справа №439/2247/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

03 березня 2022 року Бродівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої - судді Бунди А.О.,

з участю секретаря Музички Л.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Броди в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, суд

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд із позовною заявою до відповідача в якій просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак відповідач як колишня співвласниця вказаної квартири у ній була лише зареєстрована, хоча фактично не проживала, так як уже понад десять років проживає за кордоном, де саме невідомо. Це підтверджується відповідним актом обстеження від 10.12.2021 комісії ОСББ «В.Стуса-5/2020». У телефонній розмові з відповідачкою позивач просила добровільно виписатись з її з квартири, однак ОСОБА_2 добровільно виписуватися не бажає, посилаючись на свою зайнятість та перебування за межами території України. Зазначає, що реєстрація відповідача у даній квартирі створює ряд незручностей та зайвих витрат, оскільки вона не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового приміщення. Крім цього, зазначила, що відповідач створює перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження майном. Вона не чинила їй ніяких перешкод у користуванні даним житловим приміщенням. На підставі вищенаведеного, на підставі ст.ст.16, 316, 317, 319, 321 ЦК України вважає, що відповідач втратила право на користування житловим приміщенням, тому просить позов задовольнити.

11.01.2022 року відкрито провадження у справі.

Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просить його задоволити.

Відповідач в судове засідання, не з`явилася, хоча належно, у встановленому законом порядку, повідомлялася про час та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомила, від неїо не надходила заява про відкладення розгляду справи та нею не подавався відзив. Суд, зі згоди позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст.280-281 ЦПК України.

Відповідно до положень ст.247 ч.2 ЦПК України, так як сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося

З`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав Судом встановлено, що позивач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8-13).

За вищевказаною адресою зареєстрована, але понад один рік фактично не проживає відповідач по даній справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.15).

Факт відсутності відповідача за вказаною адресою понад один рік підтверджується актом обстеження житлового приміщення від 10.12.2021 (а.с.14).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із частиною першою статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 не являється членом сім`ї позивача чи наймачем вказаного житла, а є попереднім власником майна, яка після набуття позивачем права власності на вказане житло в добровільному порядку з реєстрації не знялася. Позивач самостійно несе витрати по утриманню будинку, сплаті комунальних послуг, відповідач ж самоусунулася від таких обов`язків, що безперечно створює перешкоди у безумовному володіння, користуванні та розпорядженні позивачем власним майном.

А тому, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що є всі правові підстави для задоволення позову про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

На підставі ст.ст.16, 319,321,383,391 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 12,13,81,89, ч.2 ст.247, ст.ст.258-259, 263-265,280-282 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено та підписано 03 березня 2022 року.

Суддя: А.О.Бунда