Ухвала

27 липня 2022 року

м. Київ

справа № 711/5528/19

провадження № 61-6888ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 жовтня 2021 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 18 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на підставі запису державного реєстратора, визнання недійсним договору дарування квартири та витребування майна із незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати протиправними дії державного реєстратора Черкаської філії КП «Реєстрація нерухомості» Каленчука М. А. щодо державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 та скасувати рішення державного реєстратора Черкаської філії КП «Реєстрація нерухомості» Каленчука М. А. від 20 листопада 2018 року № 44135125 про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 ; визнати недійсним договір дарування квартири від 28 листопада 2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвою І. Ю., за реєстровим номером № 4287, яким ОСОБА_3 подарувала, а ОСОБА_1 прийняв у дар квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 34,8 кв. м, житловою площею 17 кв. м); витребувати у ОСОБА_1 на її користь як законного власника квартиру АДРЕСА_1 та скасувати державну реєстрацію права власності на вказану квартиру за ОСОБА_1 .

Придніпровський районний суд м. Черкаси ухвалою від 23 січня 2020 року за клопотанням представника ОСОБА_2 - адвоката Нікітюка А. М. провадження у справі закрив.

У березні 2020 року ОСОБА_2 подала до суду заяву про зміну предмету позову та позовну заяву в новій редакції, в якій просила визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 29001008, вчинений 16 листопада 2018 року державним реєстратором Черкаської філії КП «Реєстрація нерухомості» Каленчуком М. А. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 44135125 від 20 листопада 2018 року про реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; визнати недійсним договір дарування квартири від 28 листопада 2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвою І. Ю., за реєстровим номером № 4287, яким ОСОБА_3 подарувала, а ОСОБА_1 прийняв у дар квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 34,8 кв. м, житловою площею 17 кв. м; витребувати у ОСОБА_1 на користь законного власника ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 та скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .

Придніпровський районний суд м. Черкаси рішенням від 27 жовтня 2021 року позов задовольнив. Скасував державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису № 29001008), вчинену державним реєстратором Черкаської філії КП «Реєстрація нерухомості» Каленчуком М. А. 16 листопада 2018 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 44135125 від 20 листопада 2018 року про реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на квартиру АДРЕСА_1 . Визнав недійсним договір дарування квартири від 28 листопада 2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвою І. Ю., за реєстровим номером № 4287, яким ОСОБА_3 подарувала, а ОСОБА_1 прийняв у дар квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 34,8 кв. м, житловою площею 17 кв. м. Витребував у ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 34,8 кв. м, житловою площею 17 кв. м та скасував державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 . Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Черкаський апеляційний суд постановою від 18 травня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 жовтня 2021 року - без змін.

ОСОБА_1 20 липня 2022 року подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 жовтня 2021 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 18 травня 2022 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

ОСОБА_1 звернувся з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивовано тим, що оскаржувану постанову Черкаського апеляційного суду від 18 травня 2022 року він отримав 20 червня 2022 року, на підтвердження чого надано поштовий конверт з трек-номером 032.

Клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвалених у цій справі судових рішень та надані матеріали свідчать про поважність причин пропуску цього строку та наявність підстав для його поновлення, оскільки копію оскаржуваної постанови апеляційного суду від 18 травня 2022 року заявник отримав 20 червня 2022 року.

Разом із цим, подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником у касаційній скарзі не вказано підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 узагальнено посилається на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження

Враховуючи викладене, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій згрупувати, систематизувати та чітко зазначити конкретну обов`язкову підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень у відповідності до визначеного статтею 389 ЦПК України переліку підстав для касаційного оскарження судових рішень та їх відповідне мотивування, надати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Також, в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на рішення суду, встановлена підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» заявнику необхідно сплатити судовий збір за ставками, встановленими за подання касаційної скарги на рішення суду, яким вирішено позовну заяву майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позовну заяву подано у липні 2019 року, а заяву про зміну предмету позову та позовну заяву в новій редакції подано у березні 2020 року, тому ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а немайнового характеру фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (прожитковий мінімум для працездатних осіб - 2 102,00 грн, підпункти 1, 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній станом на час подання заяви про зміну предмету позову та позовну заяву в новій редакції у справі).

Судовий збір за подання касаційної скарги за три вимоги немайнового характеру (визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на підставі запису державного реєстратораза ОСОБА_3 , визнання недійсним договору дарування квартири, скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_1 ) становить 5 044,80 грн (840,80 грн х 3 х 200 %).

Зі змісту положень пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України вбачається, що у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

З касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень неможливо встановити вартість витребуваного майна (квартира АДРЕСА_1 ), тому заявнику необхідно надати суду докази на підтвердження вартості вказаної квартири та, виходячи із розрахованої до неї суми, сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру відповідно до положень Закону України «Про судовий збір».

Судовий збір за подання касаційної скарги за вимогу майнового характеру (витребування квартири АДРЕСА_1 ) з урахування вартості квартири має становити не менше 840,80 грн (1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (10 510,00 грн) х 200 %).

Згідно з наданої квитанції від 20 липня 2022 року № 0.0..1 ОСОБА_1 сплатив судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 4 610,40 грн.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 необхідно доплатити судовий збір за подання касаційної скарги за вимоги немайнового характеру в розмірі 434,40 грн (5 044,80 грн - 4 610,40 грн), а за вимогу майнового характеру ОСОБА_1 необхідно надати суду докази вартості спірної квартири та за подання касаційної скарги сплатити судовий збір, розмір якого необхідно самостійно розрахувати, виходячи із вартості спірного майна.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано за наступними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102; найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Верховний Суд, 055).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження оплати судового збору необхідно надати Верховному Суду квитанцію (платіжне доручення).

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 389, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 жовтня 2021 року та постанови Черкаського апеляційного суду від 18 травня 2022 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 жовтня 2021 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 18 травня 2022 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев