Постанова

Іменем України

(додаткова)

06 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 824/58/22

провадження № 61-8770ав22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

за участі секретаря судового засідання - Бабійчук В. С.,

учасники справи:

заявник - державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі»державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»,

заінтересована особа - ІЕС Industrie Export GmbH (Німеччина),

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву представника ІЕС Industrie Export GmbH адвоката Муляра Євгенія Григоровича про ухвалення додаткового рішенняу справі за заявою директора державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» Олега Дорошенка про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 18 листопада 2021 року у справі № 87/2021,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог заявника

У червні 2022 року державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі - ДП «НАЕК «Енергоатом») в особі відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» ДП «НАЕК «Енергоатом» звернулося до суду із заявою про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України (далі - МКАС при ТПП України) від 18 листопада 2021 року.

Короткий зміст ухвалених у справі судових рішень

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 серпня 2022 року

у задоволенні заяви ДП «НАЕК «Енергоатом» про скасування рішення МКАС при ТПП України від 18 листопада 2021 року відмовлено.

Не погоджуючись із постановленою Київським апеляційним судом ухвалою ДП «НАЕК «Енергоатом» подало апеляційну скаргу.

Постановою Верховного Суду від 10 листопада 2022 року апеляційну скаргу ДП «НАЕК «Енергоатом» залишено без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного суду від 08 серпня 2022 року - без змін.

Короткий зміст заяви про надання доказів понесених судових витрат

В судовому засіданні, яке відбулося 10 листопада 2022 року, до закінчення судових дебатів у справі представник Industrie Export GmbH (Німеччина) адвокат Муляр Є. Г. повідомив, що протягом п`яти днів після ухвалення Верховним Судом судового рішення за результатами розгляду апеляційної скарги він подасть докази про понесені Industrie Export GmbH (Німеччина) витрати на правничу допомогу на стадії апеляційного провадження в розмірі 300 євро.

В судовому засіданні, яке відбулося 10 листопада 2022 року, представник ДП «НАЕК «Енергоатом» Гвоздицький К. О. просив відмовити Industrie Export GmbH (Німеччина) в задоволенні клопотання, викладеного у відзиві на апеляційну скаргу, про стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки розмір адвокатського гонорару в сумі 300,00 євро не доведений документально, не відповідає складності справи та обсягу наданих адвокатами послуг. У випадку, якщо суд задовольнить відповідне клопотання, просив зменшити розмір таких витрат, оскільки справа не є складною.

Аналогічні доводи містяться у поданому у жовтні

2022 року ДП «НАЕК «Енергоатом» до Верховного Суду клопотанні про відмову у стягненні витрат на правничу допомогу або їх зменшення.

Короткий зміст та доводи заяви про відшкодування судових витрат

15 листопада 2022 року представник IEC Industrie Export GmbH (Німеччина) адвокат Муляр Є. Г. подав до Верховного Суду заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу, в якій просить: вирішити питання про розподіл судових витрат IECIndustrie Export GmbH (Німеччина) на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, в сумі 300 євро; ухвалити додаткове рішення, яким задовольнити заяву в повному обсязі та покласти вказані витрати на боржника.

Заява мотивована тим, що у зв`язку з наданням адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «Копусь і Муляр» (далі - Адвокатське об`єднання) консультації заявнику, формуванням правової позиції, підготовкою та поданням відзиву на апеляційну скаргу, участю в судовому засіданні, підготовкою та поданням цієї заяви, IEC Industrie Export GmbH (Німеччина) понесла витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 300 євро, що підтверджується: додатковою угодою від 10 жовтня 2022 року № 4 до договору про надання правової допомоги від 30 березня 2021 року № KMLF/20/2021; рахунком від 10 жовтня 2022 року, а також банківською випискою від 11 жовтня 2022 року, доданими до заяви.

Позиція сторін у суді апеляційної інстанції

В судовому засіданні представник ДП «НАЕК «Енергоатом» -

Гвоздицький К. О. просив відмовити Industrie Export GmbH (Німеччина) в задоволенні заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу або зменшити їх до 150 євро.

Представник Industrie Export GmbH (Німеччина) адвокат Муляр Є. Г. просив заяви про відшкодування судових витрат, понесених IEC Industrie Export GmbH (Німеччина) на професійну правничу допомогу у зв`язку з апеляційним переглядом справи, задовольнити у повному обсязі.

Позиція Верховного Суду як суду апеляційної інстанції

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, у випадку, якщо суд при ухваленні судового рішення по суті спору з певних причин не вирішив питання про судові витрати, або відкладення вирішення цього питання було ініційовано стороною у справі, таке питання підлягає вирішенню шляхом ухвалення судом додаткового судового рішення в порядку статті 270 ЦПК України.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, в тому числі, з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини першої статті 133 ЦПК України).

У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого

2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зробила висновок, що «вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні».

У частині другій статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

У частинах четвертій - шостій статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відзиві на апеляційну скаргу представник IEC Industrie Export GmbH (Німеччина) адвокат Муляр Є. Г. просив, зокрема покласти на ДП «НАЕК «Енергоатом» витрати на правову допомогу, понесені особою, інтереси якої він представляє, що пов`язані з апеляційний розглядом справи.

