РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/1894/22

Провадження № 2/293/520/2022

19 грудня 2022 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Проценко Л.Й.

секретаря судового засідання Давиденко Л.П.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

представників третіх осіб ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Черняхівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), орган опіки та піклування Черняхівської селищної ради про визнання батьківства

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог

08.11.2022 ОСОБА_1 звернувся до Черняхівського районного суду Житомирської області з заявою про встановлення факту батьківства, в якій просить визнати батьківство ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 відносно неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 2006 року по 18.12.2017 він проживав без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 . Під час спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_3 . Оскільки він та ОСОБА_6 не перебували у шлюбі між собою, то батько дитини в свідоцтві про народження записаний відповідно до ч.1 ст.135 СК України за вказівкою матері: по батькові дитини записано позивача, а прізвище матері. Таким чином, у свідоцтві про народження батьком ОСОБА_3 вказано ОСОБА_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 в результаті тяжкої хвороби померла дружина ОСОБА_6 . Розпорядженням голови Черняхівської районної державної адміністрації від 11.01.2018 №8 над сином ОСОБА_3 встановлено опіку та призначено опікуном рідного дядька зі сторони матері - ОСОБА_2 , який з січня 2018 по листопад 2022 опікувався сином. Впродовж цього часу позивач постійно спілкувався з сином, забирав його до себе на канікули, купував йому одяг, солодощі. На даний час ОСОБА_2 за станом здоров`я не може виконувати обов`язки піклувальника, тому син тимчасово влаштований у сім`ю родичів і потребує батьківської підтримки. В зв`язку з цим, позивач просить суд визнати його батьківство відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та зобов`язати Черняхівський відділ ДРАЦС у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західног міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 , зазначивши його ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та змінити прізвище дитини з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 ».

ІІ. Процедура та позиції сторін та інших учасників справи

Суд ухвалою від 14.11.2022 залишив заяву ОСОБА_1 без руху (а.с.14-15).

На виконання вимог ухвали 29.11.2022 позивач подав до суду позовну заяву з додатками та оригіналом квитанції про сплату судового збору (а.с.17-29)

Ухвалою від 01.12.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження по справі та призначив підготовче судове засідання на 11:00 год. 19.12.2022 (а.с.30).

19.12.2022 під час підготовчого судового засідання, за клопотанням представника ДРАЦС у Житомирському районі Житомирської області ЦЗ МУ МЮ (м.Хмельницький) Демчук С.С. суд замінив процесуальний статус Черняхівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) з відповідача на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача.

19.12.2022 ухвалою занесеною до протоколу судового засідання суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 12 год. 30 хв. 19.12.2022.

19.12.2022 позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлений позов підтримав з вище викладених підстав. Вказав, що він є біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак, оскільки, він з матір`ю дитини ОСОБА_6 , не перебували у шлюбі між собою, відомості про батька ОСОБА_10 10.03.2007 ІНФОРМАЦІЯ_2 записано відповідно до ч.1 ст.135 СК України за вказівкою матері. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати ОСОБА_6 . Опікуном над сином ОСОБА_3 призначено рідного дядька зі сторони матері ОСОБА_2 , який з січня 2018 по листопад 2022 опікувався сином. На даний час опікун не може виконувати своїх обов`язків за станом здоров`я, тому позивач хоче забрати сина у свою сім`ю. На даний час від одружений і його дружина не заперечує проти проживання сина разом з ними однією сім`єю.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що визнає позов та не заперечує проти його задоволення. Вказав, що ОСОБА_1 є дійсним біологічним батьком ОСОБА_3 , ОСОБА_6 є його рідною сестрою, тому йому відомо, що ОСОБА_6 та ОСОБА_1 проживали разом з 2006 року в смт Черняхові, вели спільне господарство, хоча й не були у зареєстрованому шлюбі. Після смерті його сестри ОСОБА_6 у НОМЕР_1 році органом опіки і піклування над малолітнім ОСОБА_3 було встановлено опіку та призначено його опікуном. Та хоча батько ОСОБА_1 проживав окремо але спілкувався з сином та підтримував матеріально.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засідання пояснив, що ОСОБА_1 є його батьком. Після смерті мами - ОСОБА_6 він проживав у дядька - ОСОБА_2 . На даний час він проживає з батьком у с.Топорище, Хорошівського району. Вказав, що бажає й надалі проживати з батьком і просить змінити своє прізвище на « ОСОБА_9 ».

