БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/690/17
Провадження № 6/497/15/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2022 Болградський районний суд Одеської області у складі: головуючого - судді Кравцової А.В., секретар судового засідання Ільєва Д.Д., розглядаючи за відсутністю сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград цивільну справу з поданням старшого державного виконавця Болградського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса) про тимчасове обмеження особи (боржника) ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу,

ВСТАНОВИВ:

10.06.2022р. до суду надішло вищевказане подання старшого державного виконавця Болградського районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), яке обгрунтоване тим, що на примусовому виконанні Болградського районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебуває ВП №54666424 з виконання виконавчого листа№497/690/17, що був виданий 16.08.2017р. Болградським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Спектор -Агро" боргу в розмірі 272664,68грн. 11.09.2017р. виконавцем було ухвалено постанову про відкриття виконавчого провадження - яка була надіслана боржнику, проте Боржник ухиляється від належного виконання зобов`язання, будь-яких дій з його боку на його виконання не здійснено, ухиляється від явки на виклики виконавця, тому є підстави щодо вжиття заходу примусового виконання - обмеження боржника у праві виїзду за кордон до належного виконання ним відповідного зобов`язання.

У судове засідання заявник не прибув, надав заяву про розгляд подання за його відсутності. ОСОБА_1 до суду також не прибув, конверт з судовою повісткою, що була направлена судом на адресу його реєстрації - повернувся неотриманим з приміткою пошти "адресат відсутній".

Суд, дослідивши матеріали подання, проаналізувавши та оцінивши надані докази в їх сукупності, дійшов висновку, що подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

З матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні Болградського районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебуває ВП №54666424 з виконання виконавчого листа№497/690/17, що був виданий 16.08.2017р. Болградським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Спектор -Агро" боргу в розмірі 272664,68грн.. однак доказів про те, що боржнику відомо про наявність такого виконавчого провадження - до заяви не додано.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом

Відповідно до ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» наведені підстави тимчасової відмови у виїзді за кордон, зокрема якщо є неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання; боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи); щодо нього подано цивільний позов до суду.

Законом не передбачене обов`язкове обмеження в праві виїзду за межі України за наявності невиконаних зобов`язань, а встановлена лише така можливість при наявності відповідних підстав.

Так, відповідно до ч.3 ст.441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише в разі ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду (чи рішенням інших органів) зобов`язань. Факт ухилення боржника від виконання рішення має підтверджуватися сукупністю доказів, які державний виконавець зазначає у поданні. Необхідною умовою для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України є наявність встановленого факту про те, що боржнику відомо про рішення, яким на нього покладені відповідні зобов`язання, примусове виконання якого здійснюється державною виконавчою службою. Закон уповноважує суд обмежити вже існуюче право особи на виїзд за кордон, якщо останній має намір чи вчинив такі дії і вже отримав дозвіл про це від уповноваженого державного органу.

Суду заявником не надано відомостей про отримання ОСОБА_1 викликів державного виконавця, матеріали справи не містять відомостей та доказів виїзду виконавця за місцем проживання боржника, опиту сусідів та представників місцевої влади при складанні акту, який складений за відсутності свідків, привід до боржника державним виконавцем також не застосовувався. Чинним законодавством регламентовано, що наявність лише самої заборгованості не є свідченням умисного ухилення боржника від виконання рішення суду.

Так, суду не представлено беззаперечних доказів, що ОСОБА_1 задокументований паспортом громадянина України для виїзду за кордон, має намір виїхати за кордон, та, насамперед, - з метою невиконання зобов`язання, та які саме дії буде неможливо вчинити державному виконавцю при виїзді цього оржника за кордон. Відповідно до положення ч.3ст.12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що необхідність застосування відносно боржника обмеження у праві виїзду за межі України не доведена, оскільки відсутні докази зміни, або наміру змінити постійне місце проживання. У зв`язку з цим суд дійшо висновку про відсутність достатніх законних підстав для задоволення подання державного виконавця про надання дозволу на тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України боржника.

При розгляді питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон суд враховує той факт, що заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, оскільки вона пов`язана з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання. Судові рішення у зазначеній категорії справ мають бути постановлені з ретельним вивченням та обґрунтуванням наданих державним виконавцем доказів навмисного ухилення боржника від виконання рішення суду. Згідно ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Таке подання може здійснюватися лише у межах цивільної юрисдикції, і таке обмеження можливе до застосування в разі умисного ухилення від виконання рішення суду, доказів яких не містять матеріали подання.

Таким чином, оскільки достатніх доказів умисного ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання рішення суду не надано, а тому, враховуючи викладене, та беручи до уваги вимоги ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, суд не вбачає підстав для задоволення подання.

Керуючись ст.441 ЦПК України, Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання старшого державного виконавця виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про тимчасове обмеження особи (боржника) ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А.В. Кравцова