печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2022 року Суддя Печерського районного суду міста Києва Хайнацький Є.С., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач), в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований нотаріусом відділу актів громадянського стану м. Каїр, на підставі шлюбного договору двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по 1/3 частині всіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повноліття або в частці, визначеній судом, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 з доданими до неї матеріалами, суд встановив наступне.

Так, позовна заява повинна відповідати вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно з ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до позовної заяви про розірвання шлюбу додається оригінал свідоцтва про реєстрацію шлюбу.

Отже, позивач, звертаючись до суду із заявою про розірвання шлюбу, повинен надати суду оригінал свідоцтва про реєстрацію шлюбу.

З позовних вимог вбачається, що позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований нотаріусом відділу актів громадянського стану м. Каїр, на підставі шлюбного договору.

До позовної заяви позивачем додано копію офіційного шлюбного договору (переклад з арабської мови), внесеного до журналу відділу реєстрації актів громадянського стану під номером: 5731 від 13.12.2012 року, згідно з яким пані ОСОБА_5 погодилася бути законною дружиною, в той же час, відповідно до цього договору пан Була погодився бути її законним чоловіком.

В кінці другої сторінки вказаної копії офіційного шлюбного договору зазначено: «Печатка: (Бюро легалізації. Я, нотаріус Мохамед Алі Мохамед, підтверджую вірність підписів. Внесено до реєстру під № 10388А від 18/12/2012). Порядковий номер: 1923. Кругла гербова печатка. Печатка: (Міністерство закордонних справ АРЄ, відділ легалізації та консульських послуг. № легалізації: 2158982 від 18/12/2012. Завіряємо вірність печаток та підписів без будь-якої відповідальності за зміст тексту). Кругла гербова печатка. Штамп: 47049.

Переклад виконаний з оригіналу документа перекладачем Товстопят А.Ю.».

На окремому аркуші позивачем додано копію штампу засвідчення справжності підпису перекладача консулом Посольства України в Республіці Єгипет Товстопят А.Ю. від 25.02.2014 року, зареєстровано в реєстрі за № 57/24-14.

Частиною 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про міжнародне приватне право» особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є.

Відповідно до ст. 58 Закону України «Про міжнародне приватне право» шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу. Шлюб між іноземцями, шлюб між іноземцем та особою без громадянства, шлюб між особами без громадянства, що укладені відповідно до права іноземної держави, є дійсними в Україні.

Відповідно до п. 7 розд. 2 Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.10.2000 року за № 719/4940 (далі - Правила), документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Порядок учинення консульської легалізації офіційних документів, складених за участю органів державної влади та органів місцевого самоврядування, або таких, що від них виходять, як на території України, так і за кордоном встановлено Інструкцією про порядок консульської легалізації офіційних документів в Україні і за кордоном, затвердженою наказом Міністерства закордонних справ України від 04.06.2002 року №113, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 26.06.2002 року за № 535/6823 (далі - Інструкція).

За приписами Інструкції консульська легалізація офіційних документів - це процедура підтвердження дійсності оригіналів офіційних документів або засвідчення справжності підписів посадових осіб, уповноважених засвідчувати підписи на документах, а також дійсності відбитків штампів, печаток, якими скріплено документ. При цьому консул не несе відповідальності за зміст документа (п. 1.2 Інструкції).

Легалізація в установленому порядку документа надає йому право на існування в міжнародному обігу (п. 1.3 Інструкції).

Консульська легалізація здійснюється уповноваженим працівником Департаменту консульської служби МЗС України, Представництв МЗС на території України або консульською посадовою особою закордонної дипломатичної установи України (п. 2.2 Інструкції).

Документи, викладені на двох і більше окремих аркушах, повинні бути прошиті, а аркуші пронумеровані і скріплені підписом та печаткою (п. 3.2 Інструкції).

На консульську легалізацію приймаються такі документи: оригінали: свідоцтв про реєстрацію актів громадянського стану; довідок органів реєстрації актів громадянського стану; документів про освіту - дипломів та виписок із залікових відомостей (міжнародного зразка), свідоцтв про спеціалізовану підготовку з медицини, дипломів кандидата та доктора наук; архівних довідок, які видаються архівними підрозділами Державного комітету архівів України та відомчими архівами; інші офіційні документи після нотаріального засвідчення їх копій та оформлення Міністерством юстиції України. Документи, наведені в абзаці другому цього пункту, можуть бути прийняті на легалізацію в копіях, засвідчених у нотаріальному порядку, у разі попереднього проведення легалізації їх оригіналів 4.2 Інструкції).

