КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/8727/2022
справа № 755/9613/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 грудня 2022 року Київський апеляційний суд в складі:

Суддя - доповідач: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

За участі секретаря Моторіної В.А.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 травня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_3 , третя особа: Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві, про визнання недійсними електронних торгів,

У С Т А Н О В И В :

У червні 2021 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_3 , третя особа: Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві, в якому просила визнати недійсними електронні торги по лоту №384885 з реалізації арештованого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , які проводились 18 листопада 2019 року; визнати недійним протокол проведення електронних торгів №446069 від 18 листопада 2019 року; визнати недійсним акт про проведення електронних торгів (аукціону) з реалізації арештованого майна від 11 грудня 2019 року, що складений старшим державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва; визнати недійсним свідоцтво на придбання нерухомого майна на аукціоні з реалізації заставленого майна, серія та номер 2337, видане 19 грудня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогач В.В..

На обґрунтування позовних вимог вказувала, що 12 листопада 2007 року під час перебування у шлюбі з ОСОБА_4 , на підставі Договору купівлі-продажу, вони придбали квартиру АДРЕСА_1 , отже квартира є спільною сумісною власністю подружжя. З часу придбання квартири вони користувались нею спільно, за погодженням з ОСОБА_4 з листопада 2007 року позивач постійно проживає в квартирі та з 14 грудня 2007 року зареєстрована в ній. У жовтні 2020 року позивачу стало відомо, що Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було відкрито виконавче провадження №36793967 по виконанню виконавчого листа від 20 листопада 2012 року в справі №1/2604/449/2012, за яким вона є єдиним боржником. Позивач зазначає, що державний виконавець не повідомляв її про відкриття вказаного виконавчого провадження. Вважає, що виконавче провадження №36793967 було відкрито незаконно, оскільки виконавчий лист не відповідає вимогам законодавства та не підлягає виконанню. У вказаному виконавчому провадженні Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) арештована квартира шляхом складення акту опису й арешту майна, проведена її оцінка та прийнято рішення про передачу квартири на реалізацію шляхом подання заявки на реалізацію арештованого рухомого майна на електронних торгах. На думку позивача, у Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не було правових підстав звернення стягнення на квартиру у виконавчому провадженні №36793967 шляхом її продажу, оскільки квартира є об`єктом права спільної власності. Стверджує, що фактично арешт та опис квартири державним виконавцем не проводились. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01 березня 2021 року в справі №755/15816/20 скасовано акт опису й арешту майна від 26 травня 2014 року у виконавчому провадженні №36793967, визнано недійсною оцінку квартири, визначену у звіті про оцінку квартири, проведену суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Експертна служба України» від 25 серпня 2019 року в межах процедури виконавчого провадження №36793967, визнано дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гусєвої Я.А. щодо передачі на реалізацію квартири незаконними.

18 листопада 2019 року на підставі заявки Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про реалізацію арештованого рухомого майна на електронних торгах, до якої додані виконавчий лист, акт опису й арешту майна від 26 травня 2014 року, копії звіту про оцінку майна від 25 серпня 2019 року, квартира була реалізована на електронних торгах. 18 листопада 2019 року Державним підприємством «СЕТАМ» складено протокол проведення електронних торгів №446069. 11 грудня 2019 року Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складений акт про проведення електронних торгів (аукціону) з реалізації арештованого майна. 19 грудня 2019 року ОСОБА_3 на підставі акту приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогач В.В. видане свідоцтво про придбання нерухомого майна на аукціоні з реалізації заставленого майна, серія та номер 2337.

Враховуючи, що судовим рішенням встановлена незаконність арешту квартири, скасовані акт опису й арешту майна від 26 травня 2014 року, визнано недійсним звіт про оцінку квартири від 25 серпня 2019 року, на підставі яких була здійснена реалізація квартири, визнано незаконними дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо передачі квартири на реалізацію, на думку позивача, електронні торги, протокол та свідоцтво підлягають визнанню недійсними в судовому порядку. Також у позові стверджується про порушення порядку призначення та проведення електронних торгів.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24 травня 2022 року у задоволені позову ОСОБА_2 до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_3 , третя особа: Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві, про визнання недійсними електронних торгів відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, 26.06.2022 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення було постановлено з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням обставин справи.

На обґрунтування апеляційної скарги вказує, що відповідач не ознайомлював позивача, як боржника у виконавчому проваджені № 36793967, з оцінкою квартири. За таких умов у відповідача не було правових підстав передавати квартиру на реалізацію.

Також вказує, що заявка на реалізацію квартири не відповідає вимогам законодавства, адже в ній було вказано, що вона є на реалізацію рухомого майна, що не відповідає дійсності. В сукупності це свідчить, що відповідачем були порушені правила проведення Електронних торгів, що є підставою для визнання їх, протоколу та акту недійсними.

Зазначає, що квартира була придбана нею та її колишнім чоловіком під час перебування у шлюбі, а тому вона не була одноосібним власником квартири, вона була власником частки.

Представник позивача у суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причину неявки суду не повідомили.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з`явились.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що на момент проведення оспорюваних торгів та на час звернення позивача з даним позовом до суду, її право власності на квартиру вже було припиненим, а тому не могло бути факту порушення її прав, як власника майна, а також порушення права користування ним.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 12 листопада 2007 року між ОСОБА_5 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу квартири, за яким ОСОБА_2 придбала квартиру АДРЕСА_1 . (а.с.29-30)

Вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 27 квітня 2012 року (справа №2604/5198/2012, провадження №1/2604/449/2012) ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточно призначено покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст. 75 КК України звільнено від призначення покарання з випробуванням, з іспитовим строком на три роки та покладенням на неї обов`язків, згідно ст. 76 КК України .

Вироком Апеляційного суду міста Києва від 26 липня 2012 року вирок Дніпровського районного суду міста Києва скасовано. Остаточно, на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_2 призначено покарання у вигляді шести років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 листопада 2012 року вирок Апеляційного суду міста Києва від 26 липня 2012 року змінено в частині стягнення судових витрат.

24 грудня 2012 року Дніпровським районним судом міста Києва, на підставі вироку Апеляційного суду міста Києва від 26 липня 2012 року за яким визначено ОСОБА_2 остаточне покарання у вигляді шести років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є її власністю, було видано виконавчий лист №1/2604/449/2012 відносно боржника ОСОБА_2 , стягувачем за вказаним виконавчим листом є держава. (а.с.7-8).

20 лютого 2013 року державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Клименко Р.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №36793967 з примусового виконання виконавчого листа №1/2604/449/2012, виданого 24 грудня 2012 року Дніпровським районним судом м. Києва.

В подальшому начальником відділу ДВС Попович Я.В. було подано заявку на реалізацію арештованого майна - квартири АДРЕСА_1 на електронних торгах (а.с.9)

Згідно з протоколом про проведення електронних торгів від 18 листопада 2019 року № 446069 переможцем торгів з реалізації вищевказаної квартири визнано ОСОБА_3

19 грудня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогач В.В. видано свідоцтво, яким посвідчено, що ОСОБА_3 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 .

У статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.. 354 ЦК України до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення ( конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно.

Позивач, звертаючись до суду за захистом свого порушеного права , зазначила, що вона придбала спірну квартиру у шлюбі, їй належить лише частина квартири, а тому конфіскація всієї квартири була неправомірною.

Разом із тим, судом першої інстанції зроблено правильний висновок про те, що права позивача щодо спірної квартири не порушені, оскільки право власності позивача на квартиру АДРЕСА_1 припинено шляхом конфіскації всього майна, що належало позивачу на праві власності, на підставі вироку суду. Тобто право власності позивача на момент проведення електронних торгів було припинено, а тому не могло бути порушено, а за захистом свого права на квартиру чоловік позивачки не звертався, тому у суду не має підстав для вирішення питання щодо порушення його права при проведенні електронних торгів.

У постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року по справі № 3-242гс16 зроблено висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

Тобто, для визнання судом електронних торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання електронних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб?єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року).

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивачем неповно визначено склад сторін у справі. Реальний спір виник між позивачем та державою , яка є набувачем конфіскованого майна. Однак, держава не залучена до участі у справі, що є окремою процесуальною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог через неналежний суб`єктний склад.

Колегія суддів не приймає також доводів апеляційної скарги щодо порушення порядку призначення електронних торгів з продажу квартири, скасування судом акту опису та арешту майна та визнання недійсним звіту про оцінку квартири, визнання незаконними дій державного виконавця, оскільки постановою Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року скасовано ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва та ухвалено нове рішення, яким провадження за скаргою ОСОБА_2 на дії Дніпровського ВДВС у місті Києві закрито.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційних скаргах..

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегіясуддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 13 грудня 2022 року.

Суддя - доповідач:

Судді :