Справа № 309/1697/15-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 листопада 2022 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Готра Т.Ю., Мацунич М.В.,

з участю секретаря: Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Хустського районного суду від 24 грудня 2020 року у справі № 309/1697/15-ц (Головуючий: Кемінь В.Д.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2015 року АТ КБ «Приват Банк» звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідно до укладеного договору №MKGOGA00000143 від 09 листопада 2006 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 8000 доларів США з кінцевим терміном повернення кредиту до 09 листопада 2010 року. За умовами підписаного кредитного договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, ОСОБА_1 повинна надати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитним договором, яка складається із заборгованості за кредитним договором, за відсотками та інших витрат обумовлених кредитним договором. У разі порушення зобов`язань визначених кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Позивач свої зобов`язання за вказаним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти у повному обсязі, а саме видав готівку у розмірі 8000 доларів США.

Відповідачка ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала і з розрахунку заборгованості станом на 24 квітня 2015 року загальна сума заборгованості відповідачки по кредиту та відсоткам за його користування становила 24058,49 доларів США, з яких 14929,79 доларів США - заборгованість за кредитом; 3626,62 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 419,98 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 5082,10 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором.

Із з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №MKGOGA00000143 від 09 листопада 2006 року між АТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 укладено договір поруки, відповідно до якого останні взяли на себе зобов`язання про солідарну відповідальність разом з основним позичальником ОСОБА_4 , за порушення виконання умов кредитного договору щодо повернення суми кредитного боргу.

Посилаючись на вказані обставини АТ КБ «Приват Банк» просив задовольнити заявлені позовні вимоги.

Рішенням Хустського районного суду від 24 грудня 2020 року у задоволенні позову АТ КБ «Приват Банк» відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду АТ КБ «Приват Банк» подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для відмови у позові відсутні, так як 17.09.2012 року сторонми погоджено Додаткову угоду до Кредитного договору № МКGOGA00000143 згідно якого пункт 3 викладено у наступній редакції, що банк зобов`язується надати позичальникові кредитні кошти, шляхом видачі готівки через касу на строк з 09.11.2006 року до 15.09.2020 року включно, у вигляді не встановленої кредитної лінії кредиту у розмірі 17 783,63 доларів США із зобов`язанням повернення кредиту та відсотків за користування кредитним договором. Пунктом 7 Додаткової угоди від 17 вересня 2012 року сторонами погоджено встановлення терміну позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за даним договором тривалістю 50 років. У подальшому 25 лютого 2013 року сторонами підписано Додаткову угоду до кредитного договору, яким викладено пункт 1.1 Договору, яким банк зобов`язується надати позичальникові кредитні кошти, шляхом видачі через касу на строк з 09.11.2006 року до 15.09.2020 року включно у вигляді не відновлюваної кредитної лінії кредиту у розмірі 17 931,86 доларів США із зобов`язанням повернення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, винагороди, неустойки-пені, штрафів за даним договором тривалістю 50 років, а відтак звертаючись до суду із позовом 18.05.2015 року не пропустив строк позовної давності.

Заслухавши пояснення представника АТ КБ «Приват Банк» Дурдинець Р.Ю., яка підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Від ОСОБА_1 на адресу Закарпатського апеляційного суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності (а.с. 243) і її неявка не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Встановлено, що 09 листопада 2006 року ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № МКGOGA00000143 згідно якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 8 000 доларів США на термін до 09 листопада 2010 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами.

У порушення умов кредитного договору, ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України ОСОБА_1 свої зобов`язання своєчасно не виконувала, не здійснювала погашення заборгованості за кредитном у встановленому Договором порядку та строки і станом на 24 квітня 2015 року має заборгованість у розмірі 24058,49 доларів США, яка складається із 14929,79 доларів США заборгованості за кредитом; 3626,62 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 419,98 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 5082,10 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Згідно зі ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ст.258 ч.2 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Із укладеного договору між сторонами вбачається що, термін дії договору від 09 листопада 2006 року закінчився 09 листопада 2010 року, і саме з цієї дати сплинув строк позовної давності, а ПАТ «Приват банк» звернувся в суд із позовом 18 травня 2015 року, тобто з пропуском трирічного стоку встановленого ст. 257 ЦК України.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

АТ КБ «Приват Банк» при зверненні до суду із даним позовом про поновлення такого строку не заявляв, при цьому вважаючи, що перебіг строку у нього почався з 2012 року, тобто з часу укладення договорів поруки з відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і оцінка цих договорорів судом надана у рішенні суду та по заяві представника ОСОБА_1 застосував наслідки пропуску строку позовної давності.

Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

До поданої апеляційної скарги АТ КБ «Приват Банк» приєднав додаткову угоду від 17.09.2012 року до кредитного договору № МКGOGA00000143 від 09.11.2016 року (а.с. 205, 206), та додаткову угоду від 25.02.2013 року укладеного між позивачем та ОСОБА_4 до кредитного договору (а.с. 203, 204), які суд апеляційної інстанції не приймає до уваги із наступних підстав.

Докази надані суду апеляційної інстанції не були подані суду першої інстанції та не були предметом розгляду суду, позивач не зазначав та не обґрунтував не подання їх з об`єктивних причин з часу пред`явлення позову до суду 18 травня 2015 року на момент постановлення судового рішення від 24 грудня 2020 року і такі докази судом апеляційної інстанції до розгляду не приймаються.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування не має.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу АТ КБ «Приват Банк» залишити без задоволення.

Рішення Хустського районного суду від 24 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення

Повний текст постанови складено 28 листопада 2022 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой