Справа № 552/2984/21
02.03.2022 Київський районний суд м.Полтави у складі:
головуючого - судді Самсонової О.А.,
секретар судового засідання Куліш О.Г.,
учасники справи та їхні представники:
представник позивача адвокат Маліннікова Дар`я Костянтинівна,
відповідач ОСОБА_2 ,
представник відповідача адвокат Хворост Дарія Михайлівна,
третя особа Виконавчий комітет Київської районної у м.Полтаві ради як орган опіки та піклування,
третя особа Виконавчий комітет Суворовської районної у м.Херсоні ради як орган опіки та піклування,
розглянувши заяву представника відповідача, адвоката Хворост Дарії Михайлівни, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі батька у вихованні, спілкуванні з малолітнім сином та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини з матір`ю, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі батька у вихованні, спілкуванні з малолітнім сином.
Відповідач ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічним позовом до позивача про визначення місця проживання з матір`ю.
Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 21 лютого 2022 року зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини з матір`ю задоволено, визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_2 .

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі батька у вихованні, спілкуванні з малолітнім сином задоволено частково.

Визначено ОСОБА_1 наступні способи участі у спілкуванні та вихованні дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

особисте побачення у перший та третій тиждень місяця з 10-00 год. суботи до 16-00 години неділі без присутності матері;

спільний відпочинок протягом двох тижнів в літні місяці без присутності матері за попереднім погодженням з матір`ю дитини ОСОБА_2 ,

необмежене спілкування засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв`язку відповідно до графіку дитини.

Також судом вирішено питання про розподіл судових витрат позивача та витрат відповідача на сплату судового збору.

Щодо судових витрат відповідача на правничу допомогу її представник ОСОБА_4 до закінчення судових дебатів у справі відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України повідомила суду, що докази витрат відповідача будуть подані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

28 лютого 2022 року, тобто в строк, визначений ч. 8 с. 141 ЦПК України, представник відповідача адвокат Хворост Д.М. звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, у якій просила суд ухвалити додаткове рішення по справі № 552/2984/21, яким розподілити судові витрати на правничу допомогу ОСОБА_2 в розмірі 19000 грн.

Відповідно до ч. 3 та 4 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

За відсутності такої необхідності, у зв`язку з наявністю в матеріалах справи усіх необхідних для розгляду заяви представника відповідача доказів, сторони в судове засідання на підставі ч.4 ст. 270 ЦПК України не викликались.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяви, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені в повному обсязі.

Представник відповідача просить здійснити розподіл судових витрат відповідача на суму 19000 грн., які підтверджуються актом від 22 лютого 2022 року приймання-передачі правової допомоги №1 до договору про надання правової допомоги №33 від 26 травня 2021 року, а також квитанції про оплату правової допомоги на суму 9000 грн. від 21 лютого 2022 року та на суму 10000 грн. від 09 липня 2021 року.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц роз`яснила, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи (Постанова ВП ВС від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

При визначенні суми справи та фінансового стану обох відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Дана справа не є складною, її тривалий розгляд зумовлений лише необхідністю одержання висновку органу опіки та піклування щодо вирішення спору.

Відповідач після відкриття судом провадження у справі двічі змінювала місце проживання дитини. Відповідно, суд був змушений залучати інший орган опіки та піклування за місцем проживання дитини для надання висновку.

Також суд бере до уваги процесуальну поведінку відповідача, яка не сприяла якнайшвидшому розгляду справи.

Так, ухвалою суду від 18 серпня 2021 року до участі у справі залучено Виконавчий комітет Білозерської селищної ради як орган опіки та піклування в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, якого зобов`язано надати висновок щодо розв`язання спору, визначення місця проживання дитини та способів участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною (т.1 а.с. 185).

За повідомленням Білозерської селищної ради станом на 16 грудня 2021 року до селищної ради надійшов неповний пакет документів від представника ОСОБА_2 , у зв`язку з чим питання не розглянуто на засіданні комісії та виконавчого комітету (т.1 а.с. 80-81).

Після цього відповідач з дитиною переїхали до м. Херсону, у зв`язку з чим листом від 25 січня 2022 року Білозерська селищна рада Херсонського району Херсонської області повідомила суду про неможливість надання висновку щодо вирішення спору (т.1 а.с.125-126).

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу в розмірі 19000 грн. не є співмірними категорії справи, її незначній складності, обсягу виконаної у справі адвокатом роботи, та вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правову допомогу, що підлягають відшкодуванню відповідачу, до 5000 грн.

Тому, виходячи зі звичайної вартості таких послуг, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача 5000 грн. на відшкодування вартості одержаної правової допомоги.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5000 грн. 00 коп. (п`ять тисяч гривень нуль копійок) на відшкодування понесених судових витрат з оплати правничої допомоги.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний термін з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , проживаючий: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

відповідач ОСОБА_2 , проживаюча: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,

третя особа Виконавчий комітет Київської районної у м.Полтаві ради як орган опіки та піклування, місцезнаходження: м.Полтава, вул. М.Бірюзова. 1/2, ,

третя особа Виконавчий комітет Суворовської районної у м.Херсоні ради як орган опіки та піклування, місцезнаходження: м. Херсон, пр-т Ушакова, 47, .

Повне судове рішення виготовлено 02 березня 2022 року.

Головуючий О.А.Самсонова