Справа № 727/8153/22
Провадження № 2/727/1702/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Літвінової О.Г.

при секретарі Вальків А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Кравчук Дмитро Васильович до ОСОБА_2 , ОСББ «Об`єднання співвласників «АДРЕСА_1» про припинення права спільної часткової власності та визначення права власності на нерухоме майно, -

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кравчук Д.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСББ «Об`єднання співвласників «АДРЕСА_1» про припинення права спільної часткової власності та визначення права власності на нерухоме майно.

Посилаючи на те, що відповідно до свідоцтва про право власності від 25.04.2021 року, що видано на підставі рішень Виконавчого комітету Чернівецької міської ради №209/7 від 21.03.2001 року та №317/9 від 18.04.2001 року, нежитлове приміщення літ. IV стоянка для автомобілів площею 16,5 м2 та складає 6/1000 житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності. Право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна зареєстровано Чернівецьким ОБТІ 07.05.2001 року в реєстровій книзі №87 на стор №331 за реєстровим записом №306/14138. Нежитлове приміщення літ. IV автостоянка розташоване на першому поверсі житлового будинку АДРЕСА_1 є ізольованим, має окремий вхід, та його загальна площа складає 16,5м2, що підтверджується технічним паспортом приміщення від 20.06.2022 року, вартість якого є 186 572,33 грн. Відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної спільної часткової власності належить нежитлове приміщення літ. V стоянка для автомашин загальною площею 18,5м2 яке складає 6/1000 ідеальної частки житлового будинку АДРЕСА_1 . Зазначене нежитлове приміщення належить відповідачу на підставі договору дарування від 05.02.2022 року, що нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвою Н.В. за реєстровим №931. ОСББ "Об`єднання співвласників "АДРЕСА_1" створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , забезпечує захист прав співвласників будинку та реалізацію їх прав на володіння і користування майном. Тому ОСОБА_1 , та відповідачі не можуть дійти згоди на укладення договору про поділ майна, що знаходиться у спільній частковій власності, у зв`язку з чим просить суд визнати ОСОБА_1 , право власності на гараж літ. IV загальною площею 15,6 м2 розташований у житловому будинку АДРЕСА_1 , вартістю 186 572,33 грн. та припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 6/1000 частин житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , які складають нежитлове приміщення літ. IV стоянка для автомобілів площею 16,5 м2 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26 вересня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 15 листопада 2022 року підготовче провадження по справі закрито і справу призначено до судового розгляду в порядку загального позовного провадження.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримує повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, хоча була повідомлена належним чином про місце та час розгляду справи.

Відповідач ОСББ «Об`єднання співвласників «АДРЕСА_1» не з`явились, від них до суду надійшла письмова заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнають в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності від 25.04.2001 року, що видано на підставі рішень Виконавчого комітету Чернівецької міської ради №209/7 від 21.03.2001 року та №317/9 від 18.04.2001 року, нежитлове приміщення літ. IV стоянка для автомобілів площею 16,5 м2 та складає 6/1000 житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності (а.с.6).

Право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна зареєстровано Чернівецьким ОБТІ 07.05.2001 року в реєстровій книзі №87 на стор №331 за реєстровим записом №306/14138, що підтверджується відповідним записом на свідоцтві про право власності (а.с.6-7).

Нежитлове приміщення літ. IV автостоянка розташоване на першому поверсі житлового будинку АДРЕСА_1 є ізольованим, має окремий вхід, та його загальна площа складає 16,5м2, що підтверджується технічним паспортом приміщення від 20.06.2022 року (а.с.12-17), вартість якого є 186 572,33 грн. (а.с.19).

Відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної спільної часткової власності належить нежитлове приміщення літ. V стоянка для автомашин загальною площею 18,5м2 яке складає 6/1000 ідеальної частки житлового будинку АДРЕСА_1 . Зазначене нежитлове приміщення належить відповідачу на підставі договору дарування від 05.02.2022 року, що нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвою Н.В. за реєстровим №931 (а.с.7-8).

Право власності відповідача на вказаний об`єкт нерухомого майна зареєстровано 05.02.2022 року у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом №298097073 (а.с.10-11).

ОСББ "Об`єднання співвласників "АДРЕСА_1" створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , забезпечує захист прав співвласників будинку та реалізацію їх прав на володіння і користування майном, що підтверджується статутом, витягом і випискою з ЄДРПОУ (а.с.22-35).

Згідно приписів ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності прямо не встановлена законом.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Положеннями ст.358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

За положеннями ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. За ч.3 ст.367 ЦК України договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до приписів ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(надалі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13, - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до положень ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Положеннями ст.321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Момент припинення права спільної власності співпадає з моментом виникнення права на частину майна, що раніше було об`єктом права спільної часткової власності, як на окремий об`єкт права власності.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 4.10.1991року "Про практику застосування законодавства, що регулює право власності на житловий дім", та відповідно до п.14 постанови Пленуму Верховного суду України №20 від 22.12.1995року "Про судову практику по справам за позовами про захист приватної власності" поділ права спільної власності можливо здійснити якщо кожній зі сторін може бути виділена відокремлена частка будинку з самостійним виходом. Згідно п.7 вказаної постанови в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Згідно до висновку про технічну можливість виділу( поділу) нерухомого майна з присвоєнням йому окремого адресного номера від 23.06.2022 року інженера з технічної інвентаризації нерухомого майна підтверджується той факт, що існує технічна можливість виділити 6/1000 ідеальної частки житлового будинку по АДРЕСА_1 приміщення літ. IV стоянка для автомашин в окремий гараж(без вказання долі) та присвоїти йому окремий адресний номер, оскільки таке приміщення має окремий вхід (заїзд), відповідно до висновку (а.с.18). Тому такий об`єкт можливо використовувати, як окреме приміщення.

Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що необхідно визнати за ОСОБА_1 , право власності на гараж літ. IV загальною площею 15,6 м2 розташований у житловому будинку АДРЕСА_1 , вартістю 186 572,33 грн. та припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 6/1000 частин житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , які складають нежитлове приміщення літ. IV стоянка для автомобілів площею 16,5 м2 , задовольнивши позовні вимоги.

На підставі наведеного та керуючись 3,15,16,316, 328, 356, 358, 364, 367 ЦК України, п.6 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 4.10.1991року "Про практику застосування законодавства, що регулює право власності на житловий дім", п.7,14 постанови Пленуму Верховного суду України №20 від 22.12.1995року "Про судову практику по справам за позовами про захист приватної власності" ст. ст. 4,12,13,19,23, 76, 81, 89, 247, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд-

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на гараж літ. IV загальною площею 15,6 м2 розташований у житловому будинку АДРЕСА_1 , вартістю 186 572,33 гривень.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 6/1000 частин житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , які складають нежитлове приміщення літ. IV стоянка для автомобілів площею 16,5 м2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О.Г.Літвінова