справа № 462/4436/22
УХВАЛА

15 вересня 2022 року місто Львів

Суддя Залізничного районного суду міста Львова Ліуш А.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

в порядку забезпечення позову позивач просить зупинити стягнення на підставі виконавчих написів № 77311, 77310 від 01 червня 2021 року, видані приватним нотаріусом Киівського міцського нотаріального округу про стягнення з позивача боргу на користь ТзОВ «Авансар» мотивуючи тим, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до накладення стягнення на його заробітну плату, арешти на його банківські рахунки та вилучення його транспортних засобів, які оголошені у розшук.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість утруднення виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Аналогічну правову позицію висловлює Верховний Суд у постанові №183/5864/17-ц від 17 жовтня 2018 року.

На підставі наведеного та враховуючи те, що заява про забезпечення позову є недостатньо обґрунтованою та її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому, окрім того заявником не наведено жодних належних достатніх, достовірних, допустимих доказів на те, що існують обставини, які свідчать про реальну неможливість виконання рішення в майбутньому чи неможливість повернення певних коштів.

Окрім того покликання позивача на можливе у майбутньому накладення стягнення на його заробітну плату, арешти його банківських рахунки та вилучення його транспортних засобів, які оголошені у розшук є виключно припущеннями позивача та суд не вправі вирішувати питання забезпечення позову з огляду на обставини, якв можливо відбудуться у майбутньому, не підкріплені будь-якими доказами, зокрема наявність офіційних доходів позивача, відкриття ним банківських рахунків та розміщення коштів на таких рахунках.

З огляду на викладене, суд вважає, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149, 153 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити за безпідставністю.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку до Львівської апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: А.І.Ліуш