справа №176/646/22
провадження №2/176/412/22
УХВАЛА

29 грудня 2022 р. місто Жовті Води

Суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області Павловська І.А., розглянувши заяву заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Лапшина Володимира Валентиновича, про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувсь до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, де просить звільнити його з моменту звернення до суду від сплати аліментів, встановлених судовим наказом Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11 липня 2018 року, на користь відповідачки ОСОБА_2 на утримання спільного сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19 липня 2022 року провадження по справі відкрито та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

27 грудня 2022 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Лапшин В.В, звернувсь до суду із заявою про забезпечення позову, де просив зупинити стягнення за виконавчим провадженням ВП 57039950 від 20 серпня 2018 року, відкрите державним виконавцем виконавчого Жовтоводського відділу ДВС на користь ОСОБА_2 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Своє клопотання про забезпечення позову представник позивача обґрунтував тим, що невжиття заходу забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису призведе до порушення справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за її позовом без нових звернень до суду у разі відчуження її майна третім особам в межах виконавчого провадження.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову, а також матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

За змістом частини 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Положеннями статті 150 ЦПК України визначені види забезпечення позову та зазначається, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті. (ч.10 ст.150 ЦПК України).

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Пунктом 6 частини 1ст.150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа.

Отже, зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа, застосовується судом як захід забезпечення позову при розгляді справ щодо оскарження виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Тобто, такий вид забезпечення може бути застосований для забезпечення позову лише при оскарженні виконавчого документа.

Із матеріалів позовної заяви та заяви про забезпечення позову вбачається, що між позивачем та відповідачем виник спір, предметом якого є припинення стягнення аліментів.

При цьому стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 проводиться органом ДВС в рамках виконавчого провадження ВП 57039950 від 20 серпня 2018 рокуна підставі судового наказу від 11 липня 2018 року, який набрав законної сили.

Відповідно до приписів пункту 9 статті 129 Конституції України обов`язковість судового рішення є однією з засад судочинства.

Згідно частини 1 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Зупинення виплат аліментів на утримання дитини за виконавчим провадженням, фактично зупинить виконання судового рішення, яке набрало законної сили, що в свою чергу призведе до порушення гарантованого державою права інших учасників виконавчого провадження на своєчасне виконання рішення суду.

Метою вирішення питання про зупинення виконання судового рішення є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала відповідне клопотання, інших осіб, які є учасниками справи, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням судового рішення.

Відповідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» та постанови Верховного Суду від 01.10.2020 року у справі № 524/188/18 (провадження № 61-38051св18), недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Аналогічна позиція викладена і в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 серпня 2020 року по справі N 950/2492/19, провадження N 61-11673ск20.

В даному випадку представник позивача фактично просить зупинити виконання судового рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, яке набрало законної сили, що суперечить гарантованому Конституцією України принципу обов`язковості судових рішень.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-153, 258-261 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Лапшина Володимира Валентиновича, про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення аліментів відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи для відома та виконання.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Інна ПАВЛОВСЬКА