Справа № 442/6491/17 Головуючий у 1 інстанції Кучаковський Ю.С.
Провадження № 22-ц/811/3566/20 Доповідач в 2-й інстанції Крайник Н. П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н. П. Крайник

суддів: О. М. Ванівського, О.Я. Мельничук

при секретарі: К.О. Ждан

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про захист прав споживачів, -

в с т а н о в и в:

У 2017 році ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживачів.

В обґрунтування позову покликалася на те, що 22.06.2015 року між нею та Публічним акціонерним товариством «Укрінбанк» (в особі Дрогобицького відділення) було укладено договір розміщення банківського вкладу №10-1358781 від 22.06.2015, сума вкладу якого становить 8 622,83 Євро, з терміном дії з 22.06.2015 по 24.06.2016, проценти за користування вкладом виплачуються в кінці терміну. Після закінчення терміну дії договору банківського вкладу № 10-1358781 від 22.06.2015, 27.06.2016 позивачем було надіслано заяву до ПАТ «Український інноваційний банк» з проханням повернути кошти згідно укладеного договору, однак жодної відповіді на її адресу не надходило. Зазначає, що 13.07.2016 року ліквідаційна процедура стосовно ПАТ «УКРІНБАНК» була припинена за рішенням суду, а публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк» відповідно до Рішення загальних зборів акціонерів від 13.07.2016 року було перейменовано та змінено назву на Публічне акціонерне товариство «УКРІНКОМ», зміну місцезнаходження, затвердження статуту, зміну КВЕДів та призначено голову правління ОСОБА_3 . Відповідач на день звернення позивача до суду, у повному обсязі не виконав своїх зобов`язань за договором банківського вкладу, чим порушив взяті на себе зобов`язання банк по зазначеному договору та допустив заборгованість: тіло депозиту у сумі 8 622,83 Євро, що еквівалентно сумі 264 652,53 грн, проценти за користування вкладом за період дії договору 915,31 Євро, що еквівалентно 27940,52 грн, проценти за користування вкладом понад термін встановлений у заявах-договорах та за період з 25.06.2016 по 03.09.2017, у розмірі 1081,51 Євро, що еквівалентно 33 193,78 грн, 3% вартості послуги за кожен день прострочення 112 786,61 Євро, що еквівалентно сумі 3 461 654,98 грн, 3% річних у розмірі 308,97 Євро, що еквівалентно сумі 9 482,93 грн.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 грудня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» на користь ОСОБА_2 суму банківського вкладу по заяві-договору про розміщення банківського вкладу від 22.06.2015 № 10-1358781, сума вкладу якого становить 8 622 Євро 83 Євроцента, що еквівалентно сумі 264 652 грн 53 коп., проценти за користування вкладом в період дії договору 915 Євро 31 Євроцент, що еквівалентно сумі 27 940 грн 52 коп., проценти за користування вкладом понад строк дії договору з 25.06.2016 по 03.09.2017 1 081 Євро 51 Євроцент, що еквівалентно сумі 33 193 грн 78 коп., суму 3% вартості послуги за кожен день прострочення з 25.06.2016 по 03.09.2017 у сумі 112 786 Євро 61 Євроцент, що еквівалентно сумі 3 461 654 грн 98 коп., суму 3% річних за період з 25.06.2017 по 31.08.2017 у сумі 308 Євро 97 Євроцентів, що еквівалентно сумі 9 482 грн 93 коп., 8 000 грн судового збору.

Рішення суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення на її користь процентів за користування вкладом в період дії договору 915 Євро 31 Євроцент, що еквівалентно сумі 27 940 грн 52 коп., процентів за користування вкладом понад строк дії договору з 25.06.2016 по 03.09.2017 1 081 Євро 51 Євроцент, що еквівалентно сумі 33 193 грн 78 коп., суму 3% вартості послуги за кожен день прострочення з 25.06.2016 по 03.09.2017 у сумі 112 786 Євро 61 Євроцент, що еквівалентно сумі 3 461 654 грн 98 коп., суму 3% річних за період з 25.06.2017 по 31.08.2017 у сумі 308 Євро 97 Євроцентів, що еквівалентно сумі 9 482 грн 93 коп оскаржила особа, яка не брала участі у справі, ОСОБА_1 .

Вважає оскаржуване рішення суду незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що, він є власником простих іменних акцій ПАТ «Укрінком», а відтак, несе ризик збитків, пов`язаних з діяльністю товариства, тому оскаржуваним рішенням суду вирішено питання про його права та обов`язки. Зазначає, що 24.12.2015 року Правлінням НБУ прийнято постанову № 934 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» до категорії неплатоспроможних, а виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення № 239 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Укрінбанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Зазначені обставини свідчать про відсутність у ПАТ «УКРІНКОМ» правоздатності бути стороною договору банківського вкладу, яка прийняла у позивачки банківський вклад із відповідним обов`язком по сплаті процентів. Звертає увагу суду на те, що правовими наслідками запровадження процедури тимчасової адміністрації до банківської установи є припинення нарахування відсотків за депозитними вкладами. Зазначає, що після закінчення дії договору банківського вкладу вкладник має право отримати від банку кошти за вкладом, але до правовідносин між вкладником та банком не можуть застосуватися положення договору строкового банківського вкладу у зв`язку із тим, що строк його дії закінчився, що відповідає позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 20.03.2019 року у справі № 761/2693/16-ц. Враховуючи наведене, вважає, що за заявою-договором про розміщення банківського вкладу № 10-1358781 від 22.06.2015 року позивачці правомірно припинено нарахування відсотків з 24.12.2015 року. Вважає, що, постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції відступив від принципу співрозмірності суми неустойки порівняно з насідками порушення зобов`язання. Крім того, зазначає, що суд першої інстанції, вирішуючи спір по суті, не врахував, положення ст. 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність», згідно якої банк не відповідає за невиконання або несвоєчасне виконання зобов`язання у разі прийняття Національним Банком України рішення про запровадження обмежень на діяльність банків.

Просить рішення суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення на її користь процентів за користування вкладом в період дії договору 915 Євро 31 Євроцент, що еквівалентно сумі 27 940 грн 52 коп., процентів за користування вкладом понад строк дії договору з 25.06.2016 по 03.09.2017 1 081 Євро 51 Євроцент, що еквівалентно сумі 33 193 грн 78 коп., суму 3% вартості послуги за кожен день прострочення з 25.06.2016 по 03.09.2017 у сумі 112 786 Євро 61 Євроцент, що еквівалентно сумі 3 461 654 грн 98 коп., суму 3% річних за період з 25.06.2017 по 31.08.2017 у сумі 308 Євро 97 Євроцентів, що еквівалентно сумі 9 482 грн 93 копскасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності по наявних матеріалах справи, зважаючи на тривалість розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних мотивів.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19) зроблено правовий висновок, згідно якого «аналіз частини першої статті 352 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що ця норма визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків».

При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору, вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Рішення є таким, що стосується прав та обов`язків особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб.

Після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржене судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно.

У постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13-ц (провадження № 61-41547сво18) вказано, що «суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу після спливу річного строку з дня складання повного тексту судового рішення. При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 362 ЦПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 червня 2015 року між ПАТ «Укрінбанк» (в особі Дрогобицького відділення) та ОСОБА_2 було укладено заяву-договір про розміщення банківського вкладу № 10-1358781, за умовами якого банк прийняв у позивача грошові кошти в сумі 8 622,83 Євро зі сплатою 10, 5 % річних на строк до 24 червня 2016 року.

Після закінчення терміну дії договору банківського вкладу № 10-1358781 від 22.06.2015 року, 27.06.2016 року позивачем було надіслано заяву до ПАТ «Український інноваційний банк» з проханням повернути кошти згідно укладеного договору, однак жодної відповіді на її адресу не надходило.

13.07.2016 ліквідаційна процедура стосовно ПАТ «Український інноваційний банк» була припинена за рішенням суду, а ПАТ «Український інноваційний банк» відповідно до Рішення загальних зборів акціонерів від 13.07.2016 було перейменовано та змінено назву на ПАТ «Укрінком». Відповідно до Статуту, затвердженого рішенням позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ «Укрінком» (протокол від 28.03.2017 № 6, ПАТ «Українська інноваційна компанія» є набувачем всіх прав та обов`язків ПАТ «Український інноваційний банк» та «Укрінком». Відповідач (банк), на день звернення позивача до суду, у повному обсязі не виконав своїх зобов`язань за Договором, чим порушив взяті на себе зобов`язання по зазначеному Договору.

Звертаючись до суду з позовом, позивач покликався на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором банківського вкладу, внаслідок чого заборгованість відповідача перед позивачем становить: тіло депозиту у сумі 8 622,83 Євро, що еквівалентно сумі 264 652,53 грн, проценти за користування вкладом за період дії договору 915,31 Євро, що еквівалентно 27940,52 грн, проценти за користування вкладом понад термін встановлений у заявах-договорах та за період з 25.06.2016 по 03.09.2017, у розмірі 1081,51 Євро, що еквівалентно 33 193,78 грн, 3% вартості послуги за кожен день прострочення 112 786,61 Євро, що еквівалентно сумі 3 461 654,98 грн, 3% річних у розмірі 308,97 Євро, що еквівалентно сумі 9 482,93 грн.

Як вбачається з доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , такий оскаржуючи рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про захист прав споживачів, як особа, що не брала участі у справі зазначив, що він як власник простих іменних акцій товариства згідно із статтею 3 Закону України «Про акціонерні товариства» несе ризик збитків, пов`язаних з діяльністю товариства, тому оскаржуваним рішенням суду вирішено питання про його права та обов`язки.

Однак, як вбачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваного рішення, питання про права та обов`язки апелянта ОСОБА_1 таким не вирішувалось.

Крім того, ОСОБА_1 не є як стороною спору, за результатами якого ухвалено оскаржуване рішення, так і стороною заяви-договору про розміщення банківського вкладу № 10-1358781 від 22 червня 2015 року, укладеного між ПАТ «Укрінбанк» (в особі Дрогобицького відділення) та ОСОБА_2 , за яким з ПАТ «Українська інноваційна компанія» стягнуто кошти на користь ОСОБА_2 , та не є особою, на яку суд поклав обов`язок повернення коштів позивачу.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Враховуючи, що оскаржуваним рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки апелянта не вирішувалося, а також те, що скасування оскаржуваного судового рішення не призведе до відновлення прав та інтересів апелянта, які на його думку порушуються оскаржуваним рішенням, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 грудня 2017 року слід закрити.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 367, 368, п.3 ч.1 ст. 362 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

у х в а л и в:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Українська іноваційна компанія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про захист прав споживачів - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.

Повний текст ухвали складено 17 лютого 2022 року.

Головуючий: Н. П. Крайник

Судді: О.М. Ванівський

О. Я. Мельничук