Справа № 452/1512/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"25" листопада 2022 р. м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді Казана І.С.,
розглянувши у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у підготовчому засіданні в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області про визнання права на земельну частку (пай), -
ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою про визнання за ним права на земельну частку (пай) і в обґрунтування власної позиції посилається на те, що 7 липня 2000 року рішенням Містковицької сільської ради Самбірського району Львівської області «Про затвердження додаткового списку громадян на одержання середньої частки (паю)» його було зазначено у списках громадян як таких, що були пропущені та розпорядженням Самбірської РДА вирішено зареєструвати та видати сертифікати таким особам, котрі мають право на земельну частку (пай). Ураховуючи те, що ОСОБА_2 не отримав сертифікат на земельну частку (пай) по Місковицькій сільській раді, йому доводиться звертатися до суду, оскільки видача сертифікатів у зв`язку із зміною законодавства вже не проводиться; вважає, що це може бути встановлено у судовому порядку і, таким чином просить задовольнити позовні вимоги та визнати за ним право на земельну частку (пай) в розмірі 1,97 в умовних кадастрових гектарах на території Містковицької сільської ради Самбірського району Львівської області.
Позивач та його представник-адвокат Захарко Ю.Ю. до суду не прибули, просили розглядати справу в їх відсутності; у минулому судовому засіданні 27.09.22р. представник-адвокат Захарко Ю.Ю. в інтересах довірителя підтримала заявлені вимоги та посилалася на зазначені у позовній заяві обставини.
Представник відповідача Новокалинівської міської ради Самбірського району до суду до суду не прибув і подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності.
Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами суд уважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав:
Згідно ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Відповідно до п. 2, 7 Указу Президента України від 08.08.1995р. №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право па земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського: підприємства, кооперативу, акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта па право колективної власності на землю. Даним указом також передбачено, що створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання.
У відповідності до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність, не може позбавити її права на земельну частку.
Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року регламентовано організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками. Статтею першою вищезгаданого закону регламентовано, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку і рішення суду відповідно до ст. 2 є документом, що посвідчує таке право.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів від 04.02.2004р. «Про організацію робіт методику розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)» у разі виявлення після обробки проекту землеустрою факту не включення громадян, які відповідно до законодавства набули право на земельну частку (пай), до списку власників земельних ділянок таким громадянам здійснюється відповідною місцевою радою чи районною державною адміністрацією за рахунок коригування проекту, або за рахунок земель запасу чи резервного фонду.
Оскільки як установлено судом із заяви представника відповідача визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб; позивач звернувся до суду із таким спором, бо іншого порядку отримання такого права немає і такий є законним на підставі наведених вище норм і наявних у справі документальних доказів, - а тому такий позов слід задовольнити.
Керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителем АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , - право на земельну частку(пай) у розмірі 1,97 в умовних кадастрових гектарах із земель запасу чи резервного фонду на території Містковицької сільської ради Самбірського району Львівської області.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

Суддя