Справа № 536/1403/21
Провадження № 2/536/85/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Колотієвського О.О.,

за участю секретаря судового засідання Пасєчнікової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Кременчуцький районний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) - про звільнення від сплати заборгованості за аліментами,

ВСТАНОВИВ:

Позов обґрунтовано зокрема тим, що 17 серпня 2007 року він уклав шлюб з ОСОБА_2 , який вони зареєстрували у Відділі РАЦС Онуфріївського РУЮ Кіровоградської області, актовий запис № 38.

Під час вказаного шлюбу народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час проживає разом із матір`ю.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 04.05.2020 року, яке набрало законної сили 07.08.2020 року, шлюб розірвано.

Окрім того, вищевказаним рішенням суду було вирішено стягувати з нього на користь ОСОБА_2 кошти на утримання сина ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.10.2019 року до повноліття дитини.

Постановою старшого державного виконавця Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Бєловою Т.І. від 26.04.2021 року було відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання рішення суду, згідно виконавчого листа № 536/1472/19, який виданий Кременчуцьким районним судом Полтавської області 14.08.2020 року (виконавче провадження № 65273904).

15.06.2021 року Постановою старшого державного виконавця, Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Північно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Бєловою Т.І., у межах того самого виконавчого провадження, було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

А саме, п. 1 вказаної Постанови постановлено звернути стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що отримує дохід в ФОП ОСОБА_4 .

У п. 2 вказаної Постанови від 15.06.2021 року зазначено: «Починаючи з 01.06.2021 року здійснювати відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства після відрахування податків у розмірі 50%, з них 25 % - в рахунок сплати поточних аліментів та 25 % - в рахунок погашення заборгованості в сумі 24573,08 гри., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь стягувача.

Кременчуцький районний ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) р/р UA0700262, , МФО 820172, банк одержувача ДКСУ м. Київ.»

Після погашення заборгованості проводити утримання у розмірі 25 % до досягнення дитиною повноліття. Здійснювати відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства на користь стягувана за наступними реквізитами:

Кременчуцький районний ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) р/р UА0700262, ; МФО 820172, банк одержувача ДКСУ м. Київ.»

Крім того, позивачем отримано лист Кременчуцького районного ВДВС , щодо наявності у нього заборгованості зі сплати аліментів від 16.06.2021 року разом із Розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, станом на 15.06.2021 року.

Згідно вищевказаного Розрахунку - з жовтня 2019 року по травень 2021 року він має заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 24573,08 гривень.

Вважає, що нарахована йому заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є необґрунтованою з наступних підстав.

Не зважаючи на те, що стягувач за виконавчим провадженням, ОСОБА_2 , до Відділу ДВС із заявою про примусове стягнення аліментів за виконавчим листом № 536/1472/19 від 14.08.2020 року звернулася, лише, у квітні 2021 року, ОСОБА_1 , з серпня 2019 року по травень 2021 року добровільно сплачувалися аліменти на користь ОСОБА_2 , на утримання спільного сина ОСОБА_5 .

Указані кошти перераховувалися ним на банківський рахунок ОСОБА_2 , що відкритий в АТ КБ «Приватбанк», що підтверджується доданими до позову банківськими квитанціями з розрахунку 1/4 частини від щомісячно отримуваної ним заробітної плати (доходу).

Так, за період з жовтня 2019 року по травень 2021 року ним було перераховано на банківський рахунок ОСОБА_2 25279,47 гривень.

У середньому, щомісяця, він перераховував на банківський рахунок: ОСОБА_2 від 1100 до 1500 гривень. Розмір сплачених сум вираховувалися ним із розрахунку 1 /4 частини щомісячно отриманої заробітної плати за кожен календарний місяць.

Позивачем були подані до Кременчуцького районного відділу державної , виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) оригінали вищевказаних банківських квитанцій для перерахування.

Але позивачу було повідомлено про неможливість перерахунку заборгованості за аліментами - у зв`язку із тим, що на поданих банківських квитанціях відсутня вказівка призначення платежу «сплата аліментів», а стягувач за виконавчим провадженням - відмовляється визнати подані квитанції як підтвердження сплати ним аліментів на утримання спільної дитини.

На підставі вищевикладеного просив суд ухвалити рішення, яким:

- звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від сплати заборгованості за аліментами в розмірі 24573,08 грн. (двадцять чотири тисячі п`ятсот сімдесят три гривні вісім копійок) по виконавчому провадженні № 65273904, відкритому Кременчуцьким районним відділом державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 26.04.2021 року, згідно виконавчого листа № 536/1472/19, який виданий Кременчуцьким районним судом Полтавської області 14.08.2020 року.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову, обґрунтовуючи свою позицію тим, що вказані кошти не були аліменти, а були сплачені в рахунок заборгованості за майно.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. На адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить такого висновку.

Так, судом встановлено, що 17 серпня 2007 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_2 , який вони зареєстрували у Відділі РАЦС Онуфріївського РУЮ Кіровоградської області, актовий запис № 38.

Під час вказаного шлюбу народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час проживає разом із матір`ю.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 04.05.2020 року, яке набрало законної сили 07.08.2020 року, шлюб розірвано.

Окрім того, вищевказаним рішенням суду було вирішено стягувати з нього на користь ОСОБА_2 кошти на утримання сина ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.10.2019 року до повноліття дитини.

