Справа №351/1653/21
Номер провадження №2/351/111/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області

в складі : головуючого-судді Калиновського М.М.,

з участю секретаря Равлюк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Заболотівська селищна рада про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулися до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Заболотівська селищна рада про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що проживає за адресою АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці площею 0,25 га. частина якої використовується як присадибна ділянка. У березні 2021 р. відповідачка порушила межі належної їй земельної ділянки, самовільно захопила частину (шириною 4, 40 м) належної йому земельної ділянки, незаконно встановивши огорожу у вигляді забетонованих металевих стовпів з натягнутою металевою сіткою. Відповідачка відмовилась добровільно усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, а тому позивач вимушений був звернутися до суду із даним позовом.

Позивач подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю .

Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, по не відомій суду причині, хоча вчасно повідомлялася про час та день розгляду справи.

З акту складеного працівниками Снятинського районного суду Івано-Франківської області, служби судової охорони та відділу поліції №1 (м. Снятин), які знаходились в суді за викликом ОСОБА_2 на №102 від 14.02.2022 р., слідує, що при запрошенні за розпорядженням головуючого у справі, до залу судового засідання учасників судового процесу по справі №351/1653/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Заболотівська селищна рада про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, відповідачка ОСОБА_2 відмовилася зайти в зал судового засідання та приймати участь у розгляді справи.

Представник третьої особи: Заболотівської селищної ради подала до суду заяву, в якій не заперечує проти позову, просить справу слухати за відсутності їхнього представника.

Дослідивши письмові матеріали, встановивши фактичні обставини справи, застосовуючи загальні засади цивільного законодавства справедливість, добросовісність та розумність, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об`єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, утверджуючи та забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принцип неупередженості, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою ст. 15, частиною 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які ж права чи інтереси позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав чи інтересів позивач звернувся до суду.

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Підставою звернення позивачів до суду з позовом стало те, що фактичні заміри земельної ділянки відповідача є більшими, ніж згідно картографічних даних, та останні вважають, що таке збільшення відбулося за рахунок зменшення належних їм земельних ділянок.

Відповідно до пунктів «а», «б» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

За змістом частини першої 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. У разі порушення цього права власник має право на підставі статті 391 ЦК України вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування своїм майном.

Відповідно до статті 391 ЦК України, частини другої ст. 152 та частини першої статті 155 ЗК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Порушення, невизнання або оспорювання права особи на земельну ділянку є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

При вирішенні позову про право на користування земельною ділянкою суд повинен установити: чи були порушені, не визнані, обмежені або оспорені права, свободи чи інтереси цієї особи; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується і залежно від установленого повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ст. 120 чинного ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Згідно з статтею 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 зазначеного Кодексу).

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз вищенаведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

З акту земельної комісії Заболотівської ОТГ від 22.09.2020 р., слідує, що між суміжними землекористувачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 існує спір щодо меж належних їм земельних ділянок. Даною комісією виявлено невідповідність межових знаків між вказаними земельними ділянками картографічним матеріалам с. Любківці та рекомендовано звернутись до ліцензованої землевпорядної організації з метою встановлення меж на місцевості.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності слідує, що за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0, 25 га. земельна ділянка належить останньому на праві власності. Підставою для державної реєстрації стало рішення органу місцевого самоврядування, витяг з рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу у приватну власність, серія номер:191-6/2021, виданий 24.06.2021, видавник: Заболотівська селищна рада Коломийського району Івано-Франківської області.

Згідно витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку земельна ділянка за кадастровим номером :02:001:0246, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі відсутня. Площа земельної ділянки становить 0,2500 га.

Згідно плану земельної ділянки кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0246, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є суміжними землекористувачами (опис меж від А до Б ОСОБА_1 ; від Б до В ОСОБА_2 ; від В до Г землі заг.кор. (АДРЕСА_1); від Г до А ОСОБА_4 ) .

З акту земельної комісії Заболотівської селищної ради від 26.03.2021 р., слідує, що при обмірах земельної ділянки гр. ОСОБА_3 земельна комісія виявила самовільне захоплення земельної ділянки суміжним землекористувачем ОСОБА_2 шириною 4, 40 м. по всій довжині земельної ділянки. На захопленій земельній ділянці незаконно забетоновані залізні стовпи. Обміри проводились на підставі акта земельної комісії Заболотівської селищної ради від 22.09.2020 р.

З акту земельної комісії Заболотівської селищної ради від 19.10.2021 р., слідує, що при обмірах земельної ділянки гр. ОСОБА_1 земельна комісія виявила самовільне захоплення земельної ділянки суміжним землекористувачем ОСОБА_2 шириною 1, 75 м. та довжиною 13.85 м. На захопленій земельній ділянці незаконно забетоновані залізні стовпи кількістю 7 шт. Дана земельна ділянка приватизована. Рекомендовано ОСОБА_2 звільнити самовільно захоплену земельну ділянку ОСОБА_1 та дотримуватись добросусідських відносин. В разі не вирішення даного питання рекомендовано звернутись до суду.

Згідно акту земельної комісії Заболотівської селищної ради від 21.10.2021 р. слідує, що при обмірах земельної ділянки гр. ОСОБА_1 земельна комісія виявила самовільну зруйновану огорожу, фундамент орієнтованою довжиною 12.50 м. захоплення земельної ділянки від центральної дороги орієнтованою шириною 1.7 м. та заднього двору орієнтованою шириною 1.70 м. орієнтованою довжиною 48.6 м. суміжним землекористувачем ОСОБА_2 . На захопленій земельній ділянці незаконно забетоновані залізні стовпи кількістю 9 шт. та встановлено металеву огорожу орієнтованою довжиною 21.60м. та загородили будівельні матеріали, а саме дошки, труби, каптури, металеві листи та немає доступу до коптильні. Дана земельна ділянка приватизована. Рекомендовано ОСОБА_2 звільнити самовільно захоплену ділянку ОСОБА_1 . Комісія рекомендує землекористувачам дотримуватись добросусідських відносин. В разі невирішення даного питання рекомендовано звертатись до суду.

Згідно п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК України).

Статтею 106 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновлення межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

Судом встановлено, що позивачем надано докази того, що він звертався в установленому законом порядку до Заболотівської селищної ради та земельна комісія виявила самовільне захоплення земельної ділянки суміжним землекористувачем ОСОБА_2 шириною 4, 40 м. по всій довжині земельної ділянки. На захопленій земельній ділянці незаконно забетоновані залізні стовпи.

Оскільки, судом встановлено, що позивачем надано суду належні та допустимі докази порушення відповідачкою законних прав та інтересів щодо користування належною позивачу земельною ділянкою, тому позов слід задоволити.

На підставі ст.ст.120,124,125 ЗК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 шляхом демонтажу незаконно встановленої огорожі у вигляді 42 забетонованих металевих стовпів з натягнутою металевою сіткою та відновити стан земельної ділянки.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Михайло КАЛИНОВСЬКИЙ