Справа №: 671/361/22

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2022 року Волочиський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.,

з участю секретаря судового засідання Кошонько Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача служба у справах дітей Волочиської міської ради Хмельницької області про усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить зобов`язати відповідача не чинити йому перешкод у спілкуванні з їх дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не перешкоджати брати участь у її вихованні та вільному спілкуванні з нею та визначити способи його участі у її вихованні, серед яких вбачає: систематичні побачення з дитиною щосуботи та щонеділі з 09 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. через один тиждень та у літній період два тижні за домовленістю з відповідачкою щомісяця, а також спілкування два рази на місяць з п`ятниці до неділі за місцем проживання та перебування позивача.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач посилається на те, що йому належала 12/25 частки житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,048 га, призначена для обслуговування житлового будинку. 27 березня 2013 року згідно умов договору дарування, він безоплатно передав у власність своїм дітям ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 12/25 частки вказаного житлового будинку та земельну ділянку. Його дружина ОСОБА_6 від імені дітей вказаний дар прийняла. Відтак, у помешканні за вказаною адресою, окрім нього були зареєстровані та постійно проживали діти ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та його дружина ОСОБА_6 .

Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось, а тому рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 28 січня 2020 року шлюб між ними було розірвано, але при цьому він залишився проживати за місцем реєстрації, і це жодним чином не обмежувало інтереси дітей та інших членів родини.

Зазначає, що починаючи з січня 2021 року, з метою позбавлення його права користування житловим приміщенням, його колишня дружина почала створювати умови, які унеможливлювали сумісне проживання. Ініціювала сварки, стала налаштовувати дітей та підбурювати їх до неповаги до нього і це вплинуло та негативно позначилось на поведінці їхньої малолітньої дочки.

ОСОБА_1 в позові вказує, що надалі між ним та колишньою дружиною почались незгоди та непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні дочки ОСОБА_3 . Його намагання мирним шляхом врегулювати спір призводили лише до нових конфліктів, так як відповідачка не бажала його присутності та штучно створювала перешкоди у спілкуванні з дитиною. Весь цей час він намагався налагодити зв`язок із дочкою, приймати участь у її вихованні, утриманні та розвитку здібностей, забезпечувати її всім необхідним.

Тож, оскільки позивач неодноразово звертався до ОСОБА_2 з метою добровільного врегулювання спору, реалізації його прав щодо здійснення виховання їхньої малолітньої дочки та безперешкодного надання йому можливості особистого спілкування з нею, однак відповідач безпідставно відмовляє йому у цьому, створюючи штучні перешкоди у спілкуванні з дитиною, тому він змушений звернутися до суду із даним позовом.

Представник позивача ОСОБА_7 та позивач ОСОБА_1 , які були опитані в судовому засіданні 24.10.2022 року, в судове засідання не з`явились, подали до суду заяву, в якій просили справу розглядати без їх участі, заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_8 , яка була опитана в судовому засіданні 24.10.2022 року разом із відповідачем ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилася, подавши до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її та відповідача участі, позовні вимоги визнає частково. У поданому відзиві на заяву зазначила, що позивач та відповідач розірвали шлюб, оскільки відповідач не змогла витримувати психологічне та економічне знущання, аморальну та негідну поведінку позивача. 16 грудня 2020 року відповідачем була подана заява до поліції про вчинення економічного та психологічного насилля в сім`ї. Згідно постанови Волочиського районного суду Хмельницької області від 28.12.2020 року позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Через психологічне насилля в сім`ї почали страждати діти. Зі старшою повнолітньою дочкою ОСОБА_9 позивач не спілкується більше року. Відповідач неодноразово зверталась до психологів, щодо емоційного стану доньки ОСОБА_3 , тому що після вказаних обставин ОСОБА_3 панічно боїться свого батька ОСОБА_1 . Також, дочка ОСОБА_3 має важке захворювання цукровий діабет 1 тип, діабетичний кетоацидоз І-ІІ ст. Емоційно-лабільний розлад. З 10.05.2019 року дочці ОСОБА_3 встановлено інвалідність до 18 років. Позовні вимоги дуже суперечливі через нехтування режиму дня дитини, графіку навчання та особливо харчування та лікування, оскільки кожну годину дочці потрібно вимірювати апаратом рівень глюкози в крові, далі вираховувати скільки потрібно вводити інсуліну. Це дуже важка форма цукрового діабету, що може призвести до коми, якщо вчасно не проводити перевірку рівня цукру в крові, правильного та вчасного харчування, нормального психо-емоційного стану дитини. Тому, представник відповідача просить задовольнити позов частково, призначити побачення з дитиною щосуботи та щонеділі з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. та з 14 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв. через один тиждень, в інших вимогах відмовити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача служби у справах дітей Волочиської міської ради Хмельницької області Комаровська Н.М.в судове засідання не з`явилася, подавши до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, підтримує позицію, викладену в судовому засіданні 24.10.2022 року, в якому вказала, що служба у справах дітей не заперечує проти спілкування батька з дитиною за згодою батьків, при цьому схиляються до годин, які запропоновані матір`ю дитини, задля того, щоб не травмувати дочку.

Свідок ОСОБА_10 , в судовому засіданні 24.10.2022 року пояснила, що вона є рідною сестрою відповідача ОСОБА_2 . ОСОБА_3 часто приходить гратися з її дітьми та були випадки, коли їй ставало погано через цукровий діабет. Дитина батька боїться, при зустрічі труситься та переживає.

В судовому засіданні 24.10.2022 року малолітня дочка сторін ОСОБА_3 , за участі психолога ОСОБА_11 , пояснила, що не хоче спілкуватись з батьком, боїться його, буває, що батько телефонує їй, але вона не бере трубки, бо не хоче розмовляти з ним.

Психолог КУ «Центр надання соціальних послуг» Волочиської міської ради ОСОБА_11 , в судовому засідання 24.10.2022 року зазначила, що ОСОБА_3 думку висловлювала вільно, також пояснила, що дитина потребує опіки як батька так і матері, при цьому батькам необхідно налагодити стосунки між собою та поступово підключати дитину, оскільки ОСОБА_3 боїться батька.

Заслухавши 24.10.2022 року учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, принциповим є положення про те, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

У п. 6 Декларації проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Згідно із ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із ч. 3 ст. 291 ЦК України, фізична особа має право на підтримання зв`язків з членами своєї сім`ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 153 та ст. 155 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою.Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

В силу ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно із ч.ч. 1-2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Тож, наведені норм матеріального права дають підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Судом встановлено, що сторони з 02 липня 2000 року перебували в зареєстрованому шлюбі, під час якого відповідач ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 народила дочку ОСОБА_3 . Батьком дитини є позивач. Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 28 січня 2020 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 14).

Відповідно до наданих відповідачем медичних довідок, дитині ОСОБА_5 встановлено діагноз: цукровий діабет 1 тип, діабетичний кетоацидоз І-ІІ ст. Емоційно-лабільний розлад. З 10.05.2019 року дитині встановлено інвалідність до 18 років.

Позивач сплачує аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання дочки ОСОБА_3 , в розмірі 1200 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 06.12.2019 року. Станом на 01.06.2022 року заборгованість по сплаті аліментів відсутня, що підтверджується розрахунками заборгованості по аліментах, виданими 10.02.2022 року за № 3304 та 10.03.2022 року за № 8365 в.о. начальника Волочиського відділу ДВС Стаднічуком В.С. (а.с. 11-12, 62-63).

ОСОБА_1 працює на посаді стрільця ВОХР ПАТ «Мотор Січ». За місцем роботи характеризується позитивно (а.с. 15).

Відповідно до складеного головними спеціалістами служби у справах дітей Волочиської міської ради акту обстеження умов проживання дитини за адресою: АДРЕСА_1 , дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає разом з матір`ю, для дитини створені належні умови для проживання, розвитку та виховання (а.с. 53).

Позивач бажає спілкуватися з дочкою та приймати участь у її вихованні. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов в домогосподарстві по АДРЕСА_2 , видного старостою сіл Поляни, Канівка, Петрівка 23.02.2022 року, за вказаною адресою зареєстрована і постійно проживає ОСОБА_12 (мати позивача), окрім цього без реєстрації тимчасово проживає ОСОБА_1 . В помешканні задовільні санітарні умови для проживання, будь-яких порушень санітарно-гігієнічних норм проживання не виявлено, створені сприятливі умови для повноцінного відпочинку, сну дорослих та дітей (а.с. 9).

Відповідач ОСОБА_2 заперечує проти зазначеного позивачем способу його участі у вихованні дитини ОСОБА_3 , посилаючись на те, що тривала розлука з матір`ю та ночівля в батька на даний час не відповідає інтересам дитини та негативно вплине на її здоров`я, оскільки дочка хворіє на важку форму діабету.

З висновку психолога відділу у справах дітей та сім`ї, обліку бездомних громадян КУ «Центр надання соціальних послуг» Волочиської міської ради ОСОБА_11 , складеного за результатами бесіди з ОСОБА_13 , вбачається, що у дитини спостерігається високий рівень тривожності та низька самооцінка. Це зумовлено пережитими психотравмуючими чинниками, зокрема тим, що дитина є свідком домашнього насильства. За рекомендаціями батькові потрібно поступово налагодити контакт із дитиною для відновлення її довіри, враховуючи при цьому в першу чергу інтереси дитини в разі, якщо це не несе загрози її життю та здоров`ю. Обом батькам потрібно налагодити стосунки між собою на основі толерантності, з метою поліпшення подальшого позитивного прикладу спілкування з дитиною (а.с. 51).

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, судом встановлено, що позивач не позбавлений батьківських прав щодо дочки ОСОБА_3 , він має постійне місце проживання, в якому створені належні умови для проживання, за місцем роботи характеризується позитивно.

Згідно з висновком органу опіки та піклування Волочиської міської ради про участь батька ОСОБА_1 у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою захисту та інтересів дитини, враховуючи стан здоров`я дитини, Волочиська міська рада, як орган опіки та піклування встановив порядок участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкування з дитиною ОСОБА_5 , а саме: дні, години спілкування та місце побачень за згодою обох сторін (а.с. 77-81).

З урахуванням наведених обставин, досліджених доказів та найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків, а також враховуючи зазначені вище норми чинного законодавства, що передбачають безумовне право батька на безперешкодне спілкування з дитиною, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Суд вважає, що для відновлення порушеного права позивача необхідно визначити способи його участі у спілкуванні з дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням режиму дня, стану здоров`я, відвідування навчального закладу та додаткових занять наступним чином: побачення першої та третьої суботи і неділі місяця з 10 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. без присутності матері, із здійсненням супроводу дитини з місця її проживання на побачення та повернення дитини за місцем її проживання; у літній період впродовж двох тижнів, з урахуванням бажання дитини, дозволити спільний відпочинок батька з дитиною, з попередженням матері не пізніше як за 14 днів.

При визначенні способів участі батька суд враховує висновок органу опіки та піклування, вік малолітньої ОСОБА_5 , стан здоров`я дитини, принцип розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, забезпечення найкращих інтересів дитини.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати у розмірі 992 грн. 40 коп. підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 49, 77, 78, 80, 81, 82 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визначити способи участі батька ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням стану здоров`я, режиму дня, відвідування навчального закладу та додаткових занять, наступним чином:

- побачення першої та третьої суботи і неділі місяця з 10 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. без присутності матері, із здійсненням супроводу дитини з місця її проживання на побачення та повернення дитини за місцем її проживання;

- у літній період впродовж двох тижнів, з урахуванням бажання дитини, дозволити спільний відпочинок батька з дитиною, з попередженням матері не пізніше як за 14 днів.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 992,40 грн. сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Волочиський районний суд Хмельницької області шляхом подання в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач:ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ).
Відповідач:ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_4 ; ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ).
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача:Служба у справах дітей Волочиської міської ради Хмельницької області (31200, Хмельницька область, м. Волочиськ, вул. Незалежності, 88; )

Повне судове рішення складено 17 листопада 2022 року.

Суддя О.М. Бабій