Справа № 464/6283/19
пр.№ 2/464/270/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.06.2022 м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Мички Б.Р.

секретар судового засідання Воловець Ю.І.

за участі: позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу №464/6283/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа Четверта Львівська державна нотаріальна контора про визнання недійсним відмов від спадщини, що підписані внаслідок помилки,

в с т а н о в и в:

20.11.2019 позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_4 про визнання недійсним відмов від спадщини. В обгрунтування позову покликаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх син ОСОБА_6 , не залишивши заповіту. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на 3/4 частки в квартирі АДРЕСА_1 . В решті 1/4 частки квартира належить їх другому синові ОСОБА_7 . Спадкодавець 1/4 частки квартири набув в порядку приватизації, що підтверджує копія Свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_2 від 28.01.2000р. Ще 2/4 частки позивачі передали йому у власність з умовою їх утримання та догляду до смерті. Але на прохання покійного сина, вони не оформили договору дарування, що підтверджує копія договору про визначення часток. Вони як спадкоємці першої черги за законом, батьки померлого були зареєстровані та проживали разом із ним на момент його смерті. Дружина спадкодавця, відповідачка по справі звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей. Після цього відповідачка, переконуючи їх, що буде допомагати до самої смерті, просила відмовитися від спадщини по синові. Позивачі вказали, що під впливом помилки, вони підписали відмови від спадщини на користь відповідачки та обох онуків. Протягом шестимісячного строку відповідачка справді допомагала їм в побуті та з лікуванням, але зі спливом шестимісячного строку бажання відповідачки їм допомагати відразу ж закінчилося і розпочалися скандали, сварки та насильство в сім`ї. Оскільки позивачі постійно проживали однією сім`єю із спадкодавцем на момент його смерті та відмовилися від спадщини під впливом помилки, вони звернулися зараз із заявою про прийняття спадщини, але нотаріус відмовив їм в прийнятті такої.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 24.01.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засіданя.

02.03.2020 представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_8 подав до суду відзив на позовну заяву у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Вважають, що заява є необгрунтованою, безпідставною, обставини зазначені в позовній заяві є надуманими та не відповідають дійсності. Зазначили, що враховуючи смерть спадкодавця, спадкоємці (позивачі) повинні були звернутись протягом 6 місяців до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини, відмови від спадщини або заявою про відкликання відмови від прийняття спадщини в строк до 01.09.2019 року. Як наслідок позивачі змінили своє рішення щодо відмови від прийняття спадщини, але не встигли відкликати таку відмову та звернулись до суду з позовною заявою щодо визнання недійсною відмови від прийняття спадщини. Обставини описані в позовній заяві щодо вчинення правочину під впливом помилки не відповідають дійсності, є надуманими та такими, що не закріплені доказовою базою.

06.04.2020 позивачі подали до суду заяву про зміну підстав позову у якій просили визнати недійсними заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про відмову від спадщини на підставі п.2 ст.207 ЦК України. Покликались, що підписи на заявах про відмову від спадщини підроблені.

06.04.2020 позивачі надали суду відповідь на відзив.

11.06.2020 представник відповідача подав суду відзив на заяву про зміну підстав позову у якому вказав, що вимоги позивачів є безпідставними та не базуються на реальних обставинах справи, а тому задоволенню не підлягають.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 28.07.2020 призначено у даній справі судову почеркознавчу експертизу.

25.09.2020 у суд надійшло клопотання експертів про організацію виконання експертизи.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 01.10.2020 поновлено провадження у справі.

26.01.2021 позивачі подали до суду заяву про збільшення позовних вимог, а саме просили визнати недійсними заяви про відмову від спадщини після смерті ОСОБА_6 внаслідок помилки на підставі п.5 ст. 1274 ЦК України.

Ухвалою Сихівськоо районного суду м. Львова від 09.03.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні позивачі та їх представник позов підтримали, просили такий задовольнити.

У судовому засіданні відповідач та представник відповідача просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності при винесенні рішення покликались на розсуд суду.

Сторонами у судовому засіданні клопотань про непідсудність справи не заявлялось.

Заслухавши позивачів та їх представника, відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 01.03.2019 року ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається із матеріалів справи із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 звернулася дружина померлого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . У заяві вказано, що крім відповідачки спадкоємцями померлого є його діти та батьки (позивачі по справі).

Відповідно до заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 11.03.2019 такі відмовилися від прийняття спадщини та від належної їм частки спадщини на користь спадкоємця за законом, дітей померлого та дружини ОСОБА_4 . Зміст ст. 1273 ЦК України їм нотаріусом роз`яснено.

12.11.2019 та 13.11.2019 року позивачами подано у Четверту Львівську державну нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини на 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 .

13.11.2019 року державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Мельник Г.Я. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, як таким, що втратили право на спадкування, оскільки написали заяви про відмову від спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття.

Згідно з ч. 5 ст. 1273 ЦК України відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.

Частиною 6 ст. 1273 ЦК України передбачено, що відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

У ч. 5 ст. 1274 ЦК України закріплено, що відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених ст.ст. 225, 229-231 і 233 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом (ч. 1 ст. 229 ЦК України).

Правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.

Відповідно до заяв поданих ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до державного нотаріуса Четвертої львівської державної нотаріальної контори, позивачі усвідомлюючи значення своїх дій та маючи можливість керувати ними, розуміючи обставини, які мають істотне значення, без застосування до нього фізичного чи психічного тиску з боку інших осіб, за своєю справжньою волею, відмовилися від прийняття спадщини після померлого сина ОСОБА_6 , на користь дітей та дружини померлого спадкодавця.

При цьому позивачам нотаріусом було роз`яснено зміст ст.1273 ЦК України.

Наявність чи відсутність помилки - неправильного сприйняття позивачем фактичних обставин правочину, що вплинуло на волевиявлення останньої під час подання заяви про відмову від обов`язкової частки у спадщині після смерті чоловіка, суд повинен був визначити не тільки за фактом прочитання позивачем заяви, підготовленої нотаріусом, а й з урахуванням дійсних обставин справи (постанова від 28.02.2018 у справі № 273/175/16-ц).

Відповідно до п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відмова від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців допускається лише протягом строку для прийняття спадщини. Після закінчення цього строку частка у спадщині не може бути збільшена з тих підстав, що хто-небудь зі спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших спадкоємців. У таких випадках особа, яка прийняла спадщину, має право розпорядитись усім або частиною майна, отриманого в порядку спадкування, шляхом відчуження її іншому спадкодавцеві за договором купівлі-продажу, дарування, міни тощо. У разі відкликання спадкоємцем своєї відмови від прийняття спадщини протягом строку, встановленого для її прийняття, він відновлює своє право на спадкування. Відмова спадкоємця за заповітом від прийняття спадщини не позбавляє його права на спадкування за законом. Коло осіб, на користь яких спадкоємець може відмовитися від прийняття спадщини, є вичерпним і за його волевиявленням змінюватись або доповнюватись не може. У разі коли спадкоємець відмовився від прийняття спадщини на користь особи, вказаної в статті 1266 ЦК ( 435-15 ), правила про спадкування за правом представлення не застосовуються. Відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, передбачених статтями 225, 229-231, 233 ЦК ( 435-15 ).

Отже, правочин, вчинений під впливом помилки, є оспорюваним і у разі встановлення судом певних обставин може бути визнаний недійсним. Водночас при вирішенні такого спору слід ураховувати, що обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести на підставі належних і допустимих доказів, у тому числі письмових доказів, наявність обставин, які вказують на помилку - неправильне сприйняття нею фактичних обставин правочину, що вплинуло на її волевиявлення, дійсно було і має істотне значення.

Враховуючи викладене, особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести на підставі належних і допустимих доказів, у тому числі пояснень сторін і письмових доказів, наявність обставин, які вказують на помилку - неправильне сприйняття нею фактичних обставин правочину, що вплинуло на її волевиявлення та має істотне значення.

Тобто наведене свідчить про обізнаність позивачів зі своїми спадковими правами як на прийняття спадщини, так і на відмову від неї.

Те, що позивачі розраховували, що після вчинення одностороннього правочину, тобто відмови від спадщини за законом, відповідач буде зобов`язана їх доглядати та надавати матеріальне забезпечення, не є помилкою в розумінні ч. 1 ст. 229 ЦК України та не має істотного значення.

Доказів, щодо вчинення вказаного правочину про відмову від прийнятя спадщини під впливом помилки не підтвердили допитані у судовому засіданні свідки.

За наведеного, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

у х в а л и в:

відмовити в позові повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Третя особа: Четверта Львівська державна нотаріальна контора, місцезнаходження: м.Львів, вул. Зелена, 2.

Повний текст рішення складено 08.07.2022 року.

Головуючий Б.Р. Мичка