КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 757/6877/21 Апеляційне провадження № 22-ц/824/7509/22Головуючий у суді першої інстанції - Кисіль О.А. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Суханова Є.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді: Суханової Є.М.,

суддів: Сушко Л.П., Олійника В.І.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 19 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Яготинського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» про відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

До Яготинського районного суду Київської області за підсудністю надійшла справа за позовом ОСОБА_1 до Яготинського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» про відшкодування моральної шкоди, в котрій зазначено, що 05 жовтня 2019 року старшим сержантом поліції Яготинського ВП Тарасенком А.В. було складено постанову серії ДП018 № 078064 про вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч.5 ст. 121 та ч.2 ст.122 КУпАП. Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 02 квітня 2020 року у справі № 382/1796/19 постанову серії ДП018 № 078064 від 05 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та ч. 2 ст. 122 КУпАП скасовано, провадження по справі закрито. Законом України "Про виконавче провадження" визначено вимоги до виконавчого документа, а саме: згідно з п. 6 частини першої ст. 4 цього Закону обов`язковим реквізитом виконавчого документа є дата набрання законної (юридичної) сили рішенням. Як убачається з ухвали про відкриття провадження у адміністративній справі № 382/1796/19 постанова серії ДП018 № 078064 від 05 жовтня 2019 року про стягнення з нього штрафу в розмірі 850 грн. не набрала законної сили. На час звернення начальника Яготинського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділення поліції Головного Управління національної поліції у Київській області із заявою про примусове виконання постанови від 05 жовтня 2019 року останній володів інформацією про її оскарження в судовому порядку. 07 лютого 2020 року головним державним виконавцем Яготинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цимбал Наталією Валентинівною відкрито виконавче провадження № 61194492 по виконанню постанови серії ДП018 № 078064 від 05 жовтня 2019 року про стягнення з нього штрафу в розмірі 850 грн. та одночасно винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на всіх його рахунках, в результаті чого було арештовано його рахунок № НОМЕР_1 відкритий в ПАТ КБ «ПриватБанк» та на який нараховується пенсія по втраті годувальника на малолітню дитину - ОСОБА_2 та допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, соціальні виплати, а саме допомоги по безробіттю. В зв`язку з чим він не міг отримати ці види допомоги та купувати ліки і харчування для своєї багатодітної сім`ї, оплачувати комунальні платежі. Крім того, арешт може бути накладений виключно в межах суми стягнення. При цьому штраф за вищенаведеною статтею не перевищує 2 000 гривень, а державний виконавець арештував рахунки з 4 433 гривень, що прямо та безпосередньо заборонено Законом.Просив стягнути з Яготинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 200 000 грн. моральної шкоди та стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» 200 000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 19 серпня 2021 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Яготинського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» про відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 19 серпня 2021 року, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що посилання суду першої інстанції на ч 5 ст. 21 КАС України є помилковим, оскільки зі змісту позовної заяви вбачається відсутність вимог вирішити публічно-правовий спір.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У частині 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Яготинського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» про відшкодування моральної шкоди.

Згідно з частиною першою ст.. 1173 ЦК України Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

У частині першій ст.. 1174 ЦК України зазначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав і законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Правовою підставою для цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження, є правопорушення, що включає як складові елемент шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності

державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби, інші докази (Постанова ВП ВС від 27.11.2019 № 242/4741/16-ц).

Для покладення відповідальності за завдану моральну шкоду на державу необхідно довести протиправність поведінки відповідного держоргану та факт заподіяння цією протиправною поведінкою моральної шкоди. При цьому, наявність будь-якого попереднього рішення, яким би протиправна поведінка держоргану була встановлена не є обов`язковим.

Відповідно до ч. 2 ст. 2, ч. 1 ст. 170 ЦК України у часниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Згідно з частиною другою ст. 48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом України.

З урахуванням того, що саме на державу покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і якість їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовою або службовою особою, є держава як учасник цивільних відносин, як правило, в особі органу, якого відповідач зазначає порушником своїх прав.

Держава бере участь у справі як відповідач через відповідні органи державної влади, зазвичай, орган, діями якого завдано шкоду. Разом із тим, залучення або ж незалучення до участі у таких категоріях спорів ДКСУ чи її територіального органу не впливає на правильність визначення належного відповідача у справі, оскільки відповідачем є держава, а не Державна казначейська служба України чи її територіальний орган.

Порядок виконання судових рішень про стягнення коштів з державного органу визначений Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05 червня 2012 року № 4901-VI, яким встановлено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних кошті, в межах відповідних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

ДКСУ та її територіальний орган можуть бути залучені до участі у справі з метою забезпечення завдань цивільного судочинства, однак їх незалучення не може бути підставою для відмови у позові.

Вказаний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 242/4741/16-ц (провадження № 14-515цс19).

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що дана справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Отже, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, такими, що заслуговують на увагу, а ухвала суду першої інстанції, як постановлена із порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ст. 379 ЦПК України, апеляційний суд, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, скасовує ухвалу і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що постановлена судом першої інстанції ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 19 серпня 2021 року, скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Яготинського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» про відшкодування моральної шкоди, направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 27.12.2022 року

Головуючий Є.М. Суханова

Судді: Л.П.Сушко

В.І. Олійник