ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6380/22 Справа № 185/1845/21 Суддя у 1-й інстанції - Шаповалова І. С. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2022 року Дніпровський Апеляційний суд у складі: головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за спожиту енергію

за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго»

на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В:

12 березня 2021 року КП «Павлоградтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , про стягнення боргу за спожиту енергію (а.с.2-3).

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2022 року позовну заяву КП «Павлоградтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за спожиту енергію - залишено без розгляду. Роз`яснено позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду (а.с.80-82).

Не погодившись з ухвалою суду, КП «Павлоградтеплоенерго» звернулося з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просило скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду 1 інстанції, апеляційну скаргу мотивовано тим, що в позовній заяві позивачем було зазначено про розгляд справи за відсутності позивача, тому у суду першої інстанції не було правових підстав залишати позовну заяву без розгляду. (а.с.89-90).

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити вимоги апеляційної скарги.

Залишаючи без розгляду позов, суд 1 інстанції виходив із того, що позивач не виявив належної зацікавленості у розгляді цивільної справи, нехтуючи обов`язком за викликом суду приймати участь у судовому засіданні, що вказує на відсутність у позивача зацікавленості у вирішенні спору по суті.

Проте погодитись з таким висновком суду не можна.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право кожного на розгляд його справи судом передбачено також п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п.1. ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, умовами залишення позовної заяви без розгляду у випадку повторної неявки в судове засідання позивача є: - повторна, тобто друга поспіль неявка позивача в судове засідання; - повідомлення позивача про судове засідання належним чином; - відсутність поважних причин неявки позивача в судове засідання, або неповідомлення позивачем про причини його неявки в судове засідання; - нез`явлення в судове засідання позивача перешкоджає вирішенню спору; - від позивача не надходила заява про розгляд справи за його відсутності.

Дійсно, в матеріалах справи наявні докази про те, що у суду були передбачені у згаданих нормах цивільного процесуального права підстави для залишення позову без розгляду.

Однак, суд першої інстанції не звернув уваги, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Однак, всупереч вимог ст. 263 ЦПК України поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що відповідно до принципу верховенства права та такого її елементу, як пропорційність, ст.ст. 10-11 ЦПК України, - застосування передбачених вказаними нормами цивільного процесуального права заходи про залишення позову без розгляду мають застосовуватися судом лише з легітимною метою, яка зазначена у вказаній нормі ст. 2 ЦПК України та гарантій п. 1 ст. 6 ЄКПЛ про право на справедливий суд.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з даним позовом, позивач, до позову надав заяву про розгляд даної справи без його участі (а.с. 7).

Частиною 3 статті 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

З огляду на викладене, звертаючись з позовною заявою до суду, позивач просив розглядати вказану справу за його відсутності, подавши відповідне клопотання, визначившись таким чином із своєю участю у справі.

У процесуальній ситуації, яка склалася у даній справі внаслідок повторної неявки позивача в судове засідання, враховуючи положення норми ч.5 ст. 223 ЦПК України про неможливість залишення позову без розгляду за наявності заяви позивача про розгляд справи у його відсутності, та якщо його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору, оскільки суд не встановив таких перешкод, - у суду не було достатніх підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Оскільки суд першої інстанції порушив вказану норму ч. 5 ст. 223 ЦПК України, що призвело до постановлення помилкової ухвали про залишення позовної заяви без розгляду, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує оскаржену ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 259, 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» задовольнити.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Днгіпропетровської області від 21 червня 2022 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: