Єдиний унікальний номер №943/294/22
Провадження № 2/943/747/2022
У Х В А Л А

про відвід судді

10 березня 2022 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Кос І.Б., розглянувши матеріали цивільної справи за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, -

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Лукащука Я.М. звернувся до суду із указаним позовом, у якому просить стягнути із відповідача на користь позивача завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення матеріальну шкоду в розмірі 80260,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн., покликаючись на ухвалу Буського районного суду Львівської області (головуючий суддя Кос І.Б.) від 27.01.2022 року, якою кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України закрито на підставі статті 49 КК України у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності за закінченням строків давності, а зазначений цивільний позов ОСОБА_1 було залишено без розгляду.

Вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважаю доцільним заявити самовідвід, виходячи із того, що мною як суддею було попередньо висловлено правову позицію у судовому рішенні з приводу поданого цивільного позову.

Зокрема, ухвалою Буського районного суду Львівської області (головуючий суддя Кос І.Б.) від 27.01.2022 року, якою кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України закрито на підставі статті 49 КК України у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності за закінченням строків давності, а зазначений цивільний позов ОСОБА_1 було залишено без розгляду. Вищевказана ухвала була оскаржена в апеляційному порядку адвокатом Лукащуком Я.М. в інтересах ОСОБА_1 , який є позивачем у цій справі.

Частиною першою статті 76 КПК України виключає участь судді, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 3 ст. 39 ЦПК України визначено, що самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Як зазначено у п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 N 2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики України неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством.

Разом із тим, ЄСПЛ у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказує, що справедливими в розумінні ст. 6 Конвенції може вважатися тільки такий суд, який діє незалежно від будь-яких обставин особистого (людського) чи іншого плану, є безстороннім та безпристрасним, тобто, при абсолютній відсутності обставин, які можуть викликати сумніви в обєктивності та неупередженості судді.

У справі Деблед проти Бельгії, Європейський суд вказав, що не можна вважати неупередженим суддю, якщо він раніше мав можливість ознайомитися із справою, її учасниками, скласти свою думку ще до того, як розпочався даний судовий розгляд.

За змістом статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) визначення судді для розгляду конкретної справи здійснюється у порядку, встановленому ст. 33 цього Кодексу.

З огляду на вищенаведене, вважаю, що зазначені мною обставини виключають мою участь в розгляді даної цивільної справи, який по суті ще не розпочався, оскільки я раніше мав можливість ознайомитися із обставинами справи, оскільки мною як суддею у кримінальному провадженні було попередньо висловлено правову позицію у судовому рішенні з приводу обставин, безпосередньо пов`язаних із вищевказаним предметом спору шляхом постановлення ухвали про закриття кримінального провадження та залишення цього ж самого цивільного позову без розгляду, а тому з метою уникнення сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді та недопущення будь-яких сумнівів у постановленому за наслідками розгляду справи рішення суду з наведених вище мотивів, вважаю за доцільне заявити самовідвід, а справу передати для повторного розподілу за програмою автоматизованої системи документообігу суду.

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 33, 36, 39, 40, 41, 260, 261 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

заяву судді Буського районного суду Львівської області Коса І.Б. про самовідвід у цивільній справі за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, -задовольнити.

Справу передати для повторного розподілу між суддями Буського районного суду Львівської області в порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Кос І. Б.