Крім того, в судовому засіданні, яке відбулося 10 листопада 2022 року, до закінчення судових дебатів у справі представник IEC Industrie Export GmbH (Німеччина) адвокат Муляр Є. Г. також зробив відповідну заяву про розподіл судових витрат і протягом п`яти днів після прийняття Верховним Судом 10 листопада 2022 року постанови в цій справі, тобто з дотриманням визначених частиною восьмою статті 141 ЦПК України строків та порядку, - подав докази про розмір витрат, понесених IEC Industrie Export GmbH (Німеччина) на професійну правничу допомогу в зв`язку з переглядом цієї справи в суді апеляційної інстанції.

Так, на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, понесених IEC Industrie Export GmbH (Німеччина) у зв`язку з переглядом цієї справи в суді апеляційної інстанції, його представник надав:

- договір про надання правової допомоги від 30 березня 2021 року

№ KMLF/20/2021, укладений між адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «Копусь і Муляр» та IEC Industrie Export GmbH (Німеччина);

- додаткову угоду № 4 до договору про надання правової допомоги

від 30 березня 2021 року № KMLF/20/2021, укладену 10 жовтня 2022 року між адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «Копусь і Муляр» та IEC Industrie Export GmbH (Німеччина), за умовами якої адвокатське об`єднання зобов`язалося здійснювати представництво клієнта в Касаційному цивільному суді у складі Верховного Суду у апеляційному провадженні щодо ухвали Київського апеляційного суду від 08 серпня 2022 року у справі № 824/58/22 про відмову у скасуванні рішення МКАС при ТПП України

від 18 листопада 2021 року (пункт 1); загальна сума додаткової угоди (сума гонорару адвокатського об`єднання) становить 300,00 євро, які клієнт сплачує адвокатському об`єднанню протягом трьох робочих днів з дати укладення цієї угоди (пункт 2);

- рахунок від 10 жовтня 2022 року № 20/2021/6 на оплату, передбачених додатковою угодою, послуг в сумі 300,00 євро;

- банківську виписку від 11 жовтня 2022 року про переведення IEC Industrie Export GmbH (Німеччина) на рахунок адвокатського об`єднання «Юридична фірма «Копусь і Муляр» грошових коштів в сумі 300,00 євро за вищевказаним рахунком № 20/2021/6;

- ордер про надання IEC Industrie Export GmbH (Німеччина) правничої допомоги у Касаційному цивільному суді у складі Верховного Суду адвокатом Муляром Є. Г. від 25 серпня 2022 року серії АА № 1230784;

- копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю

від 02 липня 2018 року серії КВ № 000240, видане Радою адвокатів міста Києва Муляру Є. Г.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що у суді апеляційної інстанції представник IEC Industrie Export GmbH (Німеччина) подав відзив на апеляційну скаргу на 11 сторінках.

Згідно з протоколом судового засідання, в якому брав участь адвокат

Муляр Є. Г., засідання 10 листопада 2022 року тривало 01 год. 8 хв.

У постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду

у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

За умовами додаткової угоди № 4 до договору про надання правової допомоги від 30 березня 2021 року № KMLF/20/2021 IEC Industrie Export GmbH (Німеччина) зобов`язалося оплатити послуги Адвокатського об`єднання «Юридична фірма «КОПУСЬ І МУЛЯР» у євро.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що суд має право у своєму судовому рішенні вказувати про стягнення грошової суми в іноземній валюті, у якій і підлягає тоді його виконання (дивитись, наприклад, постанови Великої Плати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц, від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц та у справі № 464/3790/16-ц, від 23 жовтня 2019 року у справі № 723/304/16-ц).

У зв`язку з цим, враховуючи договірні умови оплати IEC Industrie Export GmbH (Німеччина) адвокатських послуг, Верховний Суд визначає відшкодування витрат на правничу допомогу в євро.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

З огляду на наявність клопотання ДП «НАЕК «Енергоатом» про зменшення розміру правничої допомоги, беручи до уваги характер правовідносин у цій справі та відсутність у тексті додаткової угоди умов щодо форми і порядку обчислення адвокатського гонорару, проаналізувавши обсяг наданих Адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «Копусь і Муляр» послуг, колегія суддів вважає, що заява IEC Industrie Export GmbH (Німеччина) про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції підлягає задоволенню частково на суму 200 євро.

Зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони.

Таким чином, оскільки постановою Верховного Суду від 10 листопада

2022 року апеляційну скаргу ДП «НАЕК «Енергоатом» залишено без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного суду від 08 серпня 2022 року - без змін, проте не вирішено питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, то наявні підстави для ухвалення додаткової постанови у цій справі та часткового задоволення заяви IEC Industrie Export GmbH (Німеччина).

Керуючись статтями 141, 270, 382 ЦПК України, ВерховнийСуд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Заяву представника IEC Industrie Export GmbH (Німеччина) адвоката Муляра Євгенія Григоровича задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь IEC Industrie Export GmbH (Німеччина) витрати, понесені на оплату професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції, у сумі 200 (двісті) євро.

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття,

є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара