Справа № 211/3114/22
Провадження № 2-з/211/86/22
У Х В А Л А
іменем України
про забезпечення доказів
14 вересня 2022 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Середня Н.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 , особа, яка може отримати статус учасника справи ОСОБА_2 про забезпечення доказів,
заявник ОСОБА_1 звернувся до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою про забезпечення доказів, посилаючись на намір подання позову до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про захист честі, гідності та ділової репутації, яка відбулась зі сторони ОСОБА_2 . Вказане виразилось у її скаргах до правоохоронних органів, де вона виказує на його та його рідних образи, звинувачуючи у вчиненні ряду тяжких злочинів. Проводячи збір матеріалів для подання позову. Він звертався до ВП № із заявою про витребування скарг ОСОБА_2 , однак йому було відмовлено в отриманні вказаної інформації. Тому просить зобов`язати відділення поліції № 1 направити копії скарг. Заяв, повідомлень про вчинення кримінальних правопорушень, що надійшли від ОСОБА_2 відносно нього, членів його родини чи щодо порушень в приміщенні належного йому офісу по АДРЕСА_1 протягом 2021-2022 р.р. та рішень, прийнятих за результатами їх розгляду.
В судове засідання заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, не з`явилися, повідомлялися про дату, час і місце судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.
За змістом ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати та зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.
Згідно частин 1-4 статті 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є серед іншого також витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви. Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.
Таким чином, забезпечення доказів це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення, потрібні для вирішення справи, але, насамперед, спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов, суд може вжити заходів для забезпечення доказів.
Отже, процесуальним порядком та механізмом забезпечення доказів передбачено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення доказів, має з урахуванням обґрунтування необхідності забезпечення доказів пересвідчитися, зокрема, в тому, що зволікання з цим питанням поставить під загрозу можливість подання доказів у майбутньому (вони можуть бути знищені, пошкоджені, втратити свою доказову цінність тощо).
Аналіз норм права, що регулюють порядок вирішення вказаного питання, дає можливість зробити висновок про те, що задовольняючи заяву про забезпечення доказів, суд має пересвідчитися в тому, що у особи, яка бере участь у справі є складнощі в отриманні документів, тобто об`єктивної неможливості одержання та подання доказового матеріалу до суду особисто, через обставини, які перешкоджають такому поданню. Ці складнощі можуть мати юридичний та фактичний характер. Складнощі юридичного характеру полягають в тому, що на заваді одержанню та поданню доказу є норма закону забороняючого характеру, яка обмежує доступ особи до потрібної доказової інформації. Фактичні складнощі в одержанні доказів мають місце, коли, незважаючи на вжиті особою заходи, потрібний їй доказ одержати не вдалося.
З урахуванням предмету та підстав позову, з яким позивач має намір звернутися до суду, мети забезпечення позову, зокрема, для забезпечення захисту прав позивача, враховуючи складнощі в отриманні вказаних доказів, що підтверджується наданим письмовим повідомленням, суд вважає за необхідне задовольнити заяву.
Крім того, суд вважає необхідним роз`яснити заявнику положення частини 5 статті 116 ЦПК України, відповідно до якої у разі подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви заявник повинен подати позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів. У разі неподання позовної заяви у зазначений строк, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження суд скасовує ухвалу про вжиття заходів забезпечення доказів не пізніше наступного дня після закінчення такого строку або постановлення судом ухвали про повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.
Якщо ухвала про забезпечення доказів на момент її скасування була виконана повністю або частково - отримані судом докази (показання свідків, висновки експертів тощо) не можуть бути використані в іншій справі.
Керуючись ст.ст. 116-119 ЦПК України, суд
заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів - задовольнити.
Копію ухвали невідкладно направити сторонам до відома.
Ухвала про забезпечення доказів (крім забезпечення доказів шляхом допиту свідків, призначення експертизи, огляду доказів) є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення доказів не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Повний текст ухвали складено 14 вересня 2022 року.

Суддя Н.Г.Середня