Справа № 204/1166/22
Провадження № 2/204/1216/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська, в особі судді Приваліхіної А.І. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

14 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в інтересах ОСОБА_2 , до відповідача ОСОБА_3 , із вимогою про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання (а. с. 2-5, 29-33).

В обґрунтування своїх позовних вимог, з урахуванням уточнень від 28 квітня 2022 року вказала, що вона із відповідачем є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 26 вересня 2007 року шлюб між ними було розірвано. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2010 року із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягувались аліменти на утримання сина у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку. Відповідач у добровільному порядку аліменти не сплачував, у зв`язку із чим за ним утворилась заборгованість перед позивачкою у сумі 162977 гривень 76 копійок. 16 грудня 2021 року син досяг повноліття. Син є повнолітньою особою, яка продовжує навчання на денній формі навчання у ДПТНЗ «Дніпровське вище професійне училище будівництва» проживає спільно із нею та перебуває на її утриманні. Тому прохає суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх повнолітнього сина у розмірі 1/3 від усіх його доходів (заробітку), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання, тобто до 31 травня 2023 року.

Ухвалою суду від 21 лютого 2022 року позовна заява залишена без руху, позивачці надано строк для усунення недоліків.

28 квітня 2022 року недоліки, зазначені в ухвалі суду від 21 лютого 2022 року, позивачкою усунуто.

Ухвалою суду від 25 травня 2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а. с. 52), яка надіслана учасникам справи 25 травня 2022 року за вихідним № 8805/22-вих/2/204/1216/22 та отримана відповідачем 02 липня 2022 року, підтвердженням чого є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 56).

14 липня 2022 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому вказано, що позов він не визнає та вважає його безпідставним з огляду на наступне. Після розірвання шлюбу з позивачкою він уклав шлюб з ОСОБА_4 , від якого народилась дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебуває на його утриманні, оскільки рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2018 року матір було позбавлено батьківських прав. 15 листопада 2019 року він уклав шлюб з ОСОБА_6 (прізвище після укладення шлюбу ОСОБА_7 ), від якого народилась дитина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка також перебуває на його утриманні. Його жінка не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. 28 лютого 2022 року, у зв`язку із війною, він втратив роботу та з того часу періодично підробляє, але не має постійного місця роботи. Також зазначає, що за ним виник великий борг зі сплати аліментів. Тому прохає відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

19 серпня 2022 року від позивачки на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій вона зазначає, що ОСОБА_2 навчається на стаціонарній формі навчання, не має джерела доходу та знаходиться на утриманні матері, тому позивачка потребує матеріальної допомоги. Зазначає, що відповідач не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, а тому зобов`язаний та має можливість утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання. Тому прохає задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд доходить висновку про залишення позовних вимог без задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивачка та відповідач є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 18 січня 2004 року (а. с. 8, 36). ОСОБА_2 навчається на денній формі навчання у ДПТНЗ «Дніпровське вище професійне училище будівництва» з 01 вересня 2019 року по 31 травня 2023 року, що підтверджується довідкою № 193 від 13 вересня 2021 року (а. с. 18, 45). Станом на 15 вересня 2021 року за відповідачем мається заборгованість по сплаті аліментів на суму 162977 гривень 76 копійок, що підтверджується розрахунком заборгованості державного виконавця Штефан С. (а. с. 14 та на звороті, 42-43). На утриманні ОСОБА_3 перебувають: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 07 квітня 2020 року (а. с. 61), та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 06 травня 2009 року (а. с. 62). Відповідач офіційно не працевлаштований.

Приписами ст. 198 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Так, позивачкою не доведено, а відповідачем спростовано той факт, що останній має можливість надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до вимог ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Так, позивачкою не надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 проживає разом із нею. Також, з матеріалів справи не вбачається, що син перебуває на утриманні матері, а із наданих позивачкою квитанцій на загальну суму 1616 гривень 77 копійок не вбачається, що ці суми витрачені саме на сина, оскільки вони містять: послуги зі сплати ТБ на суму 515 гривень 10 копійок; купівлю двох пар жіночих гольфів по 119 гривень кожний; купівля кросівок спортивних 325 гривень 90 копійок.

Згідно з вимогами ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказано, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Нормами ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі викладеного, заважаючи на те, що під час судового розгляду позивачкою не доведено всіх обов`язкових підстав для задоволення її вимог щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину, зокрема, можливість відповідача сплачувати аліменти, а відповідачем обґрунтовано неможливість сплачувати кошти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, суд доходить висновку про те, що підстав для задоволення позовних вимог судом не встановлено, через що у його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 80, 180, 182, 191, 199 СК України, ст. ст. 141, 258, 259, 263-265, 268, 279, 354, ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) в інтересах ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 ), до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_6 ), про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів зо дня його підписання суддею або протягом 30 днів зо дня отримання учасниками справи його копії.

Рішення суду набирає законної сили протягом 30 днів зо дня його підписання суддею або протягом 30 днів зо дня отримання учасниками справи його копії, якщо не буде оскаржено у встановленому законом порядку

Суддя А.І. Приваліхіна