що на переконання останньої може свідчити про іншу дату складення вказаної боргової розписки і саме з метою з`ясування цих обставин нею було подано до суду клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, яке не було вирішено судом.

Тягар доведення обґрунтованості вимог позову за загальними правилами процесуального закону покладається саме на позивача, а не реалізовується у спосіб спростування доводів пред`явлених вимог стороною відповідача, як беззаперечних. Якщо позивач, розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд, доведе суду обґрунтованість пред`явлених вимог, то у випадку їх неспростування стороною відповідача у спосіб, визначений законом, такі вимоги підлягають задоволенню.

Заперечуючи обставини того, що ОСОБА_1 уклав договір в інтересах сім`ї на потреби сім`ї витратив отримані за договором позики грошові кошти у сумі 600 000 грн. 00 коп., ОСОБА_2 звертала увагу на те, що вартість придбаної в період шлюбу земельної ділянки становить 84 000 грн. 00 коп.

Суди не дослідили чи були використані на потреби сім`ї і інші кошти.

За таких обставин суди дійшли передчасних та необґрунтованих висновків про наявність правових підстав кваліфікувати ОСОБА_2 , як зобов`язану особу (боржника) за укладеним ОСОБА_1 договором позики у формі розписки, не дослідивши питання щодо наявності згоди ОСОБА_2 на його укладення, та не надавши належної правової оцінки доводам останньої щодо недоведеності ОСОБА_1 факту укладення цього правочину в інтересах сім`ї та використання отриманих за ним коштів саме в інтересах сім`ї.

Суди попередніх інстанцій у порушення статей 12, 89, 263 ЦПК України не з`ясували належним чином фактичних обставин справи щодо заявлених вимог, які правовідносини сторін випливають з установлених обставин; не перевірили усіх доводів сторін, й не надали належної правової оцінки поданим ними доказів, не сприяли всебічному й повному з`ясуванню дійсних обставин справи, що мають юридичне значення для її вирішення, допустивши неповноту у з`ясуванні таких обставин.

Частиною п`ятою статті 411 ЦПК України визначено, що висновки суду касаційної інстанції, в зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

При новому розгляді справи, позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Онопрієнко З.В. підтримали раніше заявлені позовні вимоги, які були на той час зустрічними. Підстави та предмет позову не змінені.

В обґрунтування позовних вимог зазначається про те, що 02 серпня 2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився син ОСОБА_4 .

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 травня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до

ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, шлюб між ними розірвано (справа

№ 361/291/19, провадження № 2/361/1586/19).

За час перебування у шлюбі ними була придбана земельна ділянка, площею 0,25 га (кадастровий номер: :01:005:0027; цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель закладів побутового обслуговування), за адресою: АДРЕСА_1 .

Земельна ділянка набута на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05 липня 2016 року, посвідченого Броварською районною державною нотаріальною конторою Київської області та зареєстрованого у реєстрі за № 2-1070.

Зареєстрована земельна ділянка за ОСОБА_1 .

З метою купівлі земельної ділянки 03 липня 2016 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір позики, за умовами якого він отримав 600 000 грн. 00 коп. зі строком повернення до 03липня 2019 року. Грошові кошти ОСОБА_1 отримав при свідках ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також у присутності його дружини ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 стверджує, що вони з дружиною мали намір на придбаній земельній ділянці побудувати станцію технічного обслуговування автомобілів.

ОСОБА_1 понесені витрати в інтересах сім`ї, а саме: - вартість земельної ділянки по договору становить 85 860 грн. 00 коп.; - послуги нотаріуса становлять 3 000 грн. 00 коп.; - вартість послуг щодо розроблення

проекту землеустрою по зміні цільового призначення земельної ділянки відповідно

до договору про надання послуг від 01 березня 2017 року, укладеного між ОСОБА_1 і ТОВ «Аланік», становить 5 000 грн. 00 коп. (кадастровий номер: :01:005:0027); - вартість послуг щодо розроблення та погодження детального плану території земельної ділянки, площею 0,25 га, проекту землеустрою по зміні цільового призначення відповідно до договору про надання послуг від

15 листопада 2016 року, укладеного між ОСОБА_1 і ТОВ «Аланік»

18 000 грн. 00 коп. (кадастровий номер: :01:005:0027); - рахунок

№ НОМЕР_1 Київобленерго на проведення та підключення електромережі на

12 276 грн. 00 коп. та чек про оплату (чек від 12.08.2016р.); - витрати на відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва на користь Великодимерської селищної ради на суму 11 980 грн. 00 коп.

Витрати на будівництво СТО, яке розташоване на земельній ділянці:

- видаткова накладна № 94174 від 22 серпня 2016 року на 88 478 грн. 88 коп.;

- видаткова накладна від 22 серпня 2016 року на 1 700 грн. 00 коп.; - замовлення

№ 66477 від 22 серпня 2016 року підтвердження оплати на суму 1 003 грн. 07 коп.;

- видаткова накладна № 16393724 від 06 липня 2016 року на суму 6 407 грн. 70 коп.;

- видаткова накладна № 95055 від 23 серпня 2016 року на суму 1 400 грн. 00 коп.

на підтвердження оплати; - видаткова накладна № 94172 від 22 серпня 2016 року

на суму 900 грн. 00 коп. на підтвердження оплати; - видаткова накладна № 94177 від 22 серпня 2016 року на суму 5 874 грн. 00 коп. на підтвердження оплати; - видаткова накладна № 16397661 від 21 липня 2016 року на суму 924 грн. 24 коп.

на підтвердження оплати; - видаткова накладна № 16397663 від 21 липня 2016 року на суму 1 817 грн. 50 коп. на підтвердження оплати; - на проведення внутрішньої електромережі 30 000 грн. 00 коп.; - на проведення будівництва 150 000 грн. 00 коп.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 грудня 2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму боргу в розмірі 600 000 грн. 00 коп.

На переконання позивача ОСОБА_1 , його боргові зобов`язання на суму 600 000 грн. 00 коп. повинні бути визнані спільним боргом подружжя, оскільки договір позики ним укладався в інтересах сім`ї. Грошові кошти витрачалися також в інтересах сім`ї.

У відзиві на позов ОСОБА_1 відповідач ОСОБА_2 зазначає про те, що земельна ділянка, площею 0,25 га, за адресою: АДРЕСА_1 , була придбана у період перебування в зареєстрованому шлюбі за спільні сімейні кошти.

ОСОБА_1 ніколи не отримував від ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 600 000 грн. 00 коп.

ОСОБА_1 , як колишній чоловік ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 змовилися скласти розписку від 03 липня 2016 року, оскільки вони проживають разом у цивільному шлюбі з січня 2019 року, що й стало підставою для розірвання шлюбу.

Розписка від 03 липня 2016 року складена після того, як ОСОБА_1 довідався про те, що ОСОБА_2 у серпні 2019 року подала до суду позов про поділ земельної ділянки як спільного сумісного майна подружжя, тобто розписка не була складена у липні 2016 року.

Крім того, ОСОБА_1 у позові посилається на те, що 600 000 грн.

00 коп. він отримав в борг від ОСОБА_3 та витратив на потреби сім`ї,

однак з наданих ним доказів видно, що на придбання земельної ділянки, зміну її цільового призначення та будівництво станції технічного обслуговування ним сплачено 225 171 грн. 00 коп.

Інша сума витрачених коштів, у тому числі 30 000 грн. 00 коп. на проведення внутрішньої електромережі та 150 000 грн. 00 коп. на проведення будівництва не підтверджені належними та допустимими доказами. Видаткова накладна від 06 липня 2015 року № Инт-16393724 на суму 6 407 грн. 00 коп., накладна профнастил від

06 липня 2015 року на суму 37 723 грн. 00 коп., накладна профнастил від 21 липня 2015 року на суму 16 541 грн. 00 коп., видаткова накладна від 21 липня 2015 року

№ Инт-16397661 на суму 924 грн. 24 коп., видаткова накладна від 21 липня 2015 року № Инт-16397663 на суму 1 817 грн. 50 коп. не можуть бути доказами витрачених коштів, оскільки товар був придбаний у 2015 році, тобто до того як ОСОБА_1 нібито отримав грошові кошти у борг.

Також на переконання відповідача вартість будівельних матеріалів на загальну суму 99 356 грн. 05 коп. не можна вважати сумою, яка використана на будівництво станції технічного обслуговування автомобілів саме на спірній земельній ділянці, оскільки ОСОБА_1 не надав доказів, що підтверджують використання цих будівельних матеріалів саме для цих цілей. Просить у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 02 серпня 2005 року.

Від спільного подружнього життя сторони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

03 липня 2016 року ОСОБА_1 взяв у ОСОБА_3 в борг грошові кошти у розмірі 600 000 грн. 00 коп. для купівлі земельної ділянки в смт. Велика Димерка, зміни її цільового призначення та будівництва станції технічного обслуговування автомобілів. Термін повернення - до 03 липня 2028 року.

05 липня 2016 року ОСОБА_1 уклав з ОСОБА_7 договір купівлі-продажу земельної ділянки, який посвідчений державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області Куценком Є.О. та зареєстрований у реєстрі за номером

2-1070.

За цим правочином ОСОБА_1 придбав земельну ділянку, площею 0,2500 га, розташовану на території Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, надану для ведення особистого селянського господарства, за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер: :01:005:0027. Продаж земельної ділянки проводився за 85 860 грн. 00 коп. Дружина ОСОБА_1 ОСОБА_2 надала свою згоду на вчинення чоловіком правочину.

Земельна ділянка зареєстрована за ОСОБА_1 на праві приватної власності. Підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 2-1070, виданий 05.07.2016, видавник: Броварська районна державна нотаріальна контора Київської області; рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер: 478 ХХVI-VII, виданий 12.10.2017, видавник: Великодимерська селищна рада Броварського району Київської області. Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 30315189 від 05.07.2016, ОСОБА_8 , Броварська районна державна нотаріальна контора, Броварський районний нотаріальний округ, Київська область (копія Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26.07.2019 № 175231552).

15 листопада 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аланік» (виконавець) та ОСОБА_1 (замовник) укладено договір № 158, за умовами якого замовник доручив, а виконавець прийняв на себе зобов`язання щодо розроблення та погодження детального плану територій земельної ділянки, площею 0,25 га в межах смт. Велика Димерка Броварського району Київської області (кадастровий номер: :01:005:0027). Договірна ціна становить 18 000 грн. 00 коп.

Матеріали справи містять дані про понесення ОСОБА_1 витрат у період шлюбу, після укладення правочину, на облаштування земельної ділянки для досягнення мети її придбання: - 12 276 грн. 00 коп. (рахунок №

від 11.08.2016р., квитанція № 165 від 12.08.2016р.); - 11 980 грн. 00 коп. (квитанція

№ 43 від 06.12.2017р.); - 88 478 грн. 88 коп. (видаткова накладна № 94174 від 22.08.2016р.); - 1 700 грн. 00 коп. (видаткова накладна № 94179 від 22.08.2016р.);

- 1 003 грн. 17 коп. (замовлення № 66477 від 22.08.2016р.); - 1 400 грн. 00 коп. (видаткова накладна № 95055 від 23.08.2016р.); - 900 грн. 00 коп. (видаткова накладна № 94172 від 22.08.2016р); - 5 874 грн. 00 коп. (видаткова накладна № 94177 від 22.08.2016р.).

01 березня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аланік» та ОСОБА_1 укладено договір № 001/03, за умовами якого замовник ( ОСОБА_1 ) доручив, а виконавець (ТОВ «Аланік») взяло на себе зобов`язання: надання юридичних послуг із супроводу щодо розроблення проекту землеустрою по зміні цільового призначення земельної ділянки (кадастровий номер: :01:005:0027) з особистого селянського господарства на землі комерційного призначення в АДРЕСА_1 . Договірна ціна становить 5 000 грн. 00 коп.

Наявні у матеріалах справи також копії наступних документів, наданих до суду ОСОБА_1 ,: - рахунку на оплату по замовленню № 5289 від 09.10.2017р.

на суму 12 090 грн. 41 коп.; - договору на виконання робіт від 01.08.2017р.; - Акту виконаних робіт № 2203 від 12.11.2018р. на суму 15 600 грн. 00 коп.; - розписки ОСОБА_9 про отримання від ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі

15 600 грн. 00 коп.; - Акту виконаних робіт № 1504 від 01.08.2017р. на суму 5 400 грн. 00 коп.; - Акту виконаних робіт № 1505 від 07.08.2017р. на суму 64 000 грн. 00 коп.;

- розписки ОСОБА_9 від 26.08.2017р. про отримання 49 000 грн. 00 коп.; - Акту виконаних робіт № 1600 від 12.09.2017р. на суму 34 320 грн. 00 коп.; - розписки ОСОБА_9 про отримання 15 000 грн. 00 коп.; - Акту виконаних робіт № 1610

від 12.09.2017р. на суму 82 000 грн. 00 коп.; - Акту виконаних робіт № 1814 від 04.10.2017р. на суму 6 000 грн. 00 коп.; - Акту виконаних робіт № 1815

від 06.10.2017р. на суму 3 000 грн. 00 коп.; - Акту виконаних робіт № 1901 від 06.11.2017р. на суму 1 400 грн. 00 коп.; - Акту виконаних робіт № 1902

від 06.11.2017р. на суму 9 750 грн. 00 коп.; - розписки ОСОБА_9 про отримання 11 150 грн. 00 коп.; - Акту виконаних робіт № 2055 від 12.06.2018р. на суму

78 000 грн. 00 коп.; - розписки ОСОБА_9 про отримання 78 000 грн. 00 коп.;

- Акту виконаних робіт № 2183 від 02.10.2018р. на суму 8 000 грн. 00 коп.; - розписки ОСОБА_9 про отримання 8 000 грн. 00 коп.

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від

21 травня 2019 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (справа № 361/291/19, провадження № 2/361/1586/19).

У провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договором позики (справа № 361/7276/19, провадження № 2/361/3669/19).

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 грудня 2019 року (яке набрало законної сили) позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованість за борговою розпискою в сумі 600 000 грн. 00 коп.

У цій справі рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2020 року визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину земельної ділянки, площею 0,25 га (кадастровий номер: :01:005:0027; цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель закладів побутового обслуговування), за адресою: АДРЕСА_1 . Залишено у власності ОСОБА_1 - Ѕ частину земельної ділянки, площею 0,25 га (кадастровий номер: :01:005:0027; цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель закладів побутового обслуговування), за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час нового розгляду справи судом було поставлено на обговорення сторін питання щодо проведення у ній комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи за клопотанням відповідача ОСОБА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , від імені якої діє представник адвокат Немеровець Т.А., просила суд призначити цей вид експертного дослідження, на вирішення якого поставити наступні питання: 1) чи виконано рукописний текст в оригіналі розписки від 03 липня 2016 року ОСОБА_1 ;

2) чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 в оригіналі розписки від 03 липня 2016 року ОСОБА_1 чи іншою особою з наслідуванням підпису

ОСОБА_1 ; 3) чи виготовлений рукописний текст, а саме текст розписки від

03 липня 2016 року від імені ОСОБА_1 у той час, яким датований документ? 4) у який період часу був виконаний рукописний текст, а саме текст розписки від

03 липня 2016 року, складеної від імені ОСОБА_1 .? 5) чи в один період часу були виконані рукописні текст та підпис у наданому документі, а саме розписці від

03 липня 2016 року від імені ОСОБА_1 .?

