Справа № 450/4499/21 Провадження № 2/450/494/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2022 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Блистів М.Р.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників судового розгляду в приміщенні суду м. Пустомити цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача на його користь 18960 грн. 85 коп. виплаченого страхового відшкодування. Мотивував свої вимоги тим, що 22 вересня 2018 року у м. Львові відбулася ДТП за участю автомобіля марки «Тойота» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням відповідача та транспортного засобу марки «Тойота» номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок якої останньому завдано механічні пошкодження. На момент ДТП автомобіль марки «Тойота» номерний знак НОМЕР_2 був застрахований згідно з договором страхування наземного транспорту № 275/18-Т/ЛВС від 04 квітня 2018 року, за умовами якого позивач взяв на себе зобов`язання відшкодувати шкоду, завдану вказаному транспортному засобу. Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області по справі № 450/3137/18 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Тойота» номерний знак НОМЕР_2 відповідно до висновку № 188/18 від 26 вересня 2018 року становить 56423 грн. 75 коп. З рахунку № ДМ00008860 від 25 вересня 2018 року, наданого ТзОВ «Сервісний дім «Діамант», вартість відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу склала 53650 грн. 41 коп. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Інщуранс Груп», яка виплатила на користь позивача 34689 грн. 56 коп. в межах ліміту страхового відшкодування з вирахуванням франшизи і коефіцієнту фізичного зносу. З огляду на вказане, просить стягнути з відповідача 18960 грн. 85 коп. різниці між фактично завданою шкодою і виплаченим страховим відшкодуванням. Враховуючи наведене, просив позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою від 22 грудня 2021 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

18 лютого 2022 року від представника відповідача Семиренко П.Я. до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому він зазначив, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки виплата страхового відшкодування здійснена позивачем 28 вересня 2018 року, з огляду на що перебіг строку позовної давності розпочався з 29 вересня 2018 року. При цьому, позивач звернувся з позовом до суду лише 26 жовтня 2021 року, тобто зі спливом трирічного строку позовної давності. З огляду на вказане, просив у задоволенні позову відмовити.

09 березня 2022 року від представника позивача ОСОБА_2 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій вона зазначила, що ПрАТ «СК Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснила виплату у розмірі 34689 грн. 56 коп. з вирахуванням розміру франшизи і коефіцієнту фізичного зносу. З огляду на вказане, просила позовні вимоги задовольнити.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Статтями 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що 22 вересня 2018 року о 18 год. 05 хв. у м. Львові на вул. Клепарівська, буд. 24, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Тойота» номерний знак НОМЕР_1 , не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, чим порушив вимоги пунктів 12.1, 13.1 ПДР України, та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Тойота» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався попереду, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 листопада 2018 року по справі № 450/3137/18 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Вказана постанова не оскаржувалася і набрала законної сили 20 листопада 2018 року.

За ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно з договором добровільного страхування наземного транспорту № 275/18-Т/ЛВС від 04 квітня 2018 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування » взяла на себе зобов`язання відшкодувати збитки, завдані внаслідок, зокрема пошкодження в ДТП застраховано транспортного засобу марки «Тойота» номерний знак НОМЕР_2 вигодонабувачу ОСОБА_3 .

Заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу від 24 вересня 2018 року стверджується, що ОСОБА_3 звернувся до позивача для отримання страхового відшкодування у зв`язку з заподіянням застрахованому автомобілю шкоди внаслідок згаданої ДТП.

Як вбачається з розрахунку страхового відшкодування від 26 вересня 2018 року та страхового акту № 006.01325018-1 за договором страхування транспорту № 275/18-Т/ЛВС від 04 квітня 2018 року сума страхового відшкодування становить 53650 грн. 41 коп., одержувачем грошових коштів є ТзОВ «Сервісний центр «Діамант».

З платіжного доручення № 9733169 від 28 вересня 2018 року вбачається, що позивач виплатив ТзОВ «Сервісний центр «Діамант» грошові кошти в сумі 53650 грн. 41 коп.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

За ч. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Як вбачається з платіжного доручення № ЗР083630 від 19 листопада 2018 року, ПрАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплатило на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» 34689 грн. 56 коп. відшкодування згідно страхового акту № 67 від 17 листопада 2018 року згідно претензії № 6/к.

Як зазначив позивач, ПрАТ «СК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплатило вказану суму з вирахуванням франшизи та коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу марки «Тойота» номерний знак НОМЕР_2 .

Як вбачається з розрахунку коефіцієнту фізичного зносу складових КТЗ від 14 листопада 2018 року, коефіцієнт фізичного зносу автомобіля марки «Тойота» номерний знак НОМЕР_2 становить 0,46.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Водночас, як вбачається з поданого позивачем висновку № 188/18 експертного автотоварознавчого дослідження, складеного 26 вересня 2018 року, коефіцієнт фізичного зносу автомобіля марки «Тойота» номерний знак НОМЕР_2 дорівнює нулю, ринкова вартість такого становить 595899 грн, а вартість матеріального збитку складає 56423 грн. 75 коп.

При цьому, поданий розрахунок коефіцієнту фізичного зносу складових КТЗ від 14 листопада 2018 року, виготовлений фахівцем з врегулювання ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» ОСОБА_4 , яким встановлено коефіцієнт фізичного зносу в розмірі 0,46, не відповідає і суперечить вказаному висновку № 188/18 від 26 вересня 2018 року експертного автотоварознавчого дослідження, зокрема в частині визначення ринкової вартості автомобіля марки «Тойота» номерний знак НОМЕР_2 . Так, згідно вказаного розрахунку, ринкова вартість вказаного транспортного засобу становить 392485 грн. 67 коп.

Крім того, з даного розрахунку неможливо встановити методику визначення ринкової вартості вказаного автомобіля, не надано доказів на підтвердження встановленої ринкової вартості. Суду не надано також «Бюлетень автотоварознавця» № 102 за серпень 2018 року для перевірки вартості нового автомобіля марки «Тойота» номерний знак НОМЕР_2 , яка згідно розрахунку становить 722672 грн.

Не надано суду також страховий акт № 67 від 17 листопада 2018 року, претензію № 6/к, згідно яких ПрАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплатило на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» 34689 грн. 56 коп.

Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження розрахунку у автомобіля марки «Тойота» номерний знак НОМЕР_2 коефіцієнта фізичного зносу або пояснень щодо поданого розрахунку коефіцієнту фізичного зносу складових КТЗ від 14 листопада 2018 року, а також висновку № 188/18 експертного автотоварознавчого дослідження, складеного 26 вересня 2018 року, і викладених у ньому обставин щодо нульового коефіцієнту зносу позивачем суду не надано.

Враховуючи те, що позивач вважає, що різниця між здійсненою ним страховою виплатою і отриманими від ПрАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» грошовими коштами в сумі 34689 грн. 56 коп. становить вартість фізичного зносу, суд приходить до висновку про недоведеність і необґрунтованість позовних вимог.

У постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року по справі № 753/21177/16-ц зроблено висновок, що визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна», майнових прав та професійну оціночну діяльність та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами).

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що аргументи, якими позивач мотивував своїй позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому у задоволенні таких слід відмовити.

Щодо клопотання представника відповідача про застосування строку позовної давності слід зазначити, що таке задоволенню не підлягає, оскільки Верховний Суд у своїй постанові від 15 вересня 2021 року по справі № 759/16862/18 зазначив, що в разі безпідставності позовних вимог при пропуску строку звернення до суду в позові належить відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 1188 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мусієвський В.Є.