Постановою старшого державного виконавця Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Бєловою Т.І. від 26.04.2021 року було відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання рішення суду, згідно виконавчого листа № 536/1472/19, який виданий Кременчуцьким районним судом Полтавської області 14.08.2020 року (виконавче провадження № 65273904).

15.06.2021 року Постановою старшого державного виконавця, Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Північно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Бєловою Т.І., у межах того самого виконавчого провадження, було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

А саме, п. 1 вказаної Постанови постановлено звернути стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що отримує дохід в ФОП ОСОБА_4 .

У п. 2 вказаної Постанови від 15.06.2021 року зазначено: «Починаючи з 01.06.2021 року здійснювати відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства після відрахування податків у розмірі 50%, з них 25 % - в рахунок сплати поточних аліментів та 25 % - в рахунок погашення заборгованості в сумі 24573,08 гри., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь стягувача.

Кременчуцький районний ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) р/р UA0700262, , МФО 820172, банк одержувача ДКСУ м. Київ.»

Після погашення заборгованості проводити утримання у розмірі 25 % до досягнення дитиною повноліття. Здійснювати відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства на користь стягувана за наступними реквізитами:

Кременчуцький районний ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) р/р UА0700262, ; МФО 820172, банк одержувача ДКСУ м. Київ.»

Крім того, позивачем отримано лист Кременчуцького районного ВДВС, щодо наявності у нього заборгованості зі сплати аліментів від 16.06.2021 року разом із Розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, станом на 15.06.2021 року.

Згідно вищевказаного Розрахунку - з жовтня 2019 року по травень 2021 року він має заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 24573,08 гривень.

Вважає, що нарахована йому заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є необґрунтованою з наступних підстав.

Не зважаючи на те, що стягувач за виконавчим провадженням, ОСОБА_2 , до Відділу ДВС із заявою про примусове стягнення аліментів за виконавчим листом № 536/1472/19 від 14.08.2020 року звернулася, лише, у квітні 2021 року, ОСОБА_1 , з серпня 2019 року по травень 2021 року добровільно сплачувалися аліменти на користь ОСОБА_2 , на утримання спільного сина ОСОБА_5 .

Указані кошти перераховувалися ним на банківський рахунок ОСОБА_2 , що відкритий в АТ КБ «Приватбанк», що підтверджується доданими до позову банківськими квитанціями з розрахунку 1/4 частини від щомісячно отримуваної ним заробітної плати (доходу).

Так, за період з жовтня 2019 року по травень 2021 року ним було перераховано на банківський рахунок ОСОБА_2 25279,47 гривень.

У середньому, щомісяця, він перераховував на банківський рахунок: ОСОБА_2 від 1100 до 1500 гривень. Розмір сплачених сум вираховувалися ним із розрахунку 1 /4 частини щомісячно отриманої заробітної плати за кожен календарний місяць.

Позивачем були подані до Кременчуцького районного відділу державної , виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) оригінали вищевказаних банківських квитанцій для перерахування.

Але позивачу було повідомлено про неможливість перерахунку заборгованості за аліментами - у зв`язку із тим, що на поданих банківських квитанціях відсутня вказівка призначення платежу «сплата аліментів», а стягувач за виконавчим провадженням - відмовляється визнати подані квитанції як підтвердження сплати ним аліментів на утримання спільної дитини.

Так, відповідач заперечувала проти задоволення позову, оскільки вказувала, що сплачені кошти були не в рахунок аліментів, а в рахунок погашення заборгованості за майно.

Суд з такою позицією відповідача погодитись не може з огляду на таке.

Виконавчий лист № 536/1472/19 виданий Кременчуцьким районним судом Полтавської області від 14.08.2020 року.

В той час, ОСОБА_1 , за період з серпня 2019 року по травень 2021 року добровільно сплачувалися кошти на користь ОСОБА_2 .

З аналізу вищевикладеного вбачається логічний взаємозв`язок між сплатою коштів та тим, що такі кошти сплачувались саме в рахунок аліментів. Про це свідчать суми платежів, які носили періодичний, щомісячний характер.

Крім цього, матеріали справи не містять доказів про наявність у вказаний період, між боржником та стягувачем аліментів жодних цивільно-правових зобов`язань, які б пояснювали природу здійснення позивачем зазначених платежів.

Аналогічна правова позиція міститься у Постанові ВС № 569/11466/20 від 26 травня 2021 року.

Відповідно до ст.197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Отже, оскільки державним виконавцем безпідставно визначено борг позивача без урахування квитанцій про сплату платежів, тому суд приходить висновку щодо звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментам, що утворилися внаслідок цього.

Керуючись ст.197 СК України, ст.ст.258, 259, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Кременчуцький районний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) - про звільнення від сплати заборгованості за аліментами - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від сплати заборгованості за аліментами в розмірі 24573,08 грн. (двадцять чотири тисячі п`ятсот сімдесят три гривні вісім копійок) по виконавчому провадженні № 65273904, відкритому Кременчуцьким районним відділом державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 26.04.2021 року, згідно виконавчого листа № 536/1472/19, який виданий Кременчуцьким районним судом Полтавської області 14.08.2020 року.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. О. Колотієвський