Провадження № 2/761/9510/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Романишеної І.П.,

за участю секретаря Решти Д.О.,

представника відповідача Кривої В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Національного інституту стратегічних досліджень про стягнення компенсації за втрату частини доходу, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2022 року до суду звернувся ОСОБА_1 (далі-позивач) з позовною заявою до Національного інституту стратегічних досліджень (далі-відповідач) про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Ухвалою суду від 25.08.2022 було відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

18.10.2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву.

28.10.2022 року до суду надійшла відповідь на відзив, а також заява про зменшення позовних вимог, згідно якої остаточними вимогами є стягнення з відповідача на користь позивача компенсації за втрату частини доходу в розмірі 1 463, 84 грн.

Вказана вимога обгрунтована тим, що в порушення норм законодавства, а саме ст. 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", відповідач порушив строки виплати лікарняного у зв`язку з тимчасовою непрацездатностю ОСОБА_1 у розмірі 8 407, 75 грн. (страхова виплата за 5 днів тимчасової непрацездатності за період 20.12.2021 - 24.12.2021, а тому відповідач зобов`язаний здійснити компенсацію позивачу втрати частини доходу в розмірі 1463,84грн.

16.11.2022 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив.

30.11.2022 року до суду від позивача надійшли пояснення на вказані заперечення відповідача. Так, позивач вказує, що неподання у податковому розрахунку "звітній" за III квартал 2021 року відомостей, що вносяться до Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а саме: відомостей про поновлення позивача на роботі до 20.12.2021 року, тобто дати медичного висновку про непрацездатність у податковій звітності Розрахунок типу "Уточнений" не надало можливості сформувати електронний лист непрацездатності, що як наслідок стало підставою для затримки виплати лікарняних.

Також, у вказаних поясненнях - запереченнях позивач просить відреагувати на факт подання відповідачем завідомо недостовірних та підроблених доказів, а саме: витягу з Наказу НІСД від 01.08.2022 № 104-к "Про особовий склад" та направити відповідне звернення до правоохоронних органів за фактом вчинення НІСД кримінального правопорушення за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, однак, суд не вбачає достатніх підстав для направлення повідомлення про вчинення злочину, проте, роз`яснює право позивача самостійно звернутись до правоохороних органів з відповідною заявою в порядку ст. 214 КПК України.

16.12.2022 року до суду надійшли пояснення від відповідача, в яких зазначено, що у відповідності до ст. 22 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", нарахування по листку непрацездатності відбулася 15.06.2022 року, з моменту отримання відповідачем листка непрацездатності.

До вказаної заяви було долучено довідку головного бухгалтера Національного інституту стратегічних досліджень від 13.12.2022 року № 43, зі змісту якої вбачається, що 15.06.2022 року на адресу відповідача КНП "ЦПМСД №3" надіслало дублікат листка непрацездатності серії АЛД №451244, виданого 13.06.2022 року. В цей же день Комісією із соціального срахування відповідача призначено допомогу по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_1 згідно дублікату листка непрацездатності за 5 днів у повному розмірі, платіжним дорученням від 15.06.2022 №505 нарахована допомога, та документ передано 16.06.2022 року до ДКС України для здійснення перерахунку коштів.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив та просив у його задоволені відмовити, вказав на відсутність підстав для виплати компенсації, виплата по тимчасовій непрацездатності позивача була проведена відповідачем з дотриманням вимог законодавства.

Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, в заяві про зменшення позовних вимог міститься прохання про розгляд справи без участі позивача.

Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що підстави для задоволення позову відсутні з огляду на наступне.

Судом встановлено, що з липня 2010 року по серпень 2014 року позивач працював в НІСД на посаді завідувача адміністративно-господарського відділу, з 01.09.2014 року на посаді заступника директора НІСД, 23 березня 2020 року позивача було звільнено з займаної посади. Надалі на підставі постанови Київського апеляційного суду від 23.09.2021 року у справі №761/1607/20 позивача було поновлено на посаді з 24.03.2020.

Предметом розгляду даної справи з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог є стягнення компенсації за втрату частини доходу в розмірі 1 463, 84 грн. у зв`язку з тим, що у період з 20.12.2021 року по 24.12.2021 року позивач перебував на лікарняному, однак, за вказаний період відповідач своєчасно не виплатив кошти у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, оскільки відповідачем не було вжито заходів щодо подання до Державного реєстру відомостей про те, що ОСОБА_1 з 24.09.2021 року працює в НІСД. У зв`язку з відсутністю станом на 20.12.2021 інформації в Державному реєстрі застрахованих осіб про основне місце роботи позивача у електронному реєстрі лист тимчасової непрацездатності на підставі медичного висновку P8ВТ-6А58-252Е-МР84 від 20.12.2021 року, в якому страхувальник НІСД, не сформувався.