Під час приймання документів на легалізацію консульська посадова особа має пересвідчитись у тому, що документи за своїм змістом і порядком оформлення відповідають вимогам чинного законодавства України та міжнародним договорам (п. 4.10 Інструкції).

Закордонні дипломатичні установи України приймають на легалізацію офіційні документи, складені і засвідчені на території держави перебування або консульського округу органами державної влади, до компетенції яких входить проведення процедури консульської легалізації, для їх подальшого використання в Україні (п. 5.1 Інструкції).

Консульська посадова особа засвідчує офіційні документи лише після того, як пересвідчиться у їх відповідності міжнародним договорам України, чинному законодавству України і країни перебування (п. 5.4 Інструкції).

Штамп підтвердження дійсності оригіналів офіційних документів має зображення, що встановлено в додатку 1. (п. 6.1 Інструкції).

Штамп підтвердження дійсності оригіналів документів використовується в Департаменті консульської служби МЗС України для документів про освіту (дипломи та витяги із залікових відомостей) міжнародного зразка, свідоцтв про спеціалізовану підготовку з медицини та витягів з індивідуального плану підготовки в клінічній ординатурі, дипломів кандидата і доктора наук ВАК України.

Легалізаційний напис здійснюється на всіх документах, як правило, на верхній частині відкидної сторінки, а на свідоцтвах про реєстрацію актів громадянського стану - на зворотному боці.

Штамп засвідчення справжності підписів посадових осіб має зображення, що встановлено в додатку 2. (п. 6.2 Інструкції).

Штамп засвідчення підписів використовується для підтвердження підписів посадових осіб відповідних державних установ України та дипломатичних представництв іноземних держав, які вповноважені підписувати та засвідчувати документи. Зазначені штампи проставляються на всіх оригіналах та нотаріально засвідчених копіях документів, перелічених у п. 4.2 цієї Інструкції, крім тих, що зазначені в п.6.1 цієї Інструкції.

Посвідчувальні написи при легалізації документів можуть бути зроблені друкарським способом або спеціальним штампом. У кожному окремому випадку вид штампа обирається консульською посадовою особою. Обов`язковими елементами посвідчувального напису є підпис консульської посадової особи, відбиток гербової печатки даної установи, реєстраційний номер запису за журналом реєстрації учинюваних дій та дата здійснення легалізації (п. 6.3 Інструкції).

З огляду на зазначене, позивачу необхідно надати оригінал (копію, засвідчену у нотаріальному порядку, у разі попереднього проведення легалізації оригіналу) офіційного шлюбного договору, прошитого, з пронумерованими і скріпленими підписом та печаткою аркушами, легалізованого з дотриманням вимог вищевказаних Інструкції та Порядку.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Так, у вимогах позовної заяви позивач просить: «розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований нотаріусом відділу актів громадянського стану м. Каїр, на підставі шлюбного договору двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по 1/3 частині всіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повноліття або в частці, визначеній судом, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду».

При цьому, в позові позивач вказує, що вона отримала рішення Печерського районного суду м. Києва про стягнення аліментів з відповідача.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує його вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Предмет позову, тобто певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, повинен бути чітко визначений позивачем у прохальній частині позовної заяви, оскільки резолютивна частина рішення суду, по суті, відображає позовні вимоги, викладені у прохальній частині позовної заяви, та повинна викладатися чітко й безумовно.

Отже, у позові необхідно чітко та безумовно визначити предмет позову, зазначивши його у прохальній частині позову.

Відтак, позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Аналізуючи викладене, позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення виявлених судом недоліків.

У разі усунення недоліків, позовну заяву в новій редакції необхідно подати разом із копіями заяв та доданими до неї документами відповідно до кількості учасників процесу.

Роз`яснити позивачу, що згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-19, 174, 175, 177, 184, 185, 260, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу право протягом десяти днів з дня отримання ухвали усунути виявлені недоліки, шляхом подання заяви з додержанням вимог, встановлених ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є.С. Хайнацький