Справа № 693/430/22
Провадження № 2/693/239/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.07.2022 Жашківський районний суд Черкаської області в особі судді Коцюбинської Ю.Д., за участю секретаря судових засідань Олійник С.І. розглянувши в порядку спрощеного провадження позовну заяву заступника керівника Уманської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Жашківської міської ради, Комунального некомерційного підприємства «Жашківська багатопрофільна лікарня» Жашківської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину,

У С Т А НО В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що ОСОБА_1 26 квітня 2019 року близько 22 год 50 хв, керуючи автомобілем «Subaru Forester» р.н. НОМЕР_1 , у темну пору доби, рухаючись на 147 км автодороги «Київ - Одеса» в напрямку м. Київ, порушуючи вимоги Правил дорожнього руху України, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та, відповідно, не реагував на її зміну, не вибрав достатньої швидкості керованого ним транспортного засобу, щоб мати змогу зупинити його в межах видимості дороги в момент потрапляння пішохода ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у зону його видимості, не вжив заходів для зменшення швидкості і не зупинив транспортний засіб, внаслідок чого здійснив наїзд на останню, яка знаходилась на смузі гальмування біля правого краю проїзної частини відносно напрямку руху автомобіля.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого двокісточкового перелому лівого гомілко-ступеневого суглоба, збійної рани зовнішньої поверхні лівого гомілко-ступеневого суглоба, що за висновком судово-медичної експертизи відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Жашківський районний суд Черкаської області ухвалою від 10.02.2020 року звільнив ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям.

Внаслідок отриманих в ДТП тілесних ушкоджень потерпіла ОСОБА_2 перебувала на лікуванні у травматологічному відділенні Комунального некомерційного підприємства «Жашківська багатопрофільна лікарня» (надалі Лікарня) в період з 26.04.2019 року до 23.05.2019 року.

Відповідно до довідки-розрахунку Лікарні від 25.04.2022 року № 01-01-11/453 загальна вартість лікування ОСОБА_2 становить 14 181,16 грн.

Враховуючи, що ОСОБА_3 самостійно до суду із відповідним позовом про відшкодування витрат до суду не зверталась, на думку позивача є підстави для вжиття прокурором заходів представницького характеру та пред`явлення відповідного позову з метою захисту інтересів держави.

Відповідач проти позову заперечував, зазначивши, що позивачем не належним чином доведені обставини перебування потерпілої особи на лікуванні, а також не надано вагомих та достовірних доказів на обґрунтування вартості суми відшкодування.

Крім того, до відзиву на позовну заяву долучена розписка ОСОБА_2 , якою вона підтверджує отримання від ОСОБА_1 7 520,00 грн. Розписка датована 09.05.2019 року.

Також відповідач зазначає, що його ніхто не повідомляв про понесені витрати на лікування, не надавав інформацію для добровільного їх відшкодування, що ставить відповідача у завідомо несправедливе правове положення щодо відшкодування судових витрат.

На підставі викладеного, відповідач просить відмовити в задоволенні позову.

ІІ. Заяви, клопотання та процесуальні дії у справі.

22.06.2022 року Жашківський районний суд Черкаської області ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити спрощене позовне провадження.

12.07.2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

13.07.2022 року, від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі відповідача.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї зі сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки до суду не надійшло клопотання відповідача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін та проведенням судового засідання, суд, враховуючи ціну позову, категорію та складність справи, характер і обсяг доказів, дійшов висновку про розгляд спору за наявними у справі матеріалами (доказами), без проведення судового засідання.

В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

Жашківський районний суд Черкаської області ухвалою від 10.02.2020 року (справа № 693/16/20) звільнив ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям (арк. с. 22-23).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 26 квітня 2019 року близько 22 год 50 хв, керуючи автомобілем «Subaru Forester» р.н. НОМЕР_1 , у темну пору доби, рухаючись на 147 км автодороги «Київ - Одеса» в напрямку м. Київ, порушуючи вимоги п.п. 2.3, 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та, відповідно, не реагував на її зміну, не вибрав достатньої швидкості керованого ним транспортного засобу, щоб мати змогу зупинити його в межах видимості дороги в момент потрапляння пішохода ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у зону його видимості, не вжив заходів для зменшення швидкості і не зупинив транспортний засіб, внаслідок чого здійснив наїзд на останню, яка знаходилась на смузі гальмування біля правого краю проїзної частини відносно напрямку руху автомобіля.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого двокісточкового перелому лівого гомілко-ступеневого суглоба, збійної рани зовнішньої поверхні лівого гомілко-ступеневого суглоба, що за висновком судово-медичної експертизи відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

В судовому засіданні адвокатом обвинуваченого ОСОБА_4 надано клопотання про звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.

Під час досудового слідства ОСОБА_2 надала заяву, в якій просила не залучати її в якості потерпілої, оскільки вона не має претензій.

Уманська окружна прокуратура звернулась до Лікарні листом від 20.04.2022 року № 53/1-328,в якому просила повідомити інформацію щодо лікування ОСОБА_2 та відшкодування вартості такого лікування в добровільному порядку (арк. с. 17-18).

Листом від 25.04.2022 року № 01-01-11/452 Лікарня повідомила, що до суду із позовом про відшкодування вартості лікування не зверталась у зв`язку з відсутністю кваліфікованого спеціаліста юриста (арк. с. 24).

Також ОСОБА_3 повідомила, за фактичними витратами на лікування із розрахунку вартості 1 ліжко-дня вартість становить 14 181,16 грн та надала банківські реквізити лікарні, на які потрібно перерахувати вказані кошти (арк. с. 25).

IV. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

Суд не приймає до уваги, як доказ відшкодування шкоди, завданої правопорушенням, розписку потерпілої, якою підтверджено, що вона отримала від ОСОБА_1 7 520 грн, оскільки у позові ставить питання про відшкодування витрат, понесених комунальним підприємством.

Частиною 1 ст. 1206 ЦК України встановлено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Отже, діючою нормою ЦК України встановлено обов`язок саме особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, відшкодувати таки витрати та не пов`язує таке відшкодування із наданням коштів потерпілій.

Крім того, суд звертає увагу, що у наданій розписці взагалі не зазначено підстави, з яких ОСОБА_1 надав 7 520 грн ОСОБА_2

V. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Щодо представництва прокурором інтересів держави.

Відповідно до пункту 3 ч. 1 ст. 1311 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Положення пункту 3 ч. 1 ст. 1311 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України «Про прокуратуру».

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті (абзаци 1 і 2 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци 1-3 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 року (справа № 912/2385/18) наведено такі правові висновки:

«Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим».

Прокурор звернувся до Лікарні 20.04.2022 року з питанням щодо звернення до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_1 вартості лікування ОСОБА_2 . Зокрема, запропоновано надати інформацію про причини не звернення до суду та чи планується таке звернення (арк. с. 17-18). Також, із питанням про звернення до суду Прокурор звернувся до голови Жашківської ОТГ (арк. с. 19-21).

09.05.2022 року, у зв`язку із не зверненням Лікарні із відповідним позовом до суду, прокурор повідомив Лікарню та голову Жашківської ОТГ, що Уманською окружною прокуратурою підготовлено позовну заяву в інтересах держави (арк. с. 51, 52), яка 16.05.2022 року надійшла до Жашківського районного суду Черкаської області.

Частиною 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

За приписами ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Жашківський районний суд Черкаської області ухвалою від 10.02.2020 року (справа № 693/16/20) звільнив ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям (арк. с. 22-23).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 26 квітня 2019 року близько 22 год 50 хв, керуючи автомобілем «Subaru Forester» р.н. НОМЕР_1 , вчинив дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Те, що тілесні ушкодження ОСОБА_2 отримала саме внаслідок ДТП, за яке відносно відповідача було відкрито кримінальне провадження та, в подальшому, ухвалою суду звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, не є спірним між сторонами.

Частиною 1 ст. 55 КПК України встановлено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

На думку суду, відмова від участі у кримінальному провадженні, не позбавляє особу статусу потерпілого.

Відповідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 ст. 1206 ЦК України встановлено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Враховуючи викладене, суд погоджується з думкою позивача, щодо наявності підстав для стягнення з ОСОБА_1 , як з особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, витрат закладу охорони здоров`я на лікування ОСОБА_2 , особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу.

Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонті придбання інвентаря та обладнання.

Як зазначено у довідці-розрахунку, ОСОБА_2 перебувала на лікуванні з 26.04.2019 року (день ДТП) по 23.05.2019 року. Вартість ліжко-дня у квітні складала 515,21 грн, у травні 504,57 грн. Загальна вартість лікування за 5 ліжко-днів у квітні та 23 у травні склала 14 181,16 грн.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача про несправедливе правове положення щодо відшкодування судових витрат, оскільки обов`язок відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого встановлений законом. Відповідач мав всі можливості самостійно визначити вартість лікування ОСОБА_2 та сплатити визначену суму у добровільному порядку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем доведено обґрунтованість своїх вимог, які не спростовано відповідачем, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

VI. Розподіл судових витрат.

Відповідно до частин 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 6 ст. 141 ЦПК України встановлено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, враховуючи задоволення позовних вимог, обов`язок із сплати судового збору покладається на відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 206, 209, 258, 265, 273, 274, 277, 279 ЦПК України,суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги заступника керівника Уманської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Жашківської міської ради, Комунального некомерційного підприємства «Жашківська багатопрофільна лікарня» Жашківської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь Комунального некомерційного підприємства «Жашківська багатопрофільна лікарня» Жашківської міської ради витрати на лікування особи, яка потерпіла від злочину у розмірі 17 245,68 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судові витрати по сплаті судового збору на користь держави в розмірі 2481 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Черкаського апеляційного суду через Жашківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення якщо така адреса відсутня.

У відповідності до п.п.15.5 п. 5 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення складено 18 липня 2022 року.

Суддя Ю. Д. Коцюбинська