Справа № 211/6545/21
Провадження № 2/211/1325/22
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

07 грудня 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С. В.,

при секретарі Мариненко Е.П.,

за відсутності: позивача ОСОБА_1 ,

його представника ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

її представника ОСОБА_4 ,

розглянувши в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -

встановив:

позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що судовим наказом від 10.08.2020, виданого Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, з нього на користь відповідача на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця до повноліття сина. Однак, відповідач ОСОБА_3 , звертаючись 05.08.2020 до суду з заявою про видачу судового наказу, «забула» або ж навмисно приховала від суду інформацію стосовно того, що на повному утриманні позивача знаходиться його син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тому позивач просить суд зменшити розмір стягнутих з нього аліментів з 1/4 до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь матері дитини ОСОБА_3 .

02.11.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі, ухвалено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками відповідач отримала 06.12.2021 у приміщенні суду, про свідчить розписка у справі.

20.12.2021 відповідач скористалась правом подання відзиву на позовну заяву та подала до суду відзив. Як вбачається з відзиву на позовну заяву відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає та знаходиться на утриманні бабусі, а не ОСОБА_1 , а малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає з відповідачем та перебуває на її утриманні. Окрім того, позивач аліменти наразі не сплачує, ігноруючи їх виплату, взагалі не приймає участі у вихованні та житті дитини. Також зазначає, що у січні 2021 року ОСОБА_1 звільнився з КЗ «Гречаноподівська МПК» та постійно працює за кордоном.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, відповідно до заяв від 03.01.2022 та 16.05.2022 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задовольнити. Його представник ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 у судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Відповідач ОСОБА_3 06.12.2022 подала до суду з заяву про відкладення слухання справи у зв`язку з тим, що її адвокат Вязанкіна Н.П. знаходиться на лікарняному, підтверджуючих документів суду не надала.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 29.04.2020 у справі № 348/1116/16-ц, «якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи».

Оскільки відповідачем та її представником не надано суду доказів поважності неявки представника відповідача, а відповідач просто не з`явилась у судове засідання, та судові засідання неодноразово відкладалися за заявами сторони відповідача, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, та вважає за необхідне вирішити спір по суті, не відкладаючи розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у фактичних шлюбних відносинах. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_5 (а.с. 11).

Відповідно до судового наказу від 10.08.2020, виданого Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття, на користь матері ОСОБА_3 , починаючи стягнення з 05.08.2020 (а.с. 13).

Позивачем також надано належні та допустимі докази того, що з 11.10.2003 він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 , від шлюбу з якою у них народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 16, 17 копії свідоцтв про одруження, про народження).

ІНФОРМАЦІЯ_3 дружина ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , померла (а.с. 19).

Як вбачається з наданої позивачем копії заяви про видачу судового наказу від 05.08.2020 (а.с. 12), заявник ОСОБА_3 при поданні до суду заяви про видачу судового наказу не вказала, що у боржника ОСОБА_1 на утриманні перебуває малолітня дитина від попереднього шлюбу (а.с. 12).

Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються ст. ст. 180, 192 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб (ст. 161 ч. 1 п. 4) ЦПК України).

Згідно ст. 170 ч. 7 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Верховний Суд України в постанові від 05.02.2014 у справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

З урахуванням змін, які були внесені до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При подачі позову позивач посилається на ту обставину, що у нього на утриманні перебуває дитина від першого шлюбу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати дитини померла, тому син перебуває на його повному утриманні. Також після подання позову до суду представником позивача надано належні та допустимі докази того, що неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком з 08.03.2022 перебувають в імміграції у Німеччині, у місті Марієнгайде (а.с. 66-70). Суд відхиляє заперечення відповідача з приводу того, що неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає не з позивачем, а з бабусею та перебуває на її утриманні. В іншій частині відзив відповідача суд також вважає необґрунтованим, так як представником позивача надано копію розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, згідно якого станом на 16.08.2022 позивач мав заборгованість у сумі 458,75 грн. Враховуючи викладене вище, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача, так як ухвалюючи рішення про видачу судового наказу 10.08.2020 Довгинцівському районному суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області не було відомо, що у ОСОБА_1 окрім малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утриманні перебуває також неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який окрім того є напівсиротою, так як його матір померла. Тому на думку суду наявні усі підстави для зменшення розміру аліментів. Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 на утримання неповнолітньої дитини, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітніх дітей.

17.05.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог .

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 182, 184, 192 СК України, ст. ст. 10, 12, 13, 19, 76, 81, 82, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Зменшити розмір стягнутих аліментів, що стягуються на підставі судового наказу Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.08.2020 року (справа № 211/4585/20) з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до вимог ст. ст. 180, 182, 191, 183 СК України, ст. ст. 160-162, 167-168 ЦПК України, на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця на 1/6 частину заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття, починаючи з дня набрання рішення законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: С. В. Ткаченко

Повний текст судового рішення складений 09.12.2022.