Справа № 599/908/21
УХВАЛА

Іменем України

12 грудня 2022 року Зборівський районний суд Тернопільської області в складі: судді Снігурського В. В., при секретарі Куриляк О. Г.,

розглянувши у місті Зборові заяву представника відповідача про розподіл судових витрат, -

ВСТАНОВИВ:

07 грудня 2022 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Чернявської В. М. до Зборівського районного суду надійшла заява про розподіл судових витрат у цивільній справі №599/908/21.

В обґрунтування поданої зави представник відповідача зазначає, що в провадженні Зборівського районного суду Тернопільської області перебувала справа № 599/908/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Чорного І. О. про визнання заповіту недійсним. Ухвалою від 01.12.2022 року суд постановив залишити позов без розгляду.

На підставі ч.5 ст.142 ЦПК України представник питання просить провести розподіл судових витрат з покладенням на позивача відшкодування судових витрат, понесених на надання професійної правничої допомоги в сумі 20 900 грн., внаслідок необґрунтованих дій позивача .

На думку представника відповідача позивач ініціював штучний судовий процес, знаючи про безпідставність своїх вимог, підтвердженням чого те, що обставини, наведені у позовній заяві є неправдивими, мають штучний характер та не підтверджені належними доказами; подання численних клопотань про витребування додаткових доказів, про проведення двох експертиз та звинувачення відповідачів про фальшування доказів були безпідставними. Твердження позивача, що в момент підписання заповіту заповідач не усвідомлював значення своїх дій, були завідомо неправдивими, так як позивачу було відомо, що заповідач під час складання заповіту усвідомлював свої дії, його волевиявлення було вільним. Про відсутність психічних захворювань за час життя батька позивачу також було відомо. Неправдивою була і надана в позові інформація про неприязні стосунки заповідача із донькою ОСОБА_3 . Завідомо неправдивими були і викладені в позовній заяві твердження позивача про її теплі сімейні відносини з батьком, тому що останній рік заповідач був в неприязних стосунках з позивачем, не хотів з нею спілкуватися.

Підтвердженням безпідставності позову, на думку заявника є також подання заяви про залишення позову без розгляду, оскільки надає позивачу можливість уникнути негативного судового рішення у справі, може використовуватися також з метою затягування вирішення справи по суті, оскільки дозволяє позивачу звернутися до суду повторно.

В обґрунтування суми витрат надано копію договору №05-22 від 29.05.2021 року про надання правової допомоги, укладеного між адвокатом Чернявською В. М. та відповідачем ОСОБА_1 та акт приймання виконання наданих правничих послуг від 02.12.2022.

Представник позивача надала письмові заперечення, згідно яких вважає, що позивач правомірно звернулася до суду з метою захисту своїх порушених прав в порядку встановленому законом, а залишення позову без розгляду не позбавляє її звернутися до суду повторно.

Учасники справи, які були повідомлені про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явились, що не перешкоджає розгляду заяви.

Суд оцінив доводи викладені у заяві та запереченнях і приходить до таких висновків:

згідно ч. 3 ст.257 ЦПК України в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

Ухвалою Зборівського районного суду Тернопільської області від 01 грудня 2022 року у цивільній справі №599/908/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Чорного Ігоря Олеговича про визнання заповіту недійсним, позов залишено без розгляду на підставі заяви представника позивача.

Питання про розподіл судових витрат у даній ухвалі не вирішувалося.

Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Ч.1,ч.2 ст.15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Ч.5 ст. 142 ЦПК України, визначає, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Зі змісту вказаної норми закону вбачається, що відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, не у всіх випадках залишення позову без розгляду, а лише якщо воно відбулось внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Ст.44 ЦПК України передбачено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Відповідно до ч.9 ст.141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Згідно роз`яснень викладених у п. 38 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Отже, для відшкодування витрат, відповідач повинен довести, що позовна заява була залишена без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Наведені у заяві твердження, які на думку представника відповідача свідчать про необґрунтованість дій позивача, відображають в цілому позицію відповідача, викладену у відзиві на позов, інших запереченнях по суті справи і не можуть вважатися доказами недобросовісності дій позивача.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

У правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 14.01.2021 року у справі №521/3011/18 зазначено зокрема, що системний аналіз положень ч.ч.5,6 ст.142, ч.9 ст. 141 ЦПК України вказує, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до ч.5 ст.142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Суд не вбачає, що позивач пред`явив заздалегідь необґрунтований безпідставний чи штучний позов і протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору.

Так, доступ до суду є правом особи, ґарантованим ч.1 ст.4 ЦПК України, ч.1 ст.55 Конституції України, п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Отже, зверення особи з позовом до суду, а в подальшому заявлення з клопотанням про призначення експертизи та іншими клопотаннями в жодному разі не може свідчити про необґрунтованість дій особи чи зловживання процесуальними правами.

Відсутні будь які підстави вважати, що позивач чи її представник заздалегідь могли вплинути на результати призначеної судом посмертної судово-психіатричної експертизи, а також, що позивач намагався затягнути розгляд справи.

Також правом позивача, передбаченим ст.257 ЦПК України є можливість звернення з заявою про залишення позову без розгляду і в подальшому право звернутися до суду повторно.

З огляду на вищевикладене, доводи, викладені у заяві про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтованими, а тому заява не підлягає задоволенню.

Ухвала суду, постановлена за результатами розгляду та вирішення заяви про розподіл судових витрат, підлягає апеляційному оскарженню відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 353 ЦПК України (постанова КЦС ВС від 3 березня 2021 року у справі № 554/2570/17).

Керуючись ст.ст. 15, 133, 137, 141, 142, 246, 258, 260-261, 268, 353 Цивільного процесуального кодексу України,-

УХВАЛИВ:

відмовити у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Чернявської Віри Миколаївни про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі №599/908/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Чорного Ігоря Олеговича про визнання заповіту недійсним

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі п`ятнадцяти днів з дня прийняття ухвали.

Суддя Зборівського

районного суду В. В. Снігурський