Провадження № 2/521/338/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2022 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Бобуйок І.А.

секретаря судового засідання Підмазко Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, у якому просив суд: ухвалити рішення про зміну розміру аліментів, встановленого 04 лютого 2010 року рішенням Малиновського районного суд м. Одеси по справ: №2-2883/10, зменшивши розмір аліментів, що повинен сплачувати ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходів) боржника до 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів) боржника, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання цього позову і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_3 , а починаючи з 19.11.2020 року по 12.04.2025 року у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходів) боржника, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно позовної заяви, Малиновський районний суд м. Одеси під головуванням судді Демченко О.М. 04 лютого 2010 року ухвалив рішення по справі № 2-2883/10, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - задовольнив у повному обсязі, стягнувши з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на її користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі 1/2 частини від всіх видів заробітку (доходів), починаючи з 01 грудня 2009 року до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 , однак не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого Законом України «Про Державний бюджет».

Позивач стверджує, що станом на сьогодення майнове становище сторін значно змінилося. З однієї сторони у ОСОБА_2 закінчилася відпустка по нагляду за дитиною, через що вона стала повністю працездатною, а з другої сторони по різним причинам, у тому разі тією, що внаслідок епідемії коронавірусу суттєво зменшилися доходи населення, внаслідок чого відповідно зменшилася кількість замовлень на роботу ОСОБА_1 , заробітки останнього також суттєво зменшилися. До того ж, внаслідок захворювання колін, суттєво погіршився стан здоров`я платника аліментів ОСОБА_1 , через що йому у найближчому часі має бути зроблені дві дорогі операції.

Враховуючи вищевикладене, позивач ОСОБА_1 вимушений просити суд, відповідно до ст. 192 СК України, зменшити розмір аліментів, встановлений 04 лютого 2010 року рішенням Малиновського районного суд м. Одеси по справі № 2-2883/10, та призначити їх у розмірі, передбаченому ч. 3 та ч. 5 ст. 183 СК України, а саме у розмірі однієї третини від заробіток боржника на двох дітей, а після досягнення старшою донькою повноліття, у розмірі однієї шостої частини від заробітку боржника на молодшу доньку.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання повідомлявся належним чином,представник позивача надав до суду заяву, про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із необхідністю витребування доказів.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Враховуючи вищевикладене, та ті обставини, що ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 22.02.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання про витребування доказів та представником позивача не надано суду ніяких доказів, що підтверджують поважність причин неприбуття у судове засідання, суд відмовляє у відкладенні розгляду справи.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.07.2002 року. У шлюбі у подружжя народилось двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, що видане відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №735, серії НОМЕР_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження, що видане Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, серії НОМЕР_2 . Шлюб між сторонами розірвано 08.02.2007 року, що підтверджує свідоцтво про розірвання шлюбу, що видане Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 64, серії НОМЕР_3 .

Судом встановлено, що Малиновський районний суд м. Одеси під головуванням судді Демченко О.М. 04 лютого 2010 року ухвалив рішення по справі № 2-2883/10, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - задовольнив у повному обсязі, стягнувши з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на її користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі 1/2 частини від всіх видів заробітку (доходів), починаючи з 01 грудня 2009 року до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 , однак не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого Законом України «Про Державний бюджет» та видано виконавчий лист по справі.

Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток.

Відповідно до ст. ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини, батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей . першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

За приписами ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України).

Згідно ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття та імперативно встановлює мінімальний розмір аліментів, який визначений законодавством України для забезпечених прав дитини на належне утримання, яке гарантується міжнародним законодавством.

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Згідно ч. 3 ст. 183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Стосовно позовної вимоги позивача, про зміну розміру аліментів, а саме про стягнення з позивача на користь відповідачки на утримання доньок 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів) боржника, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання цього позову і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд відмовляє у її задоволенні з огляду на наступне.

Суд роз`яснює позивачу, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Суд звертає увагу позивача, що чинним законодавством передбачено стягнення аліментів у новому розмірі з дня набрання рішенням законної сили, а не з дня звернення до суду з позовом про зміну розміру аліментів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час розгляду даної справи, до ухвалення в ньому рішення і набрання ним законної сили.

Враховуючи вищевикладене, з 18.11.2020 року аліменти з позивача на користь відповідачки на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , стягуються з позивача з вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за виконавчим листом, що виданий Малиновський районний суд м. Одеси на виконання рішення суду 04 лютого 2010 року по справі № 2-2883/10.

Стосовно позовної вимоги позивача, про стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходів) боржника, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня досягнення повноліття старшою дитиною, тобто з 19.11.2020 року по 12.04.2025 року, суд вважає задовольнити її частково з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав ; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; інші обставини, що мають істотне значення.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Позивач стверджує, що його стан здоров`я погіршився, а саме: згідно консультації ортопеда-травматолога, дата візиту 04.03.2019 року, для позивач був встановлений діагноз: пошкодження внутрішнього меніску лівого колінного суглобу. Також, позивач стверджує, що його доходи суттєво зменшились, а тому матеріальне становище погіршилось.

Суд звертає увагу позивача, що згідно аналізу ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника за аліментами лише у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.Відповідно, лише за наявності вищевказаних обставин, що мають істотне значення платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

У даному випадку у суду відсутні підстави для зменшення розміру аліментів до 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходів) боржника, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки позивач не надав суду ніяких належних та допустимих доказів того, що у нього суттєво погіршився стан здоров`я або наявна необхідність тривалого та високовартісного лікування.

Суд звертає увагу, що консультаційний висновок ортопеда-травматолога, що був складений 04.03.2019 року, тобто за 1 рік 9 місяців, не маже прийматись судом як достовірний доказ того, що стан здоров`я позивача значно погіршився, оскільки він не відображає дійсні обставини справи.

Також, позивач, на підтвердження погіршення свого матеріального стану не надав суду ніяких доказів, а судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 частково та стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 аліменти у розмірі ј частини від усіх видів (заробітку) доходів, починаючи з дати набрання даним рішення законної сили та до 12.04.2025 року, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 133, 141, 263-265, 273 ЦПК України, ст.ст. 182, 184, 191, 192, 197 СК України, СУД

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , ІПН: НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 )аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів (заробітку) доходів, починаючи з дати набрання даним рішення законної сили та до 12.04.2025 року, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

С У Д Д Я: І.А. Бобуйок