Справа № 523/7957/22
Провадження №2/523/3855/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря - Щербан О.Д.,

представника позивача - Жекало І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики у розмірі 168862,5 грн., а також судового збору у сумі 1688,62 грн.

В обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до договору позики від 26 січня 2022 року він передав у власність відповідачці грошові кошти у сумі 137750 грн., що за курсом в АТ КБ «ПриватБанк» на день укладення договору еквівалентно 4750 доларів США, про отримання коштів відповідачка власноруч написала розписку. За договором відповідач повинен був повернути відповідно до графіку платежів до 26 червня 2022 року загальну суму позики, що буде еквівалентною 4750 доларів США. Для забезпечення виконання грошових зобов`язань сторони уклали також договір застави транспортного засобу. Проте відповідачка взяті не себе зобов`язання не виконала, не сплативши жодної частини боргу, у зв`язку з чим станом на момент складання позову основна сума грошового зобов`язання складає 168862,50 грн.

11 серпня 2022 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.

19 жовтня 2022 року позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, оскільки відповідно до договору позики сторони погодили виконання боргового зобов`язання з прив`язкою до курсу долара США і з урахуванням значного збільшення його курсу порівняно з тим, який існував на момент подачі позову до суду, позивач визначив суму заборгованості за договором у розмірі 192137,50 грн. з урахуванням курсу долара США до гривні станом на день подачі заяви про збільшення позовних вимог, виходячи з розрахунку - 40,45 грн. за 1 дол. США.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

В судове засідання відповідачка не з`явилася, повідомлена належним чином відповідно до п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила, із клопотаннями до суду не зверталася.

Відповідачка в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подала до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Враховуючи неявку належним чином повідомленої відповідачки в судове засідання, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

За змістом норми ч.6 ст.259 ЦПК України складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 26 січня 2022 року між сторонами був укладений договір позики №О260122-01, за умовами якого ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 137750 грн., що за курсом в АТ КБ «Приватбанк» (1 долар США= 29,00 грн) на день укладання договору було еквівалентно 4750 доларів США. В свою чергу, ОСОБА_2 зобов`язалася повернути позику відповідно до графіку погашення платежів у строк не пізніше 26 червня 2022 року суму, яка буде еквівалентна 4750 доларів США на дату здійснення платежу.

На підтвердження факту отримання грошових коштів відповідачкою було написано боргову розписку.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за договором позики між сторонами був укладений договір застави транспортного засобу - Mercedes-Benz, 2007 року, реєстраційний номер НОМЕР_1 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріуального округу Одеської області Бежаном А.В.

Проте відповідачка свої зобов`язання за договором позики не виконала і не здійснила жодного платежу у рахунок погашення зобов`язань.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає увласність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно відсуми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України).

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За нормами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Частиною 2 ст.78 ЦПК України закріплено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом даного договору є грошові кошти у національній валюті із зазначенням еквіваленту в іноземній валюті - доларах США на день виконання грошових зобов`язань.

Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

На підставі викладеного, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, приймаючи до уваги недопустимість односторонньої відмови від виконання договірного зобов`язання, суд вважає, що пред`явлені позовні вимоги є законними, тому підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідачки також підлягають стягненню на користь позивача сплачений ним і документально підтверджений судовий збір в розмірі 1688,62 грн.

Керуючись ст.ст. 12,13,76, 81, 89, 95,141, 258-259, 263-265, 268, 273, 279,280-284, 354-355 ЦПК України -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 )заборгованість за договором позики у розмірі 192137.50 грн. та судовий збір у розмірі 1688,62 грн.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя

Повне рішення складено 09.12.2022 р.