Судом до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено ОСОБА_3 .

У судовому засіданні третя особа ОСОБА_3 пояснила, що у неї відсутній оригінал письмової розписки ОСОБА_1 від 03 липня 2016 року про отримання в борг 600 000 грн. 00 коп.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 повідомив, що у нього також відсутній оригінал письмової розписки від 03 липня 2016 року.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Немеровець Т.А. висловила заяву про зняття з розгляду раніше поданого клопотання про призначення у справі комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи, яка, з урахуванням думки інших учасників справи, задоволена судом.

У справі в якості свідків, відповідно до вимог статті 92 ЦПК України, допитано позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_1 , будучи допитаним в якості свідка, дав показання про те, що 03 липня 2016 року в гаражі ним отримано в борг грошові кошти при свідках ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , на той час його дружини ОСОБА_2 . Грошові кошти він брав у борг. Він хотів, щоб родині було краще, була більша територія для роботи. Територію хотіли розширити на три бокси. Мали намір придбати земельну ділянку та побудуватися. Дружина ОСОБА_2 була обізнана про необхідність придбання земельної ділянки для станції технічного обслуговування автомобілів. Усі дії для цього вони вчиняли разом. До нотаріуса їздили обоє, де дружина складала письмову заяву про надання згоди на придбання земельної ділянки. Він показував дружині земельну ділянку, вона знала у кого вони її придбавають. Продавець ОСОБА_14 відчужував земельну ділянку по дорученню. Вартість земельної ділянки він не пам`ятає. Великої грошової суми у них з дружиною не було, а тому виникла необхідність взяти грошові кошти у борг. На час придбання земельної ділянки у нього відносини з дружиною були нормальними. Земельну ділянку вони хотіли придбати обоє. Дружина ОСОБА_2 була при отриманні коштів. Грошові кошти перераховував він.

За час спільного проживання з дружиною ними було збудовано гараж, зведено прибудову, проводили воду. У цьому їм допомагали його батьки. На той час у нього були і інші кредиторські зобов`язання, зокрема, щодо придбання дитині ноутбуку.

До цього були кредиторські зобов`язання стосовно придбання телевізору, холодильника. Як одружувалися, то брали кредит на автомобіль.

Свідок показав, що навіть на придбання ноутбука за 20 000 грн. 00 коп. у них з дружиною не було коштів.

ОСОБА_15 , який був присутнім при передачі грошей, є знайомим ОСОБА_3 . Для засвідчення обставин надання грошових коштів він приїхав з м.Броварів. До того а ні він, а ні його дружина ОСОБА_2 не були знайомі з ОСОБА_16 . ОСОБА_17 є його знайомим. Він доволі частко приїздить з питань ремонту. Його він запросив для посвідчення відносин з позики грошей після того, як розповів останньому про намір придбати станцію технічного обслуговування. Про те, що має відбутися передача грошей він за декілька днів повідомив ОСОБА_10 . ОСОБА_15 та ОСОБА_17 не

знайомі між собою. ОСОБА_18 є його двоюрідним братом, він знав їх з ОСОБА_2 наміри придбати земельну ділянку під станцію технічного обслуговування автомобілів.

03 липня 2016 року були взяті ним гроші у борг, а 05 липня 2016 року придбана земельні ділянка. Вони зателефонували до нотаріуса ОСОБА_8 і за тиждень записалися до нього.

Коли віднайшли підходящу земельну ділянку, то вони знали її вартість. ОСОБА_3 погодилася надати в борг грошові кошти, однак хотіла, щоб про це не знав її цивільний чоловік ОСОБА_19 , оскільки у них були не дуже добрими взаємовідносини. З ОСОБА_3 він товаришує, знайомі з 2010 року. Познайомилися коли вони приїхали на ремонт автомобіля. Перед позикою вони з ОСОБА_3 домовилися, щоб він прорахував скільки необхідно грошей на будівництво станції технічного обслуговування автомобілів. Сума склала близько 600 000 грн. 00 коп. Мав намір повернути гроші швидко, оскільки три бокси за три роки повинні були принести дохід біля 600 000 грн. 00 коп. Думали, що якщо цього не буде вистачати, то візьмуть кредит. Потім з`ясувалося, що на земельній ділянці сільськогосподарського призначення не можна будувати. Він був оштрафований за незаконне будівництво. Вимушені були займатися переоформленням

земельної ділянки. Прибутку він не отримав. У червні минулого року він повернув ОСОБА_3 120 000 грн. 00 коп. Гроші заробив в якості фізичної особи-підприємця. Розписку ОСОБА_3 писав він. Писав при дружині та свідках.

Її зміст складали разом. Планувалося зробити, а потім оформити документи.

Думали, що почнеться будівництво, а документи будуть робитися одночасно. Оригінал розписки у ОСОБА_3 . Усі гроші пішли на землю та на будівельні роботи. На сьогодні будівництво не завершене. Є зміна цільового призначення, детальний план. Є дозвіл на забудову. Усі документи на проведення будівництва одержані, але роботи не завершені. Збудовано частину забору, каркас будівлі, поставлені вікна, вирита свердловина, підключене світло. Будівництво було заплановане в інтересах родини. Усі гроші пішли на будівництво та документацію. Їх вже не має. Після погіршення стосунків з дружиною він від неї пішов у грудні

2018 року. Потім дружина почала вимагати половину земельної ділянки. Повідомила, що вона грошей не брала.

На розгляд справи за позовом ОСОБА_3 він не хотів іти. Визнав позов. Він знав, що у нього є борг і який необхідно повернути.

Свідку для ознайомлення судом надані матеріали справи, де міститься копія письмової розписки від 03 липня 2016 року. Свідок оглянув копію розписки та підтвердив, що це та розписка, яка ним складалася.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи допитаною в якості свідка, дала показання про те, що 05 липня 2016 року з чоловіком придбали земельну ділянку.

У них в наявності були спільні кошти, які зароблялися торгівлею на базарах. Земельну ділянку придбали за 85 000 грн. 00 коп. При отриманні в борг грошей вона не була присутньою, оскільки перебувала на роботі. Коли довідалася про борги то була неприємно здивована. Її колишній чоловік перебував з ОСОБА_3 у стосунках як чоловік та жінка. Вже три роки вони живуть разом. На її переконання є

змова ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Понад півтора роки вони таємно зустрічалися. Їй про зобов`язальні відносини колишнього чоловіка ОСОБА_1 з ОСОБА_3 нічого не було відомо. Про ці відносини вона довідалася у

2020 році. Їй про це повідомили при розгляді в суді справи про розподіл майна. ОСОБА_10 не знає, ніколи не бачила. З ОСОБА_3 свого часу вона товаришувала. 05 грудня 2019 року ОСОБА_1 і ОСОБА_3 повідомили її про наявність у них почуттів один до одного. До цього вони товаришували сім`ями.

З грудня 2019 року вона перестала жити разом з чоловіком. Земельну ділянку вони збиралися придбати разом, відкладали для цієї мети гроші. Землю хотіли придбати для дитини. Гроші у них були спільними, разом поїхали до нотаріуса. Оформили усі необхідні документи. Розрахунок провели під час посвідчення правочину. ОСОБА_13 вона не знає. Їй нічого не було відомо про розгляд судом справи щодо стягнення боргу в розмірі 600 000 грн. 00 коп. Довідалася вже після того, як судом було прийняте рішення про стягнення суми боргу.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 оглянула розписку й ствердила, що почерк, яким вона складена, не належить ОСОБА_1 .

До придбання земельної ділянки вона її бачила. Знаходиться вона по АДРЕСА_1 . Ця земельна ділянка знаходиться поряд з земельною ділянкою, яка їй належить. Підійшла по місцю розташування та вартості. На ній розташовані залізні стовпи, паркан. Зараз там сміття. Нічого на земельній ділянці не будували, лише огородили.

Їй не було відомо, що чоловік змінював цільове призначення земельної ділянки.

Про будівництво станції технічного обслуговування автомобілів їй нічого не було відомо. Був випадок, що ОСОБА_3 надавала в борг її матері 15 000 грн. 00 коп. ОСОБА_3 не могла мати таку суму грошей, ніде не працювала. Вони з чоловіком разом будували гараж. В її будинку чоловік проклав каналізацію, обкладали будинок за її гроші. Батьки будували прибудову. Паркан встановили за спільні кошти. У гаражі не має сейфу. Будівництво проводилося без її згоди та відома. За спільне життя кредити вони не брали. Пральну машину подарувала мати. Ноутбук чоловік подарував дитині. За кредити чоловіка вона нічого не знає.

У судовому засіданні третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 дала показання про те, що вона з ОСОБА_1 знайома з 2010 року, часто спілкувалися, товаришували. Вона обслуговувала у нього автомобіль. Позивач ОСОБА_1 їй повідомляв, що має намір розширити бізнес. У нього в родині була складна ситуація. З 2008 року по 2018 рік вона перебувала у цивільному шлюбі. Її чоловік є священнослужителем. Вона займалася гранітними роботами. Були заощадження. Коли вона з чоловіком переїхали в

смт. Велика Димерка, то відносини у них погіршилися. Він міг застосувати до неї фізичну силу. Вона мала бажання власні заощадження вкласти у якусь справу.

З ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обговорювала питання вкладення нею грошей у їхні наміри придбати земельну ділянку. Земля була вибрана біля кладовища, це їй ще і підійшло. Обговорювалося питання про надання грошей у борг. Вона мала намір займатися пам`ятниками і могла б з ними співпрацювати. Могла бути бухгалтером. Не знала як їй розлучитися з цивільним чоловіком. У неї є два оформлених об`єкти нерухомості. ОСОБА_3 не хотіла щоб її цивільний чоловік знав про заощадження. У ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не було власних грошових коштів на придбання земельної ділянки та будівництво станції технічного обслуговування. Їй було відомо про те, що у них все у кредиті, у тому числі і ноутбук, вірила у їхню порядність. Грошові кошти нею передавалися в гаражі по АДРЕСА_2 . Про зустріч домовлялися заздалегідь. Дружина ОСОБА_1 знала про це та була присутня. Без дружини ОСОБА_1 не міг прийняти рішення про отримання грошей у борг. Це все відбувалося при свідках, як зазначено у розписці. Були при цьому ОСОБА_2 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 . На зустріч вона прийшла з ОСОБА_20 та ОСОБА_16 . У той час її чоловік був на похрещені і вона таємно вирішила сходити до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Вона була присутня під час написання розписки. Платежі розбили на три частини. Земельну ділянку продавав ОСОБА_21 по довіреності. Земля належала його батьку. Перед позикою обговорювали скільки необхідно грошей, ОСОБА_1 повинен був все прорахувати. Нараховано було

біля 600 000 грн. 00 коп. ОСОБА_2 знала про суму в 600 000 грн. 00 коп.

