31.10.2022 Єдиний унікальний номер 205/5624/21
Номер провадження: 2/205/453/2022
31 жовтня 2022 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Мовчан Д.В.
при секретарі Волкобоєвої А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Департамент соціальної політики Дніпровської міської ради, Новокодацький районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Орган опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради, Дитячий будинок сімейного типу Іонової Капуз про визнання батьківства та зобов`язання внести зміни в актовий запис про народження дитини,-
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Департамент соціальної політики Дніпровської міської ради, Новокодацький районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Орган опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради, Дитячий будинок сімейного типу Іонової Капуз про визнання батьківства та зобов`язання внести зміни в актовий запис про народження дитини.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він, ОСОБА_1 , разом із ОСОБА_2 (далі Відповідач) проживали з квітня 2010 року по січень 2017 року однією сім`єю без реєстрацію шлюбу за місцем його реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . Під час проживання у фактичних шлюбних стосунках у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У актових записах про народження дітей відомості про батька при реєстрації народження записані за вказівкою матері, відповідно до ч.1 ст. 135 СК України.
Далі позивач зазначає, що ОСОБА_2 , рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.11.2020 року була позбавлена батьківських прав щодо малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після позбавлення батьківських прав діти перебували в Комунальному закладі соціального захисту «Центр підтримки дітей «Довіра» Дніпровської міської ради. Під час перебування дітей в даному закладі позивач зазначає, що він постійно спілкувався з ними, навідував їх, передавав подарки та хотів забрати до себе додому. Однак, з осені 2021 року контакт з дітьми був припинений, оскільки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 були відраховані із Комунального закладу соціального захисту «Центр підтримки дітей «Довіра» Дніпровської міської ради, у зв`язку з влаштуванням до дитячого будинку сімейного типу.
У зв`язку з вищевикладеним, позивач звертається до суду та просить суд визнати його, ОСОБА_1 , батьком: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зобов`язати Новокодацький районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) внести зміни: до актового запису № 782, про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зокрема зазначити, що батьком дитини є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та до актового запису № 519, про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зокрема зазначити, що батьком дитини є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подала.
Представник Органу опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради, подали письмові пояснення по даній справі, в яких зазначила, що малолітні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі розпорядження голови адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради № 28-р від 15.03.2021 року, з 22.03.2021 року влаштовані до дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_5 та у зв`язку зі збройною агресією росії проти України були перевезені до Німеччини.
Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомила, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило.
Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Дитячого будинку сімейного типу Іонової Капуз, у підготовче судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив заяв чи клопотань від такого учасника справи до суду не надходило.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Департамент соціальної політики Дніпровської міської ради, надав до суду письмову заяву про проведення судового засідання без його участі.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Новокодацького районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), також, надав до суду письмову заяву про проведення судового засідання без його участі.
Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Органу опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради надала суду письмову заяву про проведення відкритого судового засідання без її участі.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 05.10.2021 року вирішено провадження зупинити та призначити судову молекулярно генетичну експертизу по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Департамент соціальної політики Дніпровської міської ради, Новокодацький районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Орган опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради, Дитячий будинок сімейного типу Іонової Капуз про визнання батьківства та зобов`язання внести зміни в актовий запис про народження дитини.
Ухвалою суду від 20.12.2021 року вирішено відновити провадження по цивільній справі за вищевказаним позовом.
Ухвалою суду від 22.09.2022 року вирішено залучити до участі у справі, в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Дитячий будинок сімейного типу Іонової Капуз (місце знаходження: АДРЕСА_2 ).
У відповідності до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, яка належним чином була повідомлена і від якої не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені нею причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила та не подала відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення з огляду на наступне.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , знаходились у фактичних шлюбних відносинах з квітня 2010 року по січень 2017 року.
При цьому, позивач наголошує, що від спільного подружнього життя такі сторони мають спільних малолітніх дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 08.06.2011 року та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 20.05.2016 року.
Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьками у свідоцтві зазначено: ОСОБА_6 та ОСОБА_2 . При цьому, відомості про батька внесено на підставі ст. 135 СК України.
Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьками у свідоцтві зазначено: ОСОБА_6 та ОСОБА_2 . При цьому, відомості про батька внесено на підставі ст. 135 СК України.
Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.11.2020 року ОСОБА_2 була позбавлена батьківських прав щодо малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 були відраховані із Комунального закладу соціального захисту «Центр підтримки дітей «Довіра» Дніпровської міської ради, у зв`язку з влаштуванням до дитячого будинку сімейного типу, на підставі наказу Департаменту соціальної політики Дніпровської міської ради від 22.03.2021 року № 8 «Про вибуття дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Судом також встановлено, що на підставі розпорядження № 28-р від 15.03.2021 року голови адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради № 28-р від 15.03.2021 року, з 22.03.2021 року малолітні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 були влаштовані до дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_5 .
Оскільки позивач вважає себе батьком вказаної дитини, то суд доходить висновку, що між сторонами виник спір який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини.
Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.
Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
Частиною першою статті 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Згідно з частинами першою, другою, четвертою статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнано за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положеньЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів.

Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вказує, що для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

Суд вказує, що 19.03.2019 року ЄСПЛ ухвалив рішення у справі «М. Т. проти України» («M.T. v. Ukraine», заява № 950/17) (далі також - Рішення), у якому звернув увагу, що стосовно спорів про батьківство, ініційованих ймовірними біологічними батьками, незважаючи на надану національним органам влади свободу розсуду в цій сфері, біологічний батько не повинен повністю виключатись з життя своєї дитини, якщо тільки цього не вимагають відповідні причини щодо захисту найкращих інтересів дитини (див. рішення від 22 березня 2012 року у справі «Каутзор проти Німеччини» («Kautzor v. Germany»,заява № 23338/09), та від 22 березня 2012 року у справі «Аренс проти Німеччини» («Ahrens v. Germany», заява № 45071/09, § 74)

За загальним правилом саме висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Калачова проти Росії» від 07 травня 2009 року, заява № 3451/05).

Згідно частини четвертої, пунктів 3-5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

У частині першій статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

В даному випадку матеріалами справи підтверджено, щ 15.12.2021 року до суду надійшло повідомлення начальника КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово медичної експертизи» ДОР щодо повернення ухвали про призначення судової молекулярно генетичної експертизи по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Департамент соціальної політики Дніпровської міської ради, Новокодацький районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання батьківства та зобов`язання внести зміни в актовий запис про народження дитини, у зв`язку з тим, що клопотання судового експерта не задоволено, а саме: оплату не здійснено та не доставлено малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 до закладу для проведення експертизи.

Таким чином, експертиза не була проведена у тому числі через несплату стороною позивача таких експертних дій.

Будь-яких інших висновків експертів, виконаних для подання до суду, із вказаного предмету дослідження, позивач суду також не надав. Тобто, в даному випадку, суду не були представлені будь-які достатні, належні та допустимі докази кровного споріднення позивача із вказаними дітьми, у зв`язку із чим в суду відсутні парові підстави для визнання батьківства.

За таких обставин суд вимушений відмовити у задоволенні позову з підстав не доведеності стороною позивача обставини походження вказаних дітей саме від нього, як батька.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. На підставі викладеного, суд вважає, сплачений судовий збір покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 20, 125, 126, 128, 129, 130, 135 СК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273,280-282, 430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Департамент соціальної політики Дніпровської міської ради, Новокодацький районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Орган опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради, Дитячий будинок сімейного типу Іонової Капуз про визнання батьківства та зобов`язання внести зміни в актовий запис про народження дитини - відмовити в повному обсязі.

2. Судові витрати у вигляді судового збору віднести на рахунок позивача ОСОБА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржувати заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Мовчан Д.В.