РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 рокусмт ПетровеСправа № 941/1056/22
Провадження № 2-о/941/44/22

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді - Колесник С. І.

при секретарі - Молдавській А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петрове цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з участю заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області, про встановлення факту родинних відносин, -

ВСТАНОВИВ:

Заявники звернулись з заявою до суду, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх син - ОСОБА_3 , після смерті якого заявники не можуть прийняти спадщину та отримати право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника,так як у правовстановлюючих документах є розбіжності, а саме: у свідоцтві про народження сина заявників, російською мовою зазначено його прізвище « ОСОБА_4 » та прізвища батьків: мати « ОСОБА_4 », батько « ОСОБА_4 », в свідоцтві про смерть його прізвище вказано також « ОСОБА_4 », однак в паспортах заявників їхні прізвища вказані « ОСОБА_4 », а тому заявники змушені звернутися із заявою до суду про встановлення факту родинних відносин з сином.

В судове засідання заявники не з`явились, однак надали до суду заяви, в яких прохали суд слухати справу без їх участі, заявлені вимоги підтримують повністю.

Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області також в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій просить суд слухати справу без їхньої участі, щодо задоволення заяви заперечень не висловив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син заявників - ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Святошинським відділом ДРАЦС у м.Києві Центрального МУ Міністерства юстиції (м.Київ) 02 серпня 2022 року (а.с.15).

Заявники являються спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 , до якої відносяться батьки спадкодавця, однак не можуть отримати свідоцтва про право на спадщину, так як між ними не прослідковуються родинні відносини, крім того позбавлені можливості на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Так, в свідоцтві про народження сина заявників серії НОМЕР_2 від 30 жовтня 1979 року, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , російською мовою зазначено його прізвище « ОСОБА_4 » та прізвища батьків: мати « ОСОБА_4 », батько « ОСОБА_4 » (а.с.14).

Відповідно до свідоцтва про шлюб заявників серії НОМЕР_3 від 30 грудня 1978 року, російською мовою зазначено імена наречених « ОСОБА_4 », « ОСОБА_5 », після укладання шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_4 » (а.с.13).

Згідно свідоцтва про народження заявника ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 від 01 жовтня 1955 року, його прізвище та прізвище його батьків на російській мові вказано « ОСОБА_4 » (а.с.16).

В трудовій книжці заявника ОСОБА_1 від 04 листопада 1975 року, теж вказано прізвище « ОСОБА_4 » (а.с.17-19).

У військових квитках заявників серії НОМЕР_5 від 11 листопада 1975 року, та серії НОМЕР_6 від 16 квітня 1980 року, прізвища заявників зазначено « ОСОБА_4 » (а.с.11-12).

Однак, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 отримала паспорт громадянина України, де прізвище на українській мові вказано « ОСОБА_4 », на російській « ОСОБА_4 » (а.с.6). Відповідно ідентифікаційний код, а згодом і пенсійне посвідчення серії НОМЕР_7 від 28 жовтня 2003 року, вона отримала із зазначенням прізвища відповідно до паспорту громадянина України « ОСОБА_4 » (а.с.7,9).

20 квітня 2000 року ОСОБА_1 отримав паспорт громадянина України, де прізвище на українській мові вказано « ОСОБА_4 », на російській « ОСОБА_4 » (а.с.5). Відповідно ідентифікаційний код він отримав із зазначенням прізвища відповідно до паспорту громадянина України « ОСОБА_4 » (а.с.8). Однак в пенсійному посвідченні серії НОМЕР_8 , що видане 30 вересня 2015 року, його прізвище зазначено на українській мові « ОСОБА_4 » (а.с.10).

В свідоцтві про смерть сина заявників його прізвище вказано « ОСОБА_4 » (а.с.15).

Таким чином, у всіх документах, де прізвища заявників зазначено російською мовою, збігаються у написанні з прізвищем сина - « ОСОБА_4 », і лише при написанні їхніх прізвищ українською мовою є розбіжності, так прізвище сина при видачі паспорта, переклали на українську мову як « ОСОБА_4 », а прізвища заявників « ОСОБА_4 ».

Для оформлення спадщини та отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальниканеобхідно встановити факт перебування заявників та їх сина у родинних відносинах між собою, в якості батьків та сина.

Згідно з роз`ясненнями, наданими у п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 15 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» з послідуючими змінами, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Абзацом 2 п.7 Постанови Пленуму № 5 від 31.03.95 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", передбачено, що суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Встановлення факту родинних відносин тягне для заявників юридичні наслідки, а саме, дає змогу оформити спадщину та отримати пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, слід задовольнити.

Керуючись п.1, ч.1, ч.2 ст.315 та ст.ст. 263,264,265,268 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт родинних відносин як батьків і сина, а саме, шо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є батьком, а ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є матір`ю - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після відмови у відкритті апеляційного провадження, повернення апеляційної скарги, залишення її без розгляду, ухвалення іншого рішення, яким закінчується апеляційне провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 08 грудня 2022 року.

Суддя С. І. Колесник