Третя особа орган опіки та піклування Черняхівської селищної ради Іщенко І.С. в судовому засідання не заперечувала проти задоволення позову.

Третя особа представник Черняхівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Демчук С.С. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що вона проживає по сусідству з ОСОБА_8 . Позивач з дружиною ОСОБА_6 з 2006 року проживали як сім`я, вели спільне господарство та виховували сина ОСОБА_12 . Після смерті дружини у 2017 році позивач виїхав, але постійно спілкувався з сином, у них гарні стосунки, він забирав його на канікули, свята, матеріально допомагав.

Вислухавши пояснення сторін, третіх осіб та свідка, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, дійшов наступних висновків.

ІІІ. Обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження, застосовані судом норми права та мотиви суду

Судом встановлено, що судовому розгляду підлягає спір про походження дитини від осіб, які не перебували у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків. Предметом розгляду є встановлення факту батьківства позивача відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в смт Черняхів Житомирської області, є ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (а.с.21).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої ст.135 СК України №7 від 22.12.2017 ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Його батьком є ОСОБА_7 , а мати ОСОБА_6 . Відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Реєстрація здійснена відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Черняхівського районнного управління юстиції у Житомирській області 19.03.2007 за актовим записом № 31(а.с.22).

Згідно паспорта серії НОМЕР_3 , виданого 23.05.2000 Житомирським РВ УМВС України в Житомирській області, ОСОБА_1 є громадянином України, народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Миролюбівка, Житомирського району, Житомирської області (а.с. 23-24).

Місце реєстрації позивача: АДРЕСА_1 підтверджує факт проживання в одному жилому приміщенні з покійною дружиною ОСОБА_6 та сином ОСОБА_3 , який зареєстрований за цією ж адресою, що підтверджує наявність обставин, характерних для сімейних відносин (а.с.25).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати ОСОБА_3 ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 18.12.2017 (а.с.27).

Віповідно до письмової заяви ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надав згоду на зміну свого прізвища з " ОСОБА_8 " на " ОСОБА_9 " (а.с.28).

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 рокута набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно в силу положень статті 9 Конституції Україниє частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

В статті 18 Конвенції про права дитини проголошено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Рівності прав і обов`язків батьків стосовно дітей необхідно дотримуватися незалежно від наявності або відсутності шлюбу між ними. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Отже, наведеними нормами закріплено основоположний принцип забезпечення найкращих інтересів дитини, якого необхідно дотримуватися.

Крім того, у статтях 125, 128, 135 Сімейного Кодексу України (надалі - СК України) закріплено порядок визначення походження дитини у випадках, коли мати дитини не перебуває у шлюбі.

Відповідно до ст.125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини.

Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Зглідно ч.1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно частин першої-третьої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою одним із батьків. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі статтею 135 СК України.

Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

У п. п. 4, 5постанови Пленуму ВСУ №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"роз`яснено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3ст. 128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1ст. 135 СК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: «щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи».

Крім того, у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19) вказано, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України.

Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини.

Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в заяві лише у випадках, коли це сталося до її зачаття.

Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї.

Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.

Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16-ц (провадження № 61-4163св18), від 29 серпня 2018 року у справі № 641/9147/15-ц (провадження № 61-26210св18), від 21 листопада 2018 року у справі № 225/6301/15-ц (касаційне провадження № 61-30047св18).

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, зважаючи на пояснення свідка, відповідачів, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлої ОСОБА_6 із позивачем, суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно підлягають внесенню зміни до актового запису№31 від 19.03.2007, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Черняхівського районного управління юстиції у Житомирській області, вказавши батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України,замість " ОСОБА_7 ", зміні також підлягає прізвище дитини з " ОСОБА_8 " на " ОСОБА_9 ".

ІV. Розподіл судових витрат

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи те, що позивач не просить стягнути з відповідачів понесені ним судові витрати, суд вважає за можливе судові витрати понесені позивачем залишити за ним та не стягувати з відповідачів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 122, 129, 133 СК України, ст.ст. 2, 12, 13, 18, 76-81, 141, 200, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язати Черняхівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 №31 від 19.03.2007, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Черняхівського районного управління юстиції у Житомирській області, де в графі «відомості про батька» вказати батьком дитини " ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України",замість " ОСОБА_7 "; змінити прізвище дитини з " ОСОБА_8 " на " ОСОБА_9 ".

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повний текст рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний: 29.12.2022

Головуюча суддя Людмила ПРОЦЕНКО