Справа № 455/1198/22
Провадження № 2/455/545/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

28 листопада 2022 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кушніра А.В.,

секретар судового засідання Борковська Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом керівника Самбірської окружної прокуратури Львівської області О.Теличко в інтересах держави в особі Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області до ОСОБА_1 , третя особа - Комунальне некомерційне підприємство Старосамбірської міської ради «Старосамбірська районна лікарня», про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (злочином) витрат лікувального закладу на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

09.09.2022 керівник Самбірської місцевої прокуратури Львівської області О. Теличко в інтересах держави в особі Старосамбірської міської ради Львівської області, комунального некомерційного підприємства Старосамбірської міської ради «Старосамбірська районна лікарня» звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області 13266,05 грн. шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (злочином) витрат лікувального закладу на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вироком Старосамбірського районного суду Львівської області від 26.07.2022, який набрав законної сили 26.08.2022 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 KK України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 KK України звільнено ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки із застосування п.п.1,2 ч.1 ст.76 KK України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 29 травня 2022 року приблизно о 20 год. 40 хв. ОСОБА_1 , знаходячись в житловому будинку ОСОБА_2 , розташованому в АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час сварки між ним та ОСОБА_2 , умисно наніс ОСОБА_2 один удар кухонним ножем в ділянку шиї зліва та один удар ножем в ділянку лівої клубової частини живота, чим заподіяв різану рану лівої щоки та проникаюче поранення черевної порожнини з пошкодженням петель тонкого кишківника, тобто тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент його заподіяння, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в комунальному закладі Старосамбірської міської ради «Старосамбірська районна лікарня». Вартість перебування ОСОБА_2 на стаціонарному лікуванні за період з 29.05.2022 по 10.06.2022 становить 13 266,05 грн. В добровільному порядку відповідач не відшкодував завдані збитки. Тому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області 13266,05 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.09.2022 року справа передана для розгляду судді Кушніру А.В.

Ухвалою судді від 19.10.2022 відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судове засідання прокурор Самбірської місцевої прокуратури Гавриляк Т.М. не з`явився, подав суду заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності та позовні вимоги просить задоволити у повному обсязі.

Представник позивача Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце слухання справи.

Представник третьої особи Комунального некомерційного підприємства Старосамбірської міської ради « Старосамбірська районна лікарня» у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце слухання справи.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав суду заяву в які просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю та просить позов задоволити.

Відповідно до положень ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст. 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову з огляду на таке.

Судом встановлено, що вироком Старосамбірського районного суду від 26.07.2022, який набрав законної сили 26.08.2022 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 KK України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 KK України звільнено ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки із застосування п.п.1, 2 ч.1 ст.76 KK України (а.с.28-29).

Вказаним вироком встановлено, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 близько 20 год. 40 хв., знаходячись в житловому будинку ОСОБА_2 , розташованому в АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час сварки між ним та ОСОБА_2 , умисно наніс ОСОБА_2 один удар кухонним ножем в область шиї зліва та один удар ножем в область лівої клубової ділянки живота, чим заподіяв різану рану лівої щоки та проникаюче поранення черевної порожнини пошкодженням петель тонкого кішківника, тобто тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент його заподіяння.

Цивільний позов у кримінальній справі не заявлявся.

Як вбачається з листа комунального закладу Старосамбірської районної ради «Старосамбірська центральна районна лікарня» від 26.08.2022 №664 ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КНП СМР «Старосамбірська РЛ» з 29.05.2022 по 10.06.2022. Вартість перебування ОСОБА_2 на стаціонарному лікуванні за період з 29.05.2022 по 10.06.2022 становить 13266,05 грн.(а.с. 12).

Відповідно до ч. 3ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

За ч. 4 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до вимогст. 131-1 Конституції України, прокуратура України становить єдину систему, на яку покладається, у тому числі, представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.

Підставою представництва прокурором інтересів держави у суді відповідно дост. 23 Закону України «Про прокуратуру`є не здійснення або неналежним чином здійснення захисту інтересів держави органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно зіст. 89 Бюджетного кодексу Українивидатки на фінансування лікарні широкого профілю здійснюються за рахунок коштів місцевого бюджету, а тому несплата коштів відповідачем суттєво зачіпає інтереси держави у зв`язку з недоотриманням коштів для фінансування закладів охорони здоров`я.

Положеннями статті 1166 Цивільного кодексу України(далі ЦК України) передбачено відшкодування матеріальної шкоди при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що причинили збиток.

Питання відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину, врегульовано статтею 1206 ЦК України, Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року.

Згідно з частиною першоюстатті 1206 ЦК Україниособа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Частиною третьою статті 1206 ЦК України передбачено, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

За змістом наведеної норми матеріального права обов`язок відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, покладається саме на винну особу, яка вчинила цей злочин, і заподіяла шкоду здоров`ю потерпілої, як умисними, так і необережними діями.

Відповідно до п. 3Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» №11 від 07.07.1995 року, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року.

Цим Порядком передбачено, що сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених в стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Як вбачається з п.2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.

Згідно з п. 3 вищезазначеного Порядку визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі, коли при ухвалені вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.76 ЦПК України ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими,речовими іелектронними доказами; 2)висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до положень ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази,які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ч.2 ст.80 ЦПК України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.5 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

У відповідності до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, враховуючи, що внаслідок спричинення ОСОБА_2 тяжких тілесних ушкоджень останній перебував на стаціонарному лікуванні і доведений причинний зв`язок між протиправними діяннями ОСОБА_1 та перебуванням потерпілого ОСОБА_2 на стаціонарному лікуванні у Комунальному закладі Старосамбірської районної ради «Старосамбірська центральна районна лікарня», сумарна вартість якого становить 13266,05 гривень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги прокурора є обґрунтованими.

Таким чином, суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити в повному обсязі.

Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п.6 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 141, 206, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 274 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов керівника Самбірської окружної прокуратури Львівської області О.Теличко в інтересах держави в особі Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області до ОСОБА_1 , третя особа - Комунальне некомерційне підприємство Старосамбірської міської ради «Старосамбірська районна лікарня», про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (злочином) витрат лікувального закладу на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) жителя АДРЕСА_2 , на користь Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області (рахунок: UA0013909 в УДКСУ у Львівській області), шкоду, завдану кримінальним правопорушенням в сумі 13266 (тринадцять тисяч двісті шістдесят шість) гривень 05 копійоквитрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) жителя АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) гривню 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Прокурор: керівник Самбірської окружної прокуратури Львівської області О. Теличко (адреса: м. Самбір, вул. І.Филипчака, 4а, Львівської області);

Позивач: Старосамбірська міська рада Самбірського району Львівської області, місцезнаходження: м. Старий Самбір, вул.Л. Галицького, 35, Самбірського району Львівської області ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 );

Третя особа: Комунальне некомерційне підприємство Старосамбірської міської ради «Старосамбірська районна лікарня», місцезнаходження: м.Старий Самбір, вул. Л.Галицького, 86, Львівської області, .

Суддя А.В.Кушнір