ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/994/22Головуючий у 1-й інстанції Сливка Л.М.
Провадження № 22-ц/817/872/22 Доповідач - Шевчук Г.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2022 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Костів О. З., Міщій О. Я.,

за участі секретаря - Романської К. М.,

та сторін:

представника відповідача - адвоката Кучмія М.Я.,

представника позивача - адвоката Черніцького І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/994/22 за апеляційною скаргою представника акціонерного товариства "Тернопільський радіозавод "Оріон" - адвоката Кучмія Миколи Ярославовича на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 липня 2022 року, ухваленого суддею Сливка Л.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Тернопільський радіозавод «Оріон» про стягнення коштів та зустрічним позовом Акціонерного товариства «Тернопільський радіозавод «Оріон» до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року позивач ОСОБА_1 пред`явив до суду позов до відповідача АТ «Тернопільський радіозавод «Оріон», у якому просив стягнути з Акціонерного товариства «Тернопільський радіозавод «Оріон» на користь ОСОБА_1 497000 гривень отриманих коштів за правочином, що визнано недійсним. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 30 червня 2016 року Прикарпатською універсальною товарною біржею в Тернопільській області проводився аукціон з продажу нерухомого майна, належного Публічному акціонерному товариству «Тернопільський радіозавод «Оріон». За участь в аукціоні позивач ОСОБА_1 сплатив реєстраційний внесок в розмірі 47 гривень. Також позивач сплатив на рахунок Прикарпатської універсальної товарної біржі 49700 гривень гарантійного внеску за участь в аукціоні 30 червеня 2016 року. Згідно протоколу №7/2 від 30 червня 2016 року «Аукціон по продажу майна ПАТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» переможцем аукціону став ОСОБА_1

