ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8093/22 Справа № 202/8529/14-ц №2/0202/4767/2014 Суддя у 1-й інстанції - Бєсєда Г. В. Суддя у 2-й інстанції - Биліна Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Биліни Т.І.,

суддів: Зайцевої С.А., Максюти Ж.І.,

за участю секретаря Заворотного К.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 ,

на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2021 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Дніпрофінансгруп про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікату виконавчого документа та поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання по справі за позовною заявою Публічного акцінерного товариства комерційноги банку Надра до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

24 грудня 2020 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»(надалі ТОВ «ФК«Дніпрофінансгруп») із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» (надалі ПАТ КБ «Надра») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заяви представник ТОВ «ФК«Дніпрофінансгруп» послався на те, що між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було укладено договір відступлення прав вимоги, внаслідок чого відбулася заміна кредитора та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» отримало від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження. Виконавчий лист № 202/8529/14-ц був втрачений, у зв`язку із чим вони позбавлені можливості звернутися до виконавчої служби. /а.с. 1-3/.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2021 року заява ТОВ ФК Дніпрофінансгруп задоволена частково. Замінено стягувача ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ ФК Дніпрофінансгруп у справі № 202/8529/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості по кредитному договору від 11 червня 2004 року. Поновлено строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 202/8529/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором від 11 червня 2004 року. В іншій частині вимог відмовлено /а.с. 45-48/.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив скасувати ухвалу в частині задоволених вимог, а саме поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання та заміни сторони у виконавчому листі № 202/8529/14-ц /а.с.58-60/.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2014 року позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість по кредитному договору в сумі 315 305,20 грн. та сплачений судовий збір в сумі 3 153,05 грн.

17 липня 2020року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» було укладений договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПАТ КБ «Надра» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», а ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту. Копія договору про відступлення прав вимоги від 17 липня 2020року з додатками, долучена до матеріалів справи.

Задовольняючи вимоги ТОВ ФК Дніпрофінансгруп про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд першої інстанції виходив з того, що заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу, а в силу ст. ч.1 ст. 18 ЦПК України та ст. 129-1 Конституції України, судові рішення, що набрали законної сили підлягають обов`язковому їх виконанню, в тому числі і правонаступниками всіх прав та обов`язків попередніх осіб у справі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з вимог Закону.

Згідно із п.1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином.

У відповідності до положень ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилом ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України за заявою заінтересованої сторони, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Крім того, норма ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України має імперативний характер, оскільки у ній прямо визначено правило поведінки, а саме право замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом припинення юридичної особи кредитора на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 29 березня 2021 року у справі № 2-5356/10.

З огляду на вказане доводи апеляційної скарги з посиланням на позицію Верховного Суду, висловлену у справі з іншими правовідносинами є недоречними.

Доводи апеляційної скарги щодо поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання є слушними та такими, що підлягають задоволенню.

Поновляючи строк пред`явлення виконавчого листа до виконання та відмовляючи у видачі дублікату виконавчого лита, суд першої інстанції дійшов взаємовиключних висновків. Підстав поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання ухвала суду першої інстанції не містить.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) сформульовано правовий висновок щодо можливості відмови у видачі дубліката виконавчого листа з огляду на відсутність підстав для поновлення строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання: приписи підпункту 19.4 пункту 1 розділу XI "Перехідні положення" ГПК України та підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIІІ "Перехідні положення" ЦПК України не суперечать приписам частини 6 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження", частини 1 статті 433 ЦПК України, частини 1 статті 329 ГПК України. Зазначені приписи перехідних положень вказаних кодексів не забороняють суду одночасно розглянути та вирішити поставлені у заяві стягувача питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та про видачу дубліката такого документа у разі його втрати або розглянути питання про видачу дубліката втраченого виконавчого документа після того, як суд поновив строк для пред`явлення цього документа до виконання.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання заяву стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа може бути задоволено у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

З заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання заявник звернувся лише у 24 грудня 2020 року, тобто з пропуском трирічного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Заявником в заяві не наведено поважних причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання, зокрема, таких, які б виправдовували зволікання із пред`явлення виконавчого документу первісним стягувачем ПАТ КБ Надра з 2014 року аж до відступлення останнім на користь заявника ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» прав вимоги до зазначених боржників з липня 2020 року, тобто протягом шести років.

Жодних доказів того, що первісний стягувач, намагався пред`являти виконавчий документ до примусового виконання, чим було б перервано строки пред`явлення виконавчого документу до виконання, або доказів зацікавленості щодо виконання судового рішення щонайменше з часу набрання судовим рішення законної сили в період 2014 - 2015 років, або до укладення договору відступлення права вимоги не має. Не надано доказів відсутності можливості у стягувача для отримання інформації про невиконання/виконання боржником постановленого рішення.

Позивач мав безперешкодну можливість отримати виконавчий документ у межах строку пред`явлення до виконання, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку, що строк пред`явлення виконавчого документа пропущений без поважних причин з 2014 року до 17 липня 2020 року, тобто задовго до придбання Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Дніпрофінансгруп» права вимоги до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за кредитним договором №8/2004/840-МК/113 від 11 червня 2004 року.

Відповідно до частин 1 та статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

За таких обставин, приймаючи до уваги тривалість зволікання з пред?явленням виконавчого листа до виконання, колегія суддів приходить до висновку про недоведеність належними, допустимими та достатніми доказами жодної поважної причини для поновлення пропущеного щонайменше на шість років строку, пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання, а наведені заявником в заяві причини визнає неповажними, у зв`язку з чим за ст. 433 ЦПК України підстави для поновлення такого строку відсутні.

З аналізу наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2021 року постановлена з порушенням норм процесуального права, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню в частині поновлення строків на пред`явлення виконавчого листа до виконання з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволені вимог щодо поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання.

В іншій частині ухвала суду від 27 січня 2021 року не оскаржується, а тому і не переглядається колегією суддів Дніпровського апеляційного суду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2021 року скасувати в частині поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа №202/8529/14-ц.

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Дніпрофінансгруп про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Т.І. Биліна

Судді: С.А. Зайцева

Ж.І. Максюта