У подальшому почали з`являтися штрафні санкції, які вони не прорахували. Вона

не проживає з позивачем ОСОБА_1 . Відносини у них є трудовими. ОСОБА_3 веде позивачу ОСОБА_1 бухгалтерський облік з того часу як відкрили станцію технічного обслуговування, а саме з червня 2019 року і по сьогоднішній день. З відповідачем ОСОБА_2 не спілкується, між ними існує конфлікт. Позивач з відповідачем вирішили розлучитися. ОСОБА_1 вирішив сказати про те, що закоханий у неї. ОСОБА_2 зчинила сварку та розповіла її цивільному чоловіку. Відносин як чоловіка з жінкою у неї з ОСОБА_1 не було. 06 березня 2018 року цивільний чоловік ОСОБА_3 вигнав її з дому та зателефонував ОСОБА_1 щоб той приїхав і її забрав. Грошові кошти в борг надавалися в гривнях номіналом по 200, 500 грн. Позивач перераховував гроші. Відповідач стояла поряд нього. Розписку писав ОСОБА_1 . Саму розписку декілька разів він переписував. ОСОБА_15 , ОСОБА_17 перераховували також гроші. ОСОБА_18 стояв подалі, однак все бачив. Надані в борг грошові кошти належали виключно їй. Вона хотіла щоб у неї було щось своє,

з цивільним чоловіком не проживає. Розраховувала, що може з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у неї буде в подальшому спільний бізнес. Станція технічного обслуговування будувалася для родини ОСОБА_1 . Вона підтримує позивача, надавала кошти на оренду приміщення, погашення аліментів. ОСОБА_15 є її товаришем з дитинства. На земельній ділянці розташована огорожа, зварений каркас, накритий гідробар`єром, вагончик як шиномонтаж. Розташований ще один вагончик, який вона мала намір використовувати. 01 липня 2021 року ОСОБА_1 повернув їй 120 000 грн. 00 коп. Домовилися, що інші кошти він поверне пізніше. Розписку за 2021 рік вона порвала. До суду про стягнення суми боргу вона звернулася з метою перестрахуватися. Виконавчий лист суду у неї є. Їй відомо про строк пред`явлення до примусового виконання. Під час розгляду в судовому порядку вона надавала секретарю судових засідань оригінал розписки, який їй був повернутий.

При складенні розписки свідки були з паспортами.

Судом було надано для ознайомлення матеріали справи з копією розписки від 03 липня 2016 року. Свідок ОСОБА_3 підтвердила, що копія розписки повністю відповідає оригіналу розписки від 03 липня 2016 року.

Свідок ОСОБА_22 дав показання про те, що йому було відомо про наміри ОСОБА_1 взяти у позику гроші. Він приїхав ремонтувати автомобіль, були в гаражі. Прийшла ОСОБА_2 . Це було в селі Дімітрово, де проживав ОСОБА_1 . Приїхав ОСОБА_23 і сказав, що привіз людей, які дають гроші на станцію технічного обслуговування автомобілів. Гроші він бачив, вони були в пачках. Мова йшла про 600 000 грн. 00 коп. Гроші рахували ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 . Потім гроші ОСОБА_1 поклав у сейф. При цьому також був присутній ОСОБА_17 . На земельній ділянці було будівництво. Зараз там розташований каркас. Стояли вікна, шиномонтаж, побутова кімната, також був вантажний автомобіль. Спочатку винаймалася фірма, зводилася конструкція. Потім незаконне будівництво було припинене. У 2018 році почали доварювати каркас. Велика сума грошей пішла на оформлення документів. ОСОБА_2 про це все знає. Вона варила будівельникам їжу. На той час ОСОБА_2

працювала у місті Києві два дні через два дні. Розписку писали ОСОБА_1 з ОСОБА_2 . ОСОБА_3 забрала розписку. Взагалі він випадкового став свідком передачі грошей. Безпосередньо ОСОБА_1 писав розписку, а ОСОБА_2 стояла рядом. При передачі грошей та складення розписки були ще присутніми ОСОБА_24 , раніше не відомий йому ОСОБА_25 .

У подальшому в ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник конфлікт і будівництво призупинилося. Зараз будівництва не має через брак коштів. Будувалося все за позичені гроші.

Свідок ОСОБА_5 дав показання про те, що свого часу до нього звернувся ОСОБА_1 з питання засвідчення факту передачі та отримання грошей і він на те погодився. На земельній ділянці з`явилася ОСОБА_3 , гроші були в пакеті. Гроші перераховували, складалася розписка. Текст розписки диктувала ОСОБА_3 , а ОСОБА_1 її писав. Перераховував гроші ОСОБА_1 при ньому. Там також була і ОСОБА_2 , яка стояла біля ОСОБА_1 . Гроші ОСОБА_1 поклав у сейф в гаражі. Гроші були в пачках, купюри номіналом на 200, 500 грн. В гаражі знаходилися він, свідок, ОСОБА_3 , ОСОБА_26 брат ОСОБА_27 , раніше не знайомий йому ОСОБА_25 , з яким приїхала ОСОБА_3 , ОСОБА_26 дружина ОСОБА_28 . При собі свідок мав паспорт, який поклав на стіл. ОСОБА_26 звіряв дані по паспорту. Розписка писалася біля однієї години, переписувалася через поганий почерк ОСОБА_26 . Це було 03 липня біля 17 год. 00 хв. Гроші були отримані на придбання земельної ділянки та зведення станції технічного обслуговування автомобілів. Зараз на земельній ділянці побудована металева будівля. Будівництво здійснювалося на отримані в борг гроші. Після перерахунку грошей і написання другої розписки він виходив з гаража. У розписці мова йшла про 600 000 грн. 00 коп. На розписці він ставив свій підпис, вказував паспортні дані.

Свідку для огляду були надані матеріали справи з копією розписки. Свідок ОСОБА_5 підтвердив, що підпис у розписці належить йому. Він бачив як ОСОБА_25 розписувався у розписці також.

Свідок ОСОБА_23 дав показання про те, що його брат ОСОБА_1 повідомляв про наміри розширити бізнес. На початку липня брат сказав щоб він зайшов до ОСОБА_29 . Гроші ОСОБА_30 перерахувала і вони вийшли. По дорозі зустріли знайомого ОСОБА_31 і разом пішли до будинку ОСОБА_26 . Там були ОСОБА_26 , ОСОБА_30 , ОСОБА_26 , ОСОБА_28 , ОСОБА_32 . Він бачив як ОСОБА_3 передавала гроші і за столом писалася розписка. ОСОБА_2 разом з ОСОБА_1 перераховували гроші. Всього було 600 000 грн. 00 коп. Гроші були складені в пакет та покладені у сейф. ОСОБА_26 з ОСОБА_33 хотіли придбати земельну ділянку та побудувати на ній станцію технічного обслуговування. У подальшому була придбана земельна ділянки, проводилася зміна її цільового використання, розпочалося будівництво. Зараз там є огорожа, основи будівель.

Свідок ОСОБА_34 дала показання про те, що вона є донькою відповідача ОСОБА_2 . Їй не було нічого відомо про те, що ОСОБА_1 взяв у борг грошові кошти у розмірі 600 000 грн. 00 коп. Землю придбали для її молодшого брата. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом трудилися, заробляли гроші, які відкладали у сімейний бюджет. Вартість земельної ділянки становила 80 000 чи 90 000 грн. 00 коп. При укладенні договору не була присутньою. З 2018 року ОСОБА_1 живе з ОСОБА_3

03 липня вона була вдома. Матір перебувала на роботі. На подвір`ї вона не бачила великого скупчення людей. Гроші не бралися. Будуватися ніхто не планував. Про кредити вітчима та матері їй нічого не відомо. Ноутбук їй подарував вітчим, а за які гроші вона не знає.

Свідок ОСОБА_35 дала показання про те, що вона тривалий час знає позивача та відповідача. Діти ходили в один клас в школі. ОСОБА_2 працювала, їздила на базар. Їй відомо, що родина робила заощадження. 05 липня 2016 року була придбана земельна ділянка з метою надання можливості у подальшому дитині побудувати будинок. Про позику грошей їй не було нічого відомо. Гроші у них були, їх не позичали. На ділянці знаходиться паркан, зілля, смітник. Стоять якісь труби. ОСОБА_36 земельної ділянки огороджена. Про будівництво станції технічного обслуговування автомобілів їй нічого не відомо. З ОСОБА_3 знайома. Тоді вони товаришували. Після того, як ОСОБА_1 почав жити з ОСОБА_37 , то родина розпалася.

Свідок ОСОБА_38 дала показання про те, що вона товаришує з відповідачем ОСОБА_2 , разом працюють. Відповідач займається розведенням розсади.

Їй вона говорила, що має намір придбати земельну ділянку та побудувати там будинок для сина. Ці розмови тривали понад десять років. ОСОБА_2 розповідала, що її чоловік ОСОБА_1 достатньо заробляє. Гроші вони заощаджували на майбутнє. Наприкінці 2016 року ОСОБА_28 її повідомила, що вони придбали земельну ділянку. Цю ділянку вона бачила. На ній одні чагарники. Про позику коштів їй нічого не відомо. З ОСОБА_3 не знайома. Вона була біля земельної ділянки десь за 500 метрів, а тому окрім чагарників нічого на ній не бачила.

Свідок ОСОБА_39 дала показання про те, що їй відомо про наявність у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 достатнього доходу. Свого часу її родина зверталася до них з питання отримати в позику грошових коштів. Їй відомо про придбання у 2016 році земельної ділянки за 80 000 чи 85 000 грн. Це було капіталовкладення. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мали намір у майбутньому будуватися, однак цього так і не сталося. Робіт не бачила. На землі лише одні чагарники. Ділянка огороджена. Про позику грошей їй нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_40 дав показання про те, що у ОСОБА_1 з ОСОБА_2 був гарний достаток. Кожен з них добре заробляв. Гроші не позичалися. Йому відомо про придбання ними земельної ділянки влітку 2015 чи

2016 року приблизно за 85 000 грн. 00 коп. Ділянка огороджена шифером, занедбана. Про будівництво станції технічного обслуговування автомобілів йому нічого не відомо. Про позику нічого не чув. ОСОБА_1 зараз разом живе з

ОСОБА_3 . Тоді вони товаришували.

