справа № 631/668/22
провадження № 2/631/437/22
У Х В А Л А

п р о п о в е р н е н н я п о з о в н о ї з а я в и

30 грудня 2022 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі судді Мащенко С. В., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до ОСОБА_1 «Про розірвання шлюбу»,-

в с т а н о в и в :

06 жовтня 2022 року до Нововодолазького районного суду Харківської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_1 «Про розірвання шлюбу».

Зазначена заява зареєстрована за вхідним № 2864/22-вх із наданням автоматизованою системою документообігу суду єдиного унікального № 631/668/22 (провадження № 2/631/437/22) та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, обліково-статистичної картки справи та Контрольного журналу судових справ і матеріалів, переданих для розгляду судді, того ж дня передана на розгляд головуючого судді Мащенко С. В.

Зважаючи на це та у відповідності до приписів частини 6 статті 187 Цивільного процесуального кодексу України суд в день надходження позову звернувся до відповідних органів реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_1 , відповідь на які отримав 09.11.2022 року за вхідним № 3400/22-вх.

Зі змісту заяви вбачається, що позивач просить розірвати шлюб, укладений 15.08.2015 року між нею та ОСОБА_1 , зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського району міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 259.

Окрім того, позивач у заяві по суті справи вказала, що сторони від шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачем та знаходиться на повному її утриманні.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 10.11.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_1 «Про розірвання шлюбу» залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків тривалістю 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом: подання відповідної заяву у виді окремого письмового документу з усунутими (виправленими) недоліками, вказаними судом у ній, та відповідних доказів факту перебування їх спільної з відповідачем дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,- на утриманні позивача, а також надати докази реєстрації позивача ОСОБА_1 на території, підсудній Нововодолазькому районному суду Харківської області.

На виконання приписів частини 6 статті 272 Цивільного процесуального кодексу України копію зазначеної ухвали надіслано позивачу за вихідним № 631/668/22/3748/2022 від 14.11.2022 року, яка отримана нею особисто 19.11.2022 року.

Частини 5 і 6 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України мовлять про те, що суд повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Про необхідність повернення позовної зави шляхом постановлення відповідної ухвали мовить й припис частини 2 статті 258 Цивільного процесуального кодексу України, де чітко визначено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Відтак, вирішуючи питання про повернення позовної заяви і доданих до неї документів внаслідок не усунення її недоліків у строк, встановлений судом, слід перш за все, виходить з того, що статтею 55 Конституції України проголошено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Зміст цього права полягає у тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Отже, звернення особи до суду є її абсолютним правом.

Частиною 3 статті 13 цивільного процесуального кодифікованого закону України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Також, відповідно до змісту частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Здебільшого, частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, учиненої 04.11.1950 року в Римі, яка відповідно до приписів статті 9 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року (із змінами та доповненнями) є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Вказане повністю кореспондує зі змістом вже згаданої вище статті 55 Конституції України, яку відповідно до рішення Конституційного Суду України № 9-зп від 25.12.1997 року (у справі за конституційним зверненням громадян ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та інших щодо офіційного тлумачення статей 55, 64, 124 Конституції України (справа за зверненнями жителів міста Жовті Води) слід розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку, і суд не може відмовити у правосудді, а також у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства.

Одночасно із цим правилами прецедентної практики Європейського суду з прав людини передбачено, що кожна держава - учасниця Конвенції, реалізуючи пункт 1 її статті 6 щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, незважаючи на те, що звернення особи до суду є її абсолютним правом, однак воно повинно ґрунтуватись на приписах матеріального та процесуального законів.

Отже, як чітко обумовлює пункт 1 частини 1 статті 258 Цивільного процесуального кодексу України ухвала суду є різновидом судового рішення.

З огляду на таке, відповідно до змісту пункту 3 частини 6 статті 272 вказаного кодифікованого процесуального акту України днем її вручення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

З матеріалів справи із єдиним унікальним № 631/668/22 (провадження № 2/631/437/22) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 «Про розірвання шлюбу» вбачається, що вирішуючи в межах строку, визначеного частиною 1 статті 185 та згідно із частиною 3 статті 124 Цивільного процесуального кодексу України, питання щодо відкриття провадження у справі, проаналізувавши фактичні обставини позову, їх правову кваліфікацію, характер спірних правовідносин та предмет захисту, судом встановлено, що він поданий без додержання вимог, викладених у статтях 175 - 177 цивільного процесуального кодифікованого закону України, а тому залишений без руху із наданням строку для усунення недоліків 10 днів з дня вручення зазначеної ухвали суду.

Зважаючи на це, суд переконався, що надіслана позивачу ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу, вказану у її позовній заяві, ухвалу Нововодолазького районного суду Харківської області про залишення позову без руху, постановлену 10.11.2022 року, отримано нею особисто саме 19.11.2022 року, натомість недоліки позову не усунуто.

Згідно з нормами частини 3 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, заява вважається неподаною та повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Відтак, ОСОБА_1 , отримавши ухвалу суду про залишення її позову до ОСОБА_1 «Про розірвання шлюбу» без руху, повинна була усунути виявлені судом недоліки не пізніше 29.11.2022 року.

Однак, беручи до уваги зазначені вище норми процесуального права, проаналізувавши всі наявні письмові докази з питань своєчасності та належності отримання ОСОБА_1 копії відповідного судового рішення, оцінюючи тривалість пробігу поштової кореспонденції та ураховуючи, що на дату прийняття цієї ухвали недоліки позову не усунуті, суд доходить до обґрунтованого висновку про те, що за таких обставин позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_1 «Про розірвання шлюбу» слід вважати неподаною та повернути позивачу разом із доданими до неї документи, залишивши в суді її копію.

Постановляючи ухвалу, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області.

За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Окрім того, Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 20 пункту 3 та абзаців 3 і 6 підпункту 20 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Нововодолазький район Харківської області та утворені Красноградській район Харківської області (з адміністративним центром у місті Красноград) у складі території Старовірівської сільської територіальної громади та Харківський район Харківської області (з адміністративним центром у місті Харків) у складі території Нововодолазької селищної територіальної громади, що затверджені Кабінетом Міністрів України, тощо.

При цьому, як чітко визначив законотворець у пункті 6 своєї Постанови, у продовж тримісячного строку з дня набрання нею чинності Кабінет Міністрів України повинен привести свої нормативно-правові акти у відповідність із нею та забезпечити таке приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів.

Одночасно із цим, приписами статті 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), а також статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», закріплено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації, інстанційності і визначається законом.

Натомість, закон, який змінює існуючу систему судоустрою та приводить її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою, не прийнятий, Валківський окружний суд на цей час свою діяльність не розпочав, а тому справа перебувала на розгляді належного та повноважного суду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 55 і 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями); частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, учиненої 04.11.1950 року в Римі; статтями 17, 36 і пунктом 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями); Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів»; пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року; Рішенням Конституційного Суду України № 9-зп від 25.12.1997 року (у справі за конституційним зверненням громадян ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та інших щодо офіційного тлумачення статей 55, 64, 124 Конституції України (справа за зверненнями жителів міста Жовті Води); і статтями 3, 4, 17, 18, статтями 76 80, 89, частиною 3 статті 124, 131, 175 - 177, 185, 187, пунктом 1 частини 1 і частиною 2 статті 258, статтями 259 260, частиною 2 статті 261, частинами 5 і 6 статті 272, частиною 2 статті 352, статтями 353 - 354 Цивільного процесуального кодексу України № 1618-ІV від 18.03.2004 року (в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03.10.2017 року із змінами та доповненнями),-

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_1 «Про розірвання шлюбу», зареєстровану під єдиним унікальним № 631/668/22 (провадження № 2/631/437/22), вважати неподаною та повернути позивачу разом із доданими до неї документи, залишивши в суді копію позову.

Роз`яснити позивачу ОСОБА_1 , що повернення її позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для цього.

Копію ухвали надіслати ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом двох днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з цього дня.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала, що набрала законної сили, обов`язкова для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання ухвали є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Ухвалу постановлено, складено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею в одному примірнику.

Суддя С. В. Мащенко