03.06.2022 року позивач звернувся до відповідача стосовно остаточного розрахунку за листом тимчасової непрацездатності. 30.06.2022 року позивачу була виплачена допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатність в період 20.12.2021 по 24.12.2021 р.

Згідно ст. 16 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", застраховані особи мають право на отримання у разі настання страхового випадку матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, передбачених цим Законом, та зобов`язанні, зокрема, надавати страхувальнику, страховику достовірні документи, на підставі яких призначається матеріальне забезпечення та надаються соціальні послуги відповідно до цього Закону; своєчасно повідомляти страхувальника та страховика про обставини, що впливають на умови або зміни розміру матеріального забезпечення та соціальних послуг.

Статею 22 вказаного Закону визначені підстави та умови надання допомоги по тимчасовій непрацездатності та тривалість її виплати.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, перебування у закладах охорони здоров`я, а також на самоізоляції під медичним наглядом у зв`язку з проведенням заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а також локалізацію та ліквідацію її спалахів та епідемій, виплачується Фондом застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності) незалежно від звільнення, припинення підприємницької або іншої діяльності застрахованої особи в період втрати працездатності, у порядку та розмірах, встановлених законодавством.

Оплата перших п`яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Порядку оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, за рахунок коштів роботодавця, затвердженого ПКМУ від 26 червня 2015р. №440 (далі - Порядок №440), підставою для оплати днів тимчасової непрацездатності є виданий в установленому порядку листок непрацездатності, а в разі роботи за сумісництвом - копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника, скріпленим печаткою за основним місцем роботи.

04.06.2021 набув чинності наказ Міністерства охорони здоров`я України від 01.06.2021 № 1066 "Деякі питання формування медичних висновків про тимчасову непрацездатність та проведення їхньої перевірки".

Пунктом 4 Порядку організації ведення Електронного реєстру листків непрацездатності та надання інформації з нього, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 № 328 (далі - Порядок № 328), електронний реєстр листків непрацездатності формує та веде Пенсійний фонд України, який є володільцем інформації, що міститься в ньому.

Пунктами 15 та 16 Порядку № 328 визначено, що інформація з Електронного реєстру листків непрацездатності, що містить відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків, період і причину непрацездатності, надається тільки особі, якої зазначені відомості стосуються, її страхувальнику - за період перебування особи у трудових відносинах із ним відповідно через електронні кабінети застрахованої особи та страхувальника на порталі послуг, а також надається територіальними органами Пенсійного фонду України у паперовій формі як витяг з Реєстру за усним зверненням застрахованій особі - особисто з пред`явленням документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документа, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, та документа, що підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків або свідоцтва про загальнообов`язкове державне соціальне страхування чи пенсійного посвідчення.

Згідно пункту 9 розділу IV Порядку формування медичних висновків про тимчасову непрацездатність в Реєстрі медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я, затвердженого наказом МОЗ України від 01 червня 2021 року № 1066, у разі виявлення технічної неточності або недостовірної інформації у медичному висновку, зміни до такого медичного висновку вносяться не пізніше сьомого дня з дати його формування відповідно до пунктів 8 та 9 Порядку ведення Реєстру медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 18 вересня 2020 року № 2136, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2020 року за № 952/35235.

Згідно пункту 9 Порядку введення Реєстру медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я, затвердженого наказом МОЗ Міністерства України 18.09.2020 № 2136, у разі виявлення технічної неточності у медичному висновку особою, яка його внесла до Реєстру, така особа повинна внести відповідні зміни до запису, а також повідомити про це пацієнта (його законного представника) телефоном, електронною поштою або іншим доступним способом зв`язку протягом трьох днів з дня внесення таких змін.

У випадку, якщо пацієнт (його законний представник) або інша особа, яка має доступ до медичного висновку відповідно до наданих прав доступу, виявила технічну неточність або недостовірну інформацію у медичному висновку, пацієнт (його законний представник) або така особа мають право особисто, у тому числі засобами комунікацій, звернутись до особи, яка внесла такий запис до Реєстру, щодо внесення до системи відповідних змін. Зазначена особа обов`язково повідомляє про це пацієнта (його законного представника) телефоном, електронною поштою або іншим доступним способом зв`язку протягом трьох днів з дня внесення таких змін.

Зміни до інформації, що міститься у Реєстрі, за заявою пацієнта (його законного представника) також здійснюються НСЗУ у порядку, передбаченому пунктом 26 Порядку функціонування електронної системи охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 року № 411.

Суд враховує лист роз`яснення Фонду соціального страхування від 27.07.2021 р. №03/С-619з-798, в якому надано роз`яснення, що у випадку не відображення в електронних кабінетах страхувальників листків непрацездатності, сформованих програмними засобами Електронного реєстру листків непрацездатності, застрахована особа має можливість підтвердити факт своєї тимчасової непрацездатності витягом з Електронного реєстру листків непрацездатності, виданого територіальними органами Пенсійного фонду України в паперовій формі для кожного роботодавця окремо.

В ході розгляду справи судом не було встановлено, що позивач звертався до органу ПФУ України з метою отриманя листа непрацездатності в паперовому вигляді для надання роботодавцю з метою отримання належної виплати у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, отримання цього листа непрацездатності відповідачем та порушення строків виплати на один і більше місяців.

Судом встановлено, що лист непрацездатності надійшов до відповідача 15.06.2021 року, та в цей же день була нарахована виплата позивачу.

Крім того, суд бере до уваги те, що відповідачем вчинялися відповідні дії стосовно вирішення питання про відображення е-лікарняного в особистому кабінеті НІСД, зокрема, надсилався запит до ПФУ України, з метою вирішення даного питання.

Відповідач також звертався до КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги №3" Шевченківського району м.Києва стосовно видачі у встановленому законом порядку, листа непрацездатності за період непрацездатності працівника ОСОБА_1 з 20.12.2021 по 24.12.2021 р. в паперовому вигляді, що стало б законною підставою для проведення відповідних виплат працівнику.

15.06.2022 року відповідачем було отримано лист непрацездатності ОСОБА_1 в паперовому вигляді, що надало підставу для проведення НІСД відповідної виплати, що узгоджується з положеннями Порядку № 440.

Згідно статті 1 Закону України "Про компенсацію громадян частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно пункту 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини доходу у зв`язку з порушенням термінів їх виплат, затвердженого ПКМУ № 159, компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Згідно пункту 3 вказаного Порядку, порушення строку виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності підлягає компенсації, пунктом 4 визначено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Відповідно до пункту 3 Порядку оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, за рахунок коштів роботодавця, затвердженого ПКМУ від 26 червня 2015р. №440 (далі - Порядок №440), підставою для оплати днів тимчасової непрацездатності є виданий в установленому порядку листок непрацездатності, а в разі роботи за сумісництвом - копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника, скріпленим печаткою за основним місцем роботи.

Аналіз змісту вищезазначених правових норм свідчить про те, що підставою для оплати днів тимчасової непрацездатності є виданий в установленому порядку листок непрацездатності, після отримання якого роботодавцем розпочинаєтсья відлік строку виплати, прострочення якого на один і більше календарних місяців є підставою для нарахування компенсації громадянам втрати частини доходу у зв`язку з порушенням термінів їх виплат. Інші підстави оплати днів тимчасової непрацездатності позивачем не зазначені та судом не встановлені, в той же час, предметом спору є саме компенсація втрати частини доходу у зв`язку з порушенням термінів їх виплат.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, - ч. 1 ст.89 ЦПК України.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналізуючи викладенні положення законодавства та виходячи зі змісту позовних вимог позивача, суд приходить до висновку про відсутність підстав для виплати позивачу компенсації за втрату частину доходу, оскільки виплата лікарняного була проведена ОСОБА_1 в порядку, визначеному п. 4 Порядку №440 та Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", тобто після отримання відповідачем листа непрацездатності, за відсутності якого відповідач був позбавлений можливості та права здійснити відповідне нарахування позивачу.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

При зменшенні позовних вимог позивачем було заявлено клопотання про повернення судового збору, а тому суд на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" вбачає підстави для повернення позивачу з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 185, 86 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 247, 258, 259, 264, 265, 354-355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Національного інституту стратегічних досліджень про стягнення компенсації за втрату частини доходу - відмовити.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 185, 86 грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Національний інститут стратегічних досліджень: м.Київ, вул. Пирогова, 7-А, .

Повний текст рішення складено 27.12.2022 року.

СУДДЯ І.П.РОМАНИШЕНА