З письмових пояснень ОСОБА_6 від 28 липня 2022 року видно, що він був свідком складення розписки на 600 000 грн. 00 коп. на придбання земельної ділянки та будівництва станції технічного обслуговування. Розписку писав ОСОБА_1 про те, що він позичає гроші у ОСОБА_3 та зобов`язується їх повернути частинами протягом трьох років. 03 липня 2019 року він в якості свідка поставив свій підпис на розписці. Стверджує, що гроші ОСОБА_1 були отримані в повному обсязі при написанні розписки.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_23 від 28 липня 2022 року, у нього були розмови з братом ОСОБА_41 про розширення бізнесу, своєї СТО, за півроку до всіх цих подій. 03 липня 2016 року йому зателефонував брат ОСОБА_26 та попросив підстрахувати, а саме провести ОСОБА_30 від її дому до нього заради безпеки. Він о другій половині дня підійшов до будинку ОСОБА_30 . Там ОСОБА_30 перерахувала гроші, зателефонувала своєму знайомому, який під`їхав до місця зустрічі. Його звали ОСОБА_25 . Пішли до брата до дому. У ОСОБА_26 вони зайшли

до нього в гараж. Там вже були ОСОБА_18 , брат, його жінка ОСОБА_28 та знайомий ОСОБА_26 . Гроші рахував брат. Після перерахунку переконалися, що там дійсно

600 000 грн. 00 коп. Сіли писати розписку. Розписку писав брат ОСОБА_26 . Писав довго. Коли завершено було її складати, то розписку підписали брат, ОСОБА_26 , ОСОБА_25 . Брат сховав гроші в сейф у гаражі.

За змістом статті 60 СК України, - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з частиною третьою статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до статті 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним, як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Згідно з статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 1051 ЦК України визначено, що позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.

Якщо в результаті ухвалення судового рішення сторона може набути право стосовно третьої особи або третя особа може пред`явити вимоги до сторони, така сторона зобов`язана сповістити цю особу про відкриття провадження у справі і подати до суду заяву про залучення її до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. До такої заяви повинні бути додані докази про направлення її копії особі, про залучення якої як третьої особи подана заява. У разі розгляду справи без повідомлення третьої особи про розгляд справи обставини справи, встановлені судовим рішенням, не мають юридичних наслідків при розгляді позову, пред`явленого стороною, яка брала участь у цій справі, до цієї третьої особи або позову, пред`явленого цією третьою особою до такої сторони.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

На підставі зібраних по справі доказів суд приходить до висновку, що 03 липня 2016 року дійсно між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір позики грошових коштів у розмірі 600 000 грн. 00 коп., що підтверджується копією письмової розписки ОСОБА_1 від 03 липня 2016 року.

Наявні у справі докази свідчать про те, що позивач ОСОБА_1 , в період перебування у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , ніс витрати на зміну цільового призначення земельної ділянки та на будівельні і інші роботи, як встановлено у судовому засіданні, зі спорудження будівель, їх облаштування для станції технічного обслуговування автомобілів. Грошові кошти витрачалися в інтересах сім`ї.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснив, що між ним та колишньою дружиною ОСОБА_2 виник спір щодо спільного сумісного майна подружжя. ОСОБА_2 подала до нього відповідний позов. Дещо пізніше до нього було подано позов про стягнення грошових коштів ОСОБА_3 . Оскільки він дійсно брав у борг кошти та мав намір їх віддавати, то ці вимоги він визнав.

Має намір повернути борг, частину коштів він вже повернув ОСОБА_3 .

Розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання боргових зобов`язань за договором позики спільним боргом колишнього подружжя підлягають задоволенню.

Суд критично оцінює показання відповідача, наданих у якості свідка, а також показання свідків з її сторони щодо відсутності зобов`язальних правовідносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на підставі договору позики від 03 липня 2016 року, отримання ОСОБА_1 грошових коштів за цим правочином та витрачання цих коштів не в інтересах сім`ї, оскільки вони спростовуються іншими зібраними по справі доказами.

Також у судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 за весь час розгляду цієї справи жодним чином не оспорювала договір позики від

03 липня 2016 року в судовому порядку.

Відповідачем ОСОБА_2 не оскаржувалося рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 грудня 2019 року в справі

№ 361/7276/19, як таке, що впливає на її права та обов`язки.

Статтями 4, 12, 13 ЦПК України чітко визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із статтями 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів;

3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на викладене позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 264, 265, 354 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати боргові зобов`язання ОСОБА_1 перед ОСОБА_3 за договором позики від 03 липня 2016 року в сумі 600 000 (шістсот тисяч) грн. 00 коп. спільним боргом колишнього подружжя ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 );

відповідач ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 );

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: відсутній).

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин