18.02.2022 р. смт. Веселе
Веселівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого - судді Нагорного А.О., при секретарі судового засідання Кравцовій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної у місті Києві державній адміністрації, про позбавлення батьківських прав,
Позивачка звернулася в суд з позовною заявою про позбавлення відповідача батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Представник позивача адвокат Шубін О.П. звернувся в суд із заявою розглянути справу без його особистої участі та участі позивачки, позов підтримує, у разі неявки відповідача просить ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач в судові засідання, не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ст. 128 ЦПК України; відзив на позовну заяву не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності не надходило. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст. 223 ЦПК України та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
На підставі ст.ст.280-282 ЦПК України,суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував позивач.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, достатнім чином обґрунтованими, та такими що підлягають задоволенню, оскільки задоволення позовних вимог перш за все, повністю відповідає інтересам неповнолітньої дитини.
Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 81 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
25 серпня 2012 року позивачка та відповідач уклали шлюб, який зареєстровано Корніївською сільською радою Веселівського району Запорізької області, актовий запис про шлюб № 01.
Рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 28.01.2019 року у цивільній справі № 313/1286/18, шлюб між сторонами розірвано. Рішення суду набрало законної сили 28.02.2019 року.

Від шлюбу сторони мають спільну дитину: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 видане 10 січня 2013 року виконавчим комітетом Корніївської сільської ради Веселівського району Запорізької області, актовий запис про народження № 01. У свідоцтві про народження дитини, відповідач записаний як батько.

З 2016 року та по теперішній час позивачка разом з сином проживає окремо від відповідача за адресою: АДРЕСА_1 . З 01 вересня 2019 року ОСОБА_3 навчається у навчально-виховному комплексі «Барвінок» управління освіти Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації. Нині закінчив 2-А клас. Окрім навчання у школі, Данило захоплюється та відвідує спортивну секцію з футболу.

Суд встановив, що останні 5 років позивачка самостійно виховує сина, так як відповідач взагалі не приймає ніякої участі у вихованні дитини, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться своїм сином, взагалі не спілкується з ним, не відвідує сина на день народження, святкові та вихідні дні, не приймає участі у його вихованні, не відвідує батьківські збори, не приймає участі у додаткових витратах на утримання сина та витратах на лікування дитини тощо.

Відповідно до довідки № 190 від 17.11.2020 року виданої навчально-виховним комплексом «Барвінок» управління освіти Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації вбачається, що з 01 вересня 2019 року весь час опікується дитиною тільки її мати ОСОБА_1 . Батько дитини - ОСОБА_2 , заклад не відвідував і не телефонував.

Відповідач на протязі дуже тривалого часу практично не цікавиться успіхами сина, не відвідує батьківських зборів та не контактує з класним керівником Данила, не має контакту з дитиною, що також підтверджує факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків.

Відповідно до ч. ч. 1-5 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно вимог п. 2) ч. 1 ст. 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав якщо він (вона) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Суд враховує висновок Голосіївської районної в місті Києві Державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав від 31.12.2021 р. № 100-20154.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Питання із судовими витратами вирішити відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст.ст.150, 164, 166 СК України, ст.ст.8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст.ст.1-13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 280-286, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 держави судовий збір в сумі 908,00 грн.

Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення складений 23.02.2022 р.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області А.О.Нагорний

18.02.2022