Провадження № 2/201/1733/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Демидова С.О. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації , Головного управління казначейської служби України в Дніпропетровській області про відшкодування моральної шкоди за порушення особистого немайнового права на звернення та не виконання Державою України в особі Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 160/7440/19 від 12 квітня 2021 року спрямованого на забезпечення гарантії екологічних прав та інших прав шляхом фінансування робіт для запровадження у виробництво проекту «Енергетична установка Благути»,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 22 листопада 2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Держави України в особі Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Головного управління Державної казначейської служби України Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди за порушення особистого немайнового права на звернення та не виконання Державою Україна в особі Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 160/7440/19 від 12 квітня 2021 року спрямованого на забезпечення гарантії екологічних та інших прав шляхом фінансування робіт для запровадження у виробництво проекту « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 22 листопада 2021 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.7).

Ухвалою судді від 24 листопада 2021 року позовна заява була залишена без руху (а.с. 8-9).

25 листопада 2021 року ухвалою судді визнано необґрунтованим заявлений ОСОБА_1 відвід судді Демидової С.О. у цивільній справі № 201/11869/21 за його позовом. Справу передано до канцелярії суду для вирішення питання про відвід судді у порядку ст. 40 ЦПК України (а.с. 21-23).

Ухвалою судді Батманової В.В. в задоволені заяви ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Головного управління Державної казначейської служби України Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди за порушення особистого немайнового права на звернення та не виконання Державою Україна в особі Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 160/7440/19 від 12 квітня 2021 року спрямованого за забезпечення гарантії екологічних та інших прав шляхом фінансування робіт для запровадження у виробництво проекту « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - відмовлено. Цивільну справу №201/11869/21 (провадження №2/201/4127/2021) повернути судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Демидовій С.О. для подальшого розгляду справи (а.с.27-28).

30 листопада 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачеві (а.с. 30-31).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 лютого 2022 року ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2021 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с. 69-71).

18 лютого 2022 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації , Головного управління казначейської служби України в Дніпропетровській області про відшкодування моральної шкоди за порушення особистого немайнового права на звернення та не виконання Державою України в особі Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 160/7440/19 від 12 квітня 2021 року спрямованого на забезпечення гарантії екологічних прав та інших прав шляхом фінансування робіт для запровадження у виробництво проекту « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 75-76).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 160/7440/19 від 12 квітня 2021 року зобов`язано Департамент екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної адміністрації об`єктивно і всебічно розглянути звернення ОСОБА_1 № НОМЕР_1 від 31.01.2019 року та № БЛ 11207663 від 08.09.2020 року по суті, надати вмотивовану відповідь та повідомити позивача про результати розгляду.

На даний час рішення суду не виконано. Таким чином продовж терміну часу від подання його скарги за БЛ -9009290 від 31.01.2019 порушено гарантію його особистого немайнового права на звернення , яке гарантоване ст. 3 та 50 Конституції, що має норми прямої дії, а це в свою чергу надає право на відшкодування шкоди за порушене право на звернення, тому просив суд:

?Виявити та всебічно з`ясувати причини й умови що призвели до порушення особистих немайнових та майнових прав співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та Благодійного фонду «Екологія -Геос» та заподіяння в результаті такого порушення моральної шкоди;

?Винести окремі ухвали про нанесення співавторам технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_2 » моральної шкоди;

?Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України Дніпропетровської області, на підставі пункту 10-1 Постанови пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» відшкодувати за рахунок держави моральну шкоду , яка є гарантією захисту прав фізичних та юридичних осіб від протиправних дій посадових осіб державних органів влади, на підставі ст. ст. 16,23,1173, ч. 2 ст. 276 ЦК України, ст. 25 Закону України «Про звернення громадян», ст. 24 Закону України «про доступ до публічної інформації, ст. 56 Конституції України, моральну шкоду ОСОБА_1 за моральні страждання, продовж лютого 2019 жовтня 2021 років у розмірі 220 місячних прожиткових мінімумів для працездатних осіб (а.с. 1-7).

У відповідності до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Відповідачі правом на надання відзиву не скористалися.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Відповідно до статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» діяльність Кабінету Міністрів України спрямовується на забезпечення інтересів Українського народу шляхом виконання Конституції та Законів України, актів Президента України, а також Програми діяльності Кабінету Міністрів України, схваленої Верховною Радою України, вирішення питань державного управління у сфері економіки та фінансів, соціальної політики, праці та зайнятості, охорони здоров`я, освіти, науки, культури, спорту, туризму, охорони навколишнього природного середовища, екологічної безпеки, природокористування, правової політики, законності, забезпечення прав і свобод людини та громадянина, запобігання і протидії корупції, розв`язання інших завдань внутрішньої і зовнішньої політики, цивільного захисту, національної безпеки і а обороноздатності.

Департамент екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації діє відповідно до Положення про департамент екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації в новій редакції, затвердженого розпорядженням голови облдержадміністрації від 20.07.2022 № Р-143/0/3-22.

Основним завданням Департаменту є забезпечення реалізації державної політики, здійснення управління та регулювання у сферах охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів, земельних відносин, поводження з відходами (крім поводження з радіоактивними відходами), оцінки впливу на довкілля, стратегічної екологічної оцінки, моніторингу стану навколишнього природного середовища, заповідної справи, формування, організація, збереження та використання природно-заповідного фонду та екологічної мережі, забезпечення в межах своєї компетенції екологічної безпеки.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду встановлені нормами ст. 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

При цьому, шкода, завдана фізичній або юридичні особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, АР Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів (ст.1173 ЦК України).

Згідно з п. 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.02.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Судом враховується, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Отже, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.

Зазначене повністю узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року по справі № 640/3837/17 та від 29 серпня 2018 року по справі № 686/16161/16-ц.

Отже, в даному випадку необхідною умовою для притягнення відповідача до відповідальності у вигляді стягнення моральної шкоди є доведення позивачем перед судом факту протиправної поведінки відповідача, наявність самої моральної шкоди, її розмір та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

За правилами ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 13, ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідач тривалий час не виконує рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 160/7440/19 від 12 квітня 2021 року, яким зобов`язано Департамент екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної адміністрації об`єктивно і всебічно розглянути звернення ОСОБА_1 № НОМЕР_1 від 31.01.2019 року та № БЛ 11207663 від 08.09.2020 року по суті, надати вмотивовану відповідь та повідомити позивача про результати розгляду, чим йому завдано моральної шкоди.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи позивачем належних та допустимих доказів обставин, викладених в позовній заяві, зокрема, щодо невиконання рішення та й самого рішення суду не надано. Так, позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо протиправності дій відповідача.

Таким чином, позивач не надав суду жодних доказів, які б підтверджували факт заподіяння йому моральної шкоди та її обґрунтованого розміру, та не доведено протиправності поведінки органів державної влади та причинного зв`язку між такою поведінкою і заподіяною шкодою, а доводи позивача про заподіяння йому шкоди є безпідставними та необґрунтованими.

Таким чином, за відсутності належних та допустимих доказів наявності порушеного відповідачем права позивача, яке підлягає захисту в судовому порядку, позов ОСОБА_1 до Держави України в особі Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації , Головного управління казначейської служби України в Дніпропетровській області про відшкодування моральної шкоди за порушення особистого немайнового права на звернення та не виконання Державою України в особі Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 160/7440/19 від 12 квітня 2021 року спрямованого на забезпечення гарантії екологічних прав та інших прав шляхом фінансування робіт для запровадження у виробництво проекту «Енергетична установка Благути» задоволенню не підлягає.

На підставі ст. 141 ЦПК України у зв`язку із тим, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, а позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судові витрати відносяться за рахунок держави.

Щодо клопотання позивача про постановлення окремих ухвал то відповідно до ч. 1 ст. 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Згідно із ч. 5 ст. 262 ЦПК України в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення.

Судом під час розгляду справи не установлено недоліки в діяльності відповідачів, порушень нормативно-правових актів, тому відсутні підставі для постановлення окремої ухвали.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Враховуючи викладене та керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Держави України в особі Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації , Головного управління казначейської служби України в Дніпропетровській області про відшкодування моральної шкоди за порушення особистого немайнового права на звернення та не виконання Державою України в особі Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 160/7440/19 від 12 квітня 2021 року спрямованого на забезпечення гарантії екологічних прав та інших прав шляхом фінансування робіт для запровадження у виробництво проекту «Енергетична установка Благути» відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.О. Демидова