22 липня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Тернопільський радіозавод ОРІОН», в інтересах якого діє Костецький Володимир Ярославович та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого Публічне акціонерне товариство «Тернопільський радіозавод «ОРІОН» продало та передало майно у спільну часткову власність ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 купив і прийняв майно, а саме: частину будівлі, корпусу №11, площею 115 кв. м., що становить 19/1000 часток від загальної площі будівлі, корпусу № 11, площею 6096,8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 1-6 кладова, площею 25,6 кв. м., 1-7 коридор площею 8,1 кв. м., 1-8 кладова, площею 34, 9 кв. м., 2- 29 кладова, площею 36, 2 кв. м., 2-30 кладова, площею 13,2 кв.м.; частину нежитлового приміщення, приміщення виробничого корпусу №4, площею 14 кв.м., що становить 4/1000 часток від загальної площі нежитлового приміщення, приміщення виробничого корпусу № 4 площею 33672 кв. м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме частину технічного приміщення XXVI, площею 3734,8 кв.м. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. та зареєстрований у реєстрі за №2877. Згідно п. 2.1 Договору, продаж вищевказаного нерухомого майна відповідно до Протоколу № 7/72 Аукціону з продажу майна ПАТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» (дата проведення: 30 червня 2016 року, організатор: Прикарпатська універсальна товарна біржа в Тернопільській області) вчиняється за 497000 гривень, в тому числі ПДВ, з них 49700 гривень сплачено в якості гарантійного внеску за участь в аукціоні на рахунок Прикарпатська універсальна товарна біржа в Тернопільській області, а 447 300 гривень покупець зобов`язався сплатити до 31 липня 2016 року. Пунктом 3.1 Договору сторони погодили, що покупець зобов`язується перерахувати вказану в п. 2.1 цього договору на розрахунковий рахунок продавця № НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», МФО 380805, . На виконання п. 2.1 Договору Позивач 25 липня 2016 року сплатив на користь відповідача 368 900 гривень та додатково понесено витрати на суму 2500 гривень, що становили комісію за переказ готівки. 28 липня 2016 року ОСОБА_1 перерахував відповідачу залишок несплачених коштів за Договором в розмірі 78 400 гривень. За таких обставин, у зв`язку із укладанням та виконанням Договору купівлі - продажу від 22 липня 2016 року позивач набув у власність частину нерухомого майна сплативши відповідачу 497 000 гривень. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 06 жовтня 2020 року позов AT «Тернопільський радіозавод «Оріон» до ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним договір купівлі - продажу від 22 липня 2016 року, укладений між ПАТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» та ОСОБА_1 . Додатковим рішенням від 13 вересня 2021 року у справі №607/17123/19 заяву AT «Тернопільський радіозавод «Оріон» задоволено. Припинено речове право ОСОБА_1 на частину будівлі корпусу №11, площею 115,0 кв. м., що становить 19/1000 часток від загальної площі будівлі корпусу № 11, площею 6096, 8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 1-6 кладова, площею 25,6 кв.м., 1-7 коридор площею 8,1 кв. м., 1-8 кладова, площею 34,9 кв.м., 2- 29 кладова, площею 36,2 кв.м., 2-30 кладова, площею 10,2 кв.м.; частину нежитлового приміщення, приміщення виробничого корпусу № 4, площею 14 кв. що становить 4/1000 часток від загальної площі нежитлового приміщення. Припинено речове право ОСОБА_1 на приміщення виробничого корпусу №4 площею 33672 кв. м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме частину технічного приміщення XXVI, площею 3734,8 кв.м. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. та зареєстрований реєстрі за №2877. Із вищезазначених обставин вбачається, що обидві із сторін недійсного правочину здійснили його виконання, при цьому Відповідач своє право на реституцію використав, йог права приведено у стан, що існував до укладання та виконання Договору купівлі - продажу. За таких обставин, враховуючи ч. 1 ст. 216 ЦК України позивачу підлягає повернення сплачених ним грошових коштів на користь Відповідача в розмірі 497 000 гривень. Так, позивач вважає, що стороною Договору, що своїми діями допустила укладання недійсного правочину є відповідач. При цьому, у зв`язку із вчиненням оспореного правочину ОСОБА_1 поніс додаткові витрати в (розмірі 9 447 гривень, що складають: 47 гривень - витрати за участь в аукціоні, 2500 гривень - втрати до сплати комісії банку при сплаті коштів Відповідачу та 690 гривень витрат, пов`язаних із посвідченням Договору та підписів нотаріусом, що підлягають відшкодуванню позивачу з відповідача. Також, позивач вважає, що окрім сплачених ним на користь відповідача грошових коштів у сумі 497000 гривень, із відповідача підлягають до стягнення також 47 гривень - збитків, пов`язаних із сплатою реєстраційного внеску за участь в аукціоні, 2500 гривень - сплаченої комісії банку за перерахунок коштів відповідачу, 6900 гривень - витрат, сплачених нотаріусу за вчинення нотаріальних дій, 43554,44 гривень - інфляційних втрат в період 13 лютого 2021 року по 18 січня 2022 року та 14 152, 76 гривень - три відсотки річних за користування коштами в період 13 лютого 2021 року по 18 січня 2022 року. Попри це, покликаючись на ст. 216 ЦК України позивач просить стягнути із відповідача сплачені ним грошові кошти за правочином, що визнано недійсним в розмірі 497000 гривень. За вказаних обставин просив позов задовольнити.

23 березня 2022 року АТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» подав до суду зустрічний позов, у якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Тернопільський радіозавод «Оріон» грошові кошти за безпідставне збереження майна у сумі 430724, 72 гривень. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що на підставі ухваленого судом рішення від 06 жовтня 2020 року, яким визнано недійсним договір купівлі-продажу від 22 липня 2016 року, укладений між Публічним акціонерним товариство «Тернопільський радіозавод «Оріон» та ОСОБА_1 зареєстрований у реєстрі за №2877, та додаткового рішення від 13 вересня 2021 року, яким припинено право власності за ОСОБА_1 на відповідні приміщення, зокрема, частину будівлі, корпусу № 11 та частину нежитлового приміщення, приміщення виробничого корпусу №4, державним реєстратором внесено відповідні відомості до реєстру нерухомого майна. 26 листопада 2021 року AT «ТРЗ «Оріон» звернулося до ОСОБА_1 із листом, в якому просили звільнити зайняті приміщенні, а саме: частину будівлі, корпусу №11, площею 115,0 кв.м. та частину нежитлового приміщення, приміщення виробничого корпусу № 4, площею 14,0 кв. м. На даний лист позивач жодним чином не відреагував. Станом на сьогоднішній час, AT «ТРЗ «Оріон» не має фактичного доступу до приміщень. За змістом ст. 1212 ЦК особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. ОСОБА_1 дані приміщення здавав в оренду, або міг це робити. Усі приміщення та нерухоме майно, що належить АТ «ТРЗ «Оріон», які незадіяні у виробничих потребах здаються в оренду. З цих підстав, представник АТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» вважає, що ОСОБА_1 зобов`язаний відшкодувати АТ «ТРЗ «Оріон» кошти за безпідставне збереження майна, а саме: частини будівлі, корпусу №11, площею 115,0 кв.м., та частину нежитлового приміщення, приміщення виробничого корпусу №4, площею 14,0 кв.м. у сумі 430724,72 гривні. За вказаних обставин, просив задовольнити зустрічний позов.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 липня 2022 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Тернопільський радіозавод «Оріон» про стягнення коштів - задоволено.

Стягнуто із Акціонерного товариства «Тернопільський радіозавод «Оріон» на користь ОСОБА_1 497 000 (чотириста дев`яносто сім тисяч) гривень отриманих коштів за правочином, що визнаний недійсним.

Стягнуто із Акціонерного товариства «Тернопільський радіозавод «Оріон» на користь ОСОБА_1 4970 гривень судового збору.

У задоволенні зустрічного позову Акціонерного товариства «Тернопільський радіозавод «Оріон» до ОСОБА_1 про стягнення коштів - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник АТ "ТРЗ "Оріон" просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 липня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким - відмовити позивачу (за первісним позовом) в задоволені позовних вимог та задовольнити зустрічний позов АТ «ТРЗ «Оріон». Вважає, його незаконним та необґрунтованим, оскільки воно прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд при його винесенні неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що жодного документа який би підтверджував повернення приміщення у власність АТ «ТРЗ «Оріон» немає. Також немає жодного документа, який би свідчив у якому стані повернуто спірне приміщення. Навпаки, присутній лист АТ «ТРЗ «Оріон» з проханням повернути зайняті приміщення на які ОСОБА_1 жодним чином не відреагував.

Вказує, що згідно зі ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Разом з тим, як зазначає скаржник, суд не вірно застосував норми матеріального права, оскільки відновлення між сторонами status quo у фактичному та правовому становищі не відбулося, а матеріали справи не містять доказів того, що приміщення повернуто у розпорядження AT «ТРЗ «Оріон».

Зазначає, що процедура поверення майна після визнання договору купівлі-продажу недійсним передбачена Порядком повернення у державну власність об`єктів приватизації в разі розірвання або визнання недійсними договорів купівлі-продажу таких об`єктів Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 листопада 2018 року за №1338/32790. У відповідності до вказаного Порядку приймання об`єкта приватизації, що повертається у державну власність, здійснюється органом приватизації протягом 30 календарних днів після затвердження результатів інвентаризації та оформляється Актом приймання-передачі об`єкта, як це було зроблено під час купівлі об`єкта. Разом з тим, як стверджує скаржник, повернення спірного приміщення не відбулося.

Крім того вказує, що оскільки ОСОБА_1 є підприємцем і здавав спірні приміщення в оренду, за що міг отримувати прибуток, тому у відповідності до ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобовязана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави.

Зазначає, що усі приміщення та нерухоме майно, що належить АТ «ТРЗ «Оріон», які незадіяні у виробничих потребах здаються в оренду, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком орендної плати АТ «ТРЗ «Оріон» у Корпусі №4 та Копусі №11, у яких знаходяться спірні приміщення, та на підставі якого просить стягнути з ОСОБА_1 430724, 72 грн., оскільки вважає, що саме такий прибуток міг отримати ОСОБА_1 від здачі спірних приміщень в оренду.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Черніський І.Р. подав відзив на апеляційну скаргу де просить в задоволенні апеляційної скарги Акціонерного товариства «Тернопільський радіозавод «Оріон» - відмовити, рішення Тернопільського міськрайонного суду від 19 липня 2022 року у справі № 607/994/22 - залишити без змін. Вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та безпідставністю.

Відзив обґрунтований тим, що сторона відповідача за первісним позовом не заперечує факт отримання від ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 497 000.00 грн за оскарженим договором купівлі - продажу. Матеріали справи також не містять доказу повернення Товариством позивачу за первісним позовом даних коштів.

Зазначає, що посилання в апеляційній скарзі стосовно того, що ОСОБА_1 не надав суду підтвердження звільнення ним приміщення суперечить нормі ст. 81 ЦПК України та не може вважатись порушенням судом норм процесуального права, що могло б стати підставою для скасування судового рішення в розумінні ч. З ст. 376 ЦПК України.

Вказує, що після укладання договору купівлі - продажу ОСОБА_1 отримав у володіння спірне нерухоме майно, а АТ «ТР «Оріон» отримало сплату за таке майно в розмірі 497 000 гривень, що підтверджується наявними у матеріалах цивільної справи копіями квитанцій, зокрема: квитанції № 0.0.571588874.1 від 21 червня 2016 року, платіжним дорученням № N0VNY46017 від 25 липня 2016 року, платіжним дорученням від 28 липня 2016 року. Таким чином, відбулось двостороннє виконання умов договору купівлі продажу від 22 липня 2016 року, укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Тернопільський радіозавод «Оріон». За зазначених обставин судом вірно встановлено відсутність правових підстав для застосування норм глави 83 ЦК України, оскільки володіння майном ОСОБА_1 без належних на те підстав не знаходить свого підтвердження.

В судовому засіданні представник відповідач - адвокат Кучмій М.Я. просив апеляційну скаргу задовольнити з підстав, викладених у ній.

Представник позивача - адвокат Черніцький І.Р. просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а оскаржуване рішення суду залишити без змін, оскільки вважає його законним та обгрунтованим.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а справа - закриттю, оскільки не підлягає до розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом встановлено, що 30 червня 2016 року Прикарпатською універсальною товарною біржею в Тернопільській області проводився аукціон з продажу нерухомого майна, належного Публічному акціонерному товариству «Тернопільський радіозавод «Оріон».

Згідно квитанції №0.0.571588874.1 від 21 червня 2016 року позивач ОСОБА_1 сплатив на рахунок Прикарпатської універсальної товарної біржі 49700 гривень гарантійного внеску за участь в аукціоні 30 червеня 2016 року. (а.с. 12)

Згідно протоколу №7/2 від 30 червня 2016 року Аукціон по продажу майна ПАТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» (дата проведення: 30 червня 2016 року, організатор: Прикарпатська універсальна товарна біржа в Тернопільській області) переможцем аукціону по лоту №2 став ОСОБА_1 . Ціна продажу об`єкту торгів - 497 000 гривень. (а.с. 10)

22 липня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Тернопільський радіозавод «ОРІОН», в інтересах якого діє Костецький Володимир Ярославович (Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого Публічне акціонерне товариство «Тернопільський радіозавод «ОРІОН» продало та передало майно у спільну часткову власність ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 купив і прийняв майно, а саме: частину будівлі, корпусу №11, площею 115,0 кв. м., що становить 19/1000 часток від загальної площі будівлі, корпусу № 11 площею 6096, 8 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 1-6 кладова, площею 25,6 кв. м., 1-7 коридор площею 8,1 кв. м., 1-8 кладова, площею 34, 9 кв. м., 2- 29 кладова, площею 36, 2 кв. м., 2-30 кладова, площею 10,2 кв. м.; частину нежитлового приміщення, приміщення виробничого корпусу № 4, площею 14 кв. м., що становить 4/1000 часток від загальної площі нежитлового приміщення, приміщення виробничого корпусу № 4 площею 33672 кв. м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме частину технічного приміщення XXVI, площею 3734,8 кв.м. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. та зареєстрований у реєстрі за №2877.

Відповідно до Довідки №545/01-16, виданої 21 липня 2016 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А., за вчинення нотаріальної дії, а саме за посвідчення договору купівлі-продажу, засвідчення вірності копій, нараховано до сплати 6900 гривень.

На виконання умов договору, 25 липня 2016 року позивач ОСОБА_1 сплатив на користь відповідача Публічного акціонерного товариства «Тернопільський радіозавод «ОРІОН» грошові кошти у сумі 368900 гривень, що стверджується платіжним дорученням №N0VNY46017 від 25 липня 2016 року. (а.с. 13)

28 липня 2016 року позивач ОСОБА_1 перерахував відповідачу залишок несплачених коштів за Договором в розмірі 78 400 гривень, що стверджується платіжним дорученням від 28 липня 2016 року. (а.с. 15)

Таким чином, на підставі договору від 22 липня 2016 року, ОСОБА_1 набув у власність частину нерухомого майна, сплативши грошові кошти у розмірі 497000 гривень.

Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2020 року, ухваленим у цивільній справі №607/17123/19 задоволено позов Акціонерного товариства «Тернопільський радіозавод «Оріон» до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та визнано недійсним договір купівлі-продажу від 22 липня 2016 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Тернопільський радіозавод «Оріон», посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. та зареєстрований у реєстрі за №2877.

Додатковим рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 вересня 2021 року, ухваленим у цивільній справі №607/17123/19 припинено речове право ОСОБА_1 на частину будівлі, корпусу №11, площею 115,0 кв. м., що становить 19/1000 часток від загальної площі будівлі, корпусу № 11 площею 6096, 8 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 1-6 кладова, площею 25,6 кв. м., 1-7 коридор площею 8,1 кв. м., 1-8 кладова, площею 34, 9 кв. м., 2- 29 кладова, площею 36, 2 кв. м., 2-30 кладова, площею 10, 2 кв. м., зареєстроване на підставі договору купівлі-продажу від 22 липня 2016 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Тернопільський радіозавод «Оріон» та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. та зареєстрованого у реєстрі за №2877; припинено речове право ОСОБА_1 на частину нежитлового приміщення, приміщення виробничого корпусу № 4, площею 14,0 кв.м., що становить 4/1000 часток від загальної площі нежитлового приміщення, приміщення виробничого корпусу № 4 площею 33672 кв. м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване на підставі договору купівлі-продажу від 22 липня 2016 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Тернопільський радіозавод «Оріон» та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. та зареєстрованого у реєстрі за №2877.

Так, відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Суд, встановлений законом (законний суд), є необхідним інституційним елементом справедливого правосуддя в тому розумінні, яке цьому поняттю надає стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). Лише такий суд, керуючись правовими засадами та за встановленою законом процедурою, є компетентним здійснювати правосуддя.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно з частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Критеріями належності справи до господарського судочинства за загальними правилами є одночасно суб`єктний склад учасників спору та характер спірних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Ознаками господарського спору є, зокрема: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Кожна фізична особа має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом (стаття 42 Конституції України). Це право закріплено й у статті 50 ЦК України, у якій передбачено, що право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до частини другої статті 50 ЦК України фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом.

Фізична особа, яка бажає реалізувати своє конституційне право на підприємницьку діяльність, після проходження відповідних реєстраційних та інших передбачених законодавством процедур не позбавляється статусу фізичної особи, а набуває до свого статусу фізичної особи нової ознаки - суб`єкта господарювання. Вирішення питання про юрисдикційність спору залежить від того, чи виступає фізична особа - сторона у відповідних правовідносинах - як суб`єкт господарювання, та від визначення цих правовідносин як господарських.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 916/1261/18 (провадження № 12-37гс19).

Для встановлення факту придбання та користування відповідачем майном з метою здійснення господарської, зокрема підприємницької, діяльності потрібно встановити факт ведення діяльності нею як фізичною особою-підприємцем, спрямованої на виготовлення та реалізацію, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру.

Схожого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 686/19389/17 (провадження № 14-42цс19).

З наявної в матеріалах справи виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань позивач ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець з 28.10.1999 номер запису: 0020921.

Підприємницька діяльність ОСОБА_1 станом на час виникнення спірних правовідносин, дати звернення з позовом до суду та на час ухвалення судами судових рішень припинена не була.

АТ "Тернопільський радіозавод "Оріон" є юридичною особою.

Відтак, учасниками цієї справи є юридична особа, а також фізична особа-підприємець ОСОБА_1 та виступають у спірних правовідносинах як суб`єкти господарювання.

Спір виник відносно об`єкта нерухомого майна, а саме: частину будівлі, корпусу №11, площею 115 кв. м., що становить 19/1000 часток від загальної площі будівлі, корпусу № 11, площею 6096,8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 1-6 кладова, площею 25,6 кв. м., 1-7 коридор площею 8,1 кв. м., 1-8 кладова, площею 34, 9 кв. м., 2- 29 кладова, площею 36, 2 кв. м., 2-30 кладова, площею 13,2 кв.м.; частину нежитлового приміщення, приміщення виробничого корпусу №4, площею 14 кв.м., що становить 4/1000 часток від загальної площі нежитлового приміщення, приміщення виробничого корпусу № 4 площею 33672 кв. м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме частину технічного приміщення XXVI, площею 3734,8 кв.м., які ОСОБА_1 придбав будучи ФОП для здійснення підприємницької діяльності згідно договору купівлі продажу від 22 липня 2016 року укладеним між Публічним акціонерним товариством «Тернопільський радіозавод «ОРІОН», та ОСОБА_1 який визнано недійсним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2020 року, у цивільній справі №607/17123/19.

З урахуванням встановлених обставин, колегія суддів вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, є господарсько-правовими, оскільки спір виник між АТ "Тернопільський радіозавод "Оріон" та ФОП ОСОБА_1 , як суб`єктами господарювання.

Схожого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 607/15555/20 ( провадження № 61-13546св21).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частинами першою та другою статті 377 ЦПК України передбачено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково із закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Оскільки місцевий суд не встановив правову природу спірних правовідносин, що виникли між сторонами, у зв`язку з чим порушив норми цивільного процесуального законодавства щодо визначення предметної юрисдикції справи та розглянув у порядку цивільного судочинства справу, яка підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, ухвалене ним рішення підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

На виконання вимог частини першої статті 256 ЦПК України колегія суддів роз`яснює позивачу, що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарського суду. Протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови він може звернутися до Тернопільського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Керуючись ст. ст. 255, 367, 377, 374, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства "Тернопільський радіозавод "Оріон" - адвоката Кучмія Миколи Ярославовича задовільнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 липня 2022 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Тернопільський радіозавод «Оріон» про стягнення коштів та зустрічним позовом Акціонерного товариства «Тернопільський радіозавод «Оріон» до ОСОБА_1 про стягнення коштів закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 та Акціонерному товариству «Тернопільський радіозавод «Оріон», що розгляд справи за їх позовом віднесено до юрисдикції господарських судів.

Роз`яснити ОСОБА_1 та Акціонерному товариству «Тернопільський радіозавод «Оріон», що протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови вони можуть звернутися до Тернопільського апеляційного суду з заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 27 грудня 2022 року.

Головуючий

Судді