Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

17 лютого 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

при секретарі Боті О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

24.11.2021 позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить: стягнути з відповідача ОСОБА_3 на її користь аліменти для утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі 3000 грн. на місяць на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття.

Позовна заява мотивована тим, що між позивачкою та відповідачем укладено шлюб, в якому народилася діти: донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюбні відносини між подружжям не склалися, шлюб розірвано за рішенням суду від 02.12.2015. Вказує, що 20.09.2016 позивачка повторно вийшла заміж та змінила прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 . Вказує, що вищевказаним рішенням суду питання про сплату аліментів на утримання дітей, не вирішувалися, суми, які надаються відповідачем на утримання дітей є незначними, не покривають навіть частини витрат на дітей, які несе позивачка. Зазначає, що відповідач офіційно не працевлаштований, однак працює за кордоном, має непоганий та стабільний дохід.

В судове засідання позивачки не з`явилася, від її представника адвоката Михалківа Б.С. 17.02.2022 надійшла заява про розгляд позову у відсутності сторони позивача, щодо заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, зокрема шляхом виклику через вебпортал Судова влада України, в судове засідання повторно не з`явився.

На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивачки, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

02.12.2015 Ужгородським міськрайонним судом ухвалено рішення у справі №308/13368/15-ц, за яким шлюб, укладений 08.08.20002 між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 розірвано. Зазначено, що дітей слід залишити проживати з матір`ю.

В шлюбі у подружжя народилися діти: донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 відповідно, де батьками значаться позивачка та відповідач.

Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 стверджується, що позивачка 20.09.2016 уклала шлюб з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Прізвище після одруження дружини ОСОБА_7 .

У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ч. 2 ст. 141 СК України).

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Частиною 2 цієї статті регламентовано, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За відсутності відповідача встановити обставини, передбачені вказаною нормою, суду не видається за можливе, тому суд враховує твердження позивачки про наявність у відповідача фінансової можливості надавати аліменти у розмірі 3000 грн. на кожну дитину.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У відповідності до ч. 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Половина від вказаної суми є гарантованим мінімумом.

Враховуючи вищезазначене, вимога позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання у твердій грошовій сумі 3000 грн. щомісячно на кожну дитину для утримання неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття підлягає до задоволення.

Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача. Враховуючи, що позивачка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати такого, то така підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 89, 200, 206, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 56, 105, 110, 112, 115 СК України, суд

ухвалив:

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання якого АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання якої за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі 3000 /три тисячі/ гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, з дня пред`явлення позову до суду 24.11.2021 і до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання якого АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий на користь держави судовий збір в сумі 908 /дев`ятсот вісім/ гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов