Справа № 182/130/22
Провадження № 2/0182/1376/2022
20.12.2022 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Рунчевої О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Нікополі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -
08 грудня 2021 року ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1.ст.286 КК України, закрито на підставі ст.49 КК України та ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності.
Так у результаті ДТП, що сталося 01 серпня 2018 року ОСОБА_1 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому зовнішнього мищелку лівої великогомілкової кістки, ушкодження латерального мениску лівого колінного суглобу, садна лівої кисті, які за своїм характером відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. 07 серпня 2018 року переніс складну операцію в травматологічному відділенні «Нікопольської міської лікарні №1 ДОР».
У відповідності із виписними епікрізами №1199 від 20 серпня 2018 року з 01 серпня по 20 серпня 2018 року; з 8 квітня по 17 квітня 2019 року; з 02 вересня по 10 вересня 2019 року перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні «Нікопольської міської лікарні №1 ДОР». В період між стаціонарним лікуванням перебував на амбулаторному лікуванні у травматолога за місцем проживання. 03 вересня 2019 року переніс повторну операцію. Артроскопія лівого колінного суглобу, видалення МОС лівої гомілки. Всього за період лікування переніс три операції.
Ухвалою про відкриття провадження від 04.03.2022 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачам був наданий строк 15 днів з дня отримання ними такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву.
Відповідачу ОСОБА_2 була направлена ухвала про відкриття провадження від 04.03.2022 року з пакетом документів за його зареєстрованим місцем проживання (а.с.23).
До суду повернувся конверт з копією зазначеної ухвали, як не вручений у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с.27). Ухвала про відкриття провадження у відповідності до ч. 8 ст. 128, ч. 1 ст. 131 ЦПК України, вважається доставленою відповідачу.
Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання.
Згідно зіч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
08 грудня 2021 року ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрито на підставі ст.49 КК України. ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (а.с.19-20).
Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
З урахуванням викладеного суд вважає вину відповідача ОСОБА_2 у ДТП доведеною, оскільки він допустив порушення вимог ПДР України, що перебували у причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, що підтверджено ухвалою суду.
Дослідженими матеріалами справи встановлено, що відповідно до висновку експерта № 630 від 21.10.2019 року ОСОБА_1 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому зовнішнього мищелку лівої великогомілкової кістки, ушкодження латерального мениску лівого колінного суглобу, садна лівої кисті, які за своїм характером відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.
Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, крім іншого, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Згідно зі ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.
Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд не приймає до уваги посилання відповідача, щодо витрат на проведення операцій у сумі 7000 грн. 00 коп., оскільки належних та допустимих доказів щодо цього не надано.
Що стосується позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди в сумі 100 000,00 грн., слід зазначити наступне.
Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Крім того, у відповідності до положень ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Позивач як на підставу своїх вимог щодо стягнення моральної шкоди посилається на те, що внаслідок скоєння ДТП йому спричинено моральні страждання, що виразилися у сильному болі, сильних душевних переживаннях за своє здоров`я та життя, а також результаті чого останній вимушений був змінити свій звичайний спосіб життя, довгий час лікуватися, переніс декілька операцій, не міг самостійно забезпечувати свої потреби, став нервовим та пригніченим. З огляду на це, позивач моральну шкоду оцінює в сумі 100 000 гривень.
Виходячи з обсягу спричинених страждань, характеру душевних страждань, суд дійшов висновку про справедливість заявлених позивачем вимог щодо стягнення з відповідача моральної шкоди, оскільки останній, внаслідок порушення правил дорожнього руху заподіяв тілесні ушкодження, внаслідок чого останній перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні «Нікопольської міської лікарні №1 ДОР».
При цьому, вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди, суд керується принципами виваженості, розумності та справедливості, в зв`язку з чим приходить до висновку про визначення розміру відшкодування такої моральної шкоди позивачу у сумі 20 000 грн., оскільки визначений позивачем розмір моральної шкоди є, на погляд суду, завищеним, не доведеним та не обґрунтованим.
В іншому слід відмовити.
Згідно ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.
Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 16, 22, 386, 1166, 1167, 1187 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 10-13, 19, 81, 82, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , мешкає АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ) про відшкодування моральної та матеріальної шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 20 000,00 грн. ( двадцять тисяч грн. 00 коп.)
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 40 133,95 грн. (сорок тисяч сто тридцять три грн. 95 коп.)
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 992, 40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві грн. 40 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: О. В. Рунчева