рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

(ЗАОЧНЕ)

Справа № 495/5567/20

Номер провадження 2/495/662/2022

30 листопада 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово судді Анісімової Н.Д.,

із участю секретаря судового засідання Коліниченко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Моторне (транспортне) страхове Бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат пов`язаних з виплатою відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

Моторне (транспортне) страхове Бюро України звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 відшкодування в порядку регресу витрат у розмірі 23 015 грн. 12 коп. пов`язаних з виплатою відшкодування та судові витрати у розмірі 2 102 грн..

Стислий виклад позиції сторони позивача

10.12.2017 року водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Хундай Туксон», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул.Ізмаїльській, м.Білгород-Дністровський, Одеської області, здійснив зіткнення з автомобілем марки «Деу Матіз», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .. Постановою Одеського апеляційного суду Одеської області від 13.04.2018 року, справа №495/10628/17 водія ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124 КУпАП. В результаті даної ДТП що сталася з вини водія ОСОБА_1 був пошкоджений автомобіль марки «Деу Матіз», державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 , цивільно-правова відповідальність якого, була застрахована в ОДГРУЧАО «УПСК», на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АК/3830601, терміном дії з 22.05.2017 року по 21.05.2018 року. На час скоєння даної ДТП, водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно звіту вих. №16-01/1 від 30.08.2018 року про визначення вартості матеріального збитку, складеного оцінювачем-автотоварознавцем ТОВ «ДЕЛФІ ГРУП», вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Деу Матіз», державний номерний знак НОМЕР_2 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників складає 22 720 грн. 58 коп.. Завдана шкода особисто винуватцем ДТП, потерпілому відшкодована не була, у зв`язку з чим, потерпілий ОСОБА_4 , з метою отримання страхового відшкодування, 17.05.2018 року, звернувся до МТСБУ з відповідною заявою. У зв`язку з настанням події, передбаченої п.п.«а» п.41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розглянувши заяву власника пошкодженого автомобіля та зібрані аварійним комісаром документи по ДТП, МТСБУ було прийнято рішення (Наказ №5417 від 03.06.2019 року, про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та виплачено ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 21 515 грн. 12 коп., що підтверджується платіжним дорученням №966242 від 04.06.2019 року. Крім того, МТСБУ було сплачено ТОВ «ДЕЛФІ ГРУП», за оплату послуг аварійного комісара, (за огляд авто та збір документів) у розмірі 1500 грн., що підтверджується платіжним дорученням №993272, від 13.09.2018 року. Таким чином, у зв`язку з вищевикладеним та зважаючи на те, що постанова суду в адміністративній справі, за якою відповідача визнано винним у вчиненні ДТП, набрала законної сили і на підставі даного рішення потерпілій стороні відшкодована матеріальна шкода, у МТСБУ виникло право зворотньої вимоги саме до відповідача, як до винної особи, в розмірі понесених витрат, що складають 23 015 грн. 12 коп., оскільки дана особа на момент ДТП не мала договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Стислий виклад позиції відповідача

Відповідач скористався своїм правом відповідно до ст.178 ЦПК України та на адресу суду надіслав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити в задоволенні позову. Позивач просить стягнути суму у розмірі 23 015 грн. 12 коп., яка складається з виплати потерпілому ОСОБА_4 відшкодування за механічні пошкодження його авто у розмірі 21515,12 грн та оплату послуг аварійного комісара у розмірі 1500,00 грн. Проте, витрати на послуги аварійного комісара не підлягають стягненню з відповідача, оскільки не передбачено чинним законодавством та ці витрати не віднесені до фактичних витрат, що були сплачені потерпілому, а є наслідком виконаних робіт за дорученням МТСБУ. Також відповідач не згоден з сумою відшкодування у розмірі 21515,12 гривен, оскільки аварійним комісаром допущені безліч поруш та припущень, які підлягають ретельної перевірки та сума відшкодування є такою, що не відповідає фактичним пошкодженням застрахованого авто саме внаслідок дорожньо-транспортної події. Вартість виконаних робіт також не відповідають дійсності, оскільки роботи щодо ремонту переднього правого бамперу, панелі решітки радіатора, капоту, правого поворотніку, переднього правого крила, підсилювача переднього бамперу, передньої панелі та кузову, не відносяться до тих механічних пошкодженнях, які підлягають відшкодування за рахунок відповідача.

Відомості про рух справи, процесуальні дії у справі.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.09.2020 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.12.2020 року цивільна справа за позовом Моторне (транспортне) страхове Бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат пов`язаних з виплатою відшкодуванняза правилами підсудності була передана на розгляд до Приморського районного суду міста Одеси.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 17.02.2021 року відкрито провадження по справі за позовом Моторне (транспортне) страхове Бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат пов`язаних з виплатою відшкодування в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 29.03.2021 року цивільна справа за позовом Моторне (транспортне) страхове Бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат пов`язаних з виплатою відшкодуванняза правилами підсудності була передана на розгляд до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.05.2021 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшло клопотання в якому зазначено, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, розгляд справи провести за його відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся, шляхом направлення на зареєстровану у встановленому законом порядку адресу його місця проживання, встановлену з довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав та будь-яких заяв або клопотань до суду не надходило.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою представника позивача.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що 10.12.2017 року о 16.20 год. по вул.Ізмаїльській 45, м.Білгород-Дністровський, Одеської області ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Hundai Tucson», д/н НОМЕР_1 , на перехресті вул.Свято-Георгіївська почав виконувати маневр обгону на перехресті та ближче 50 м. від пішохідного переходу, не переконався, що водій, який рухався попереду, почав виконувати маневр ліворуч, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Daewoo Matiz», д/з НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті ДТП чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.03.2018 року, справа №495/10628/17 провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито на підставі ст.38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою апеляційного суду Одеської області від 13.04.2018 року апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволена. Постанова Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.03.2018 року скасована та прийнята нова, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрито у звязку з закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За таких обставин, наявність вини в діях відповідача ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, в даному випадку є встановленою і доказуванню не підлягає.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача ОСОБА_1 був пошкоджений автомобіль марки «Деу Матіз», державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 , цивільно-правова відповідальність якого, була застрахована в ОДГРУЧАО «УПСК», на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АК/3830601, терміном дії з 22.05.2017 року по 21.05.2018 року.

На момент дорожньо-транспортної пригоди заподіювач шкоди ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до висновку складеного оцінювачем-автотоварознавцем ТОВ «ДЕЛФІ ГРУП» №16-01/1 від 30.08.2018 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Деу Матіз», державний номерний знак НОМЕР_2 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників складає 22 720 грн. 58 коп..

Проте, відповідачем ОСОБА_1 як винуватцем дорожньо-транспортної пригоди завдана шкода потерпілому відшкодована не була, у зв`язку з чим, потерпілий ОСОБА_4 , з метою отримання страхового відшкодