Р І Ш Е Н Н Я№ 127/29212/22

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2022 р. м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючої судді Медяної Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Кравчук Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Центрально-Західне міжрегіональне управління міністерства юстиції у (м. Хмельницький) Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці про встановлення факту смерті,

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України та просив встановити факт смерті на тимчасово окупованій території України ОСОБА_2 (батько заявника) та ОСОБА_3 (мати заявника), які померли ІНФОРМАЦІЯ_1 у Запорізькій області, Мелітопольському районі на залізничному переїзді Світлодолинське-Федорівка.

Встановлення даного факту потрібно заявнику для належної реєстрації смерті батьків.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, в заяві про встановлення факту смерті просив розглядати дану справу у його відсутність, вимоги заяви підтримує, просить її задоволити.

Представник заінтересованої особи Відділу ДРАЦС у м. Вінниці Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) - у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, проте надав заяву про розгляд справи у його відсутність, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.12.2022 року у даній справі відкрито провадження.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, проте в позовній заяві зазначив, що просить розгляд справи у його відсутність, вимоги заяви підтримав та просив їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Відділу ДРАЦС у м. Вінниці Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, проте надав заяву, в який просить розгляд справи провести у його відсутність, при вирішенні питання покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.

Дослідивши матеріали заяви, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч.1ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України .

Згідно із ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 27.07.1998 Білозерською сільською Радою Василівського району, Запорізької області, батьками ОСОБА_1 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , є: ОСОБА_3 мати; ОСОБА_2 батько.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , виданого 06.09.1997 Білозерською сільською радою Василівського району, Запорізької області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , одружились 06.09.1977, про що Білозерською сільською радою Василівського району Запорізької області,було зроблено актовий запис №18. Прізвище чоловіка після одруження ОСОБА_5 ; жінки ОСОБА_5 .

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №745 від 06.10.2022, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер на залізничному переїзді Світлодолинське-Федорівка, Мелітопольський р-н., Запорізької області, причина смерті травма серця з крововиливом в серцеву сумку. Множинні переломи ребер. Інші уточнені травми з залученням декількох ділянок тіла. Пасажир, постраждалий внаслідок ДТП при зіткненні з потягом чи іншим залізничним транспортним засобом.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого 14.10.2022, 99100031 Симферопольським районним відділом РАЦС №3 Департаменту РАЦС Міністерства юстиції Республіки Крим, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у Мелітопольському районі, Запорізької області, про що 14.10.2022 складено запис акту про смерть №2.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №746 від 06.10.2022, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 померла на залізничному переїзді Світлодолинське-Федорівка, Мелітопольський р-н., Запорізької області, причина смерті травма серця з крововиливом в серцеву сумку. Множинні переломи ребер. Інші уточнені травми з залученням декількох ділянок тіла. Водій, постраждалий внаслідок ДТП при зіткненні з потягом чи іншим залізничним транспортним засобом.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого 14.10.2022, 99100031 Симферопольським районним відділом РАЦС №3 Департаменту РАЦС Міністерства юстиції Республіки Крим, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у Мелітопольському районі Запорізької області, про що 14.10.2022 складено запис акту про смерть №4.

Відповідно до повідомлення старшого слідчого УВС по м. Мелітополь та Мелітопольському району ГВСУ по Запорізькій області ОСОБА_6 , внаслідок ДТП, що відбулося на залізничному переїзді Світлодолинське-Федорівка, Мелітопольський р-н. Запорізької області 05.10.2022, ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 отримали тілесні ушкодження, від яких померли на місці.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом; будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків.

Отже, свідоцтво про смерть ОСОБА_2 серія НОМЕР_3 , видане 14.10.2022, 99100031 Симферопольським районним відділом РАЦС №3 Департаменту РАЦС Міністерства юстиції Республіки Крим, запис акту про смерть №2 та свідоцтво про смерть ОСОБА_3 серія НОМЕР_4 виданого 14.10.21 Симферопольським районним відділом РАЦС №3 Департаменту РАЦС Міністерства юстиції Республіки Крим, запис акту про смерть №4 не створює правових наслідків.

Разом з тим, оцінюючи надані заявником докази, суд враховує те, що смерть особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації особою своїх прав.

Відповідно до ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Практикою Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці, зокрема в рішеннях ЄСПЛ «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). Зокрема, ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142).

Таким чином, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документу про смерть особи, виданого закладом, що знаходиться на окупованій території, як доказу, оскільки розуміє, що можливості збору доказів смерті особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини.

На підставі вищевикладеного, суд вважає факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце смерті - Україна, на залізничному переїзді Світлодолинське-Федорівка, Мелітопольський р-н. Запорізької області, причина смерті дорожньо-транспортна пригода, травма серця з крововиливом в серцеву сумку, множинні переломи ребер, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце смерті - Україна, на залізничному переїзді Світлодолинське-Федорівка, Мелітопольський р-н. Запорізької області, причина смерті дорожньо-транспортна пригода, травма серця з крововиливом в серцеву сумку, множинні переломи ребер, дата смерті 05.10.2022 встановленим.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства.

Керуючись ст. 81, 263-265, 315, 317, 319, 430 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Центрально-Західне міжрегіональне управління міністерства юстиції у (м. Хмельницький) Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці про встановлення факту смерті, задоволити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця с. Мала Білозерка, Василівського району, Запорізької області, на Залізничному переїзді Світлодолинське-Федорівка, Мелітопольський р-н, Запорізької області, 05.10.2022 року. Причина смерті дорожньо-транспортна пригода, травма серця з крововиливом в серцеву сумку, множинні переломи ребер.

Встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянки України, уродженки с. Орлянське, Василівського району, Запорізької області, на Залізничному переїзді Світлодолинське-Федорівка, Мелітопольський р-н, Запорізької області, 05.10.2022 року. Причина смерті дорожньо-транспортна пригода, травма серця з крововиливом в серцеву сумку, множинні переломи ребер.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький), , місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Замостянська, 26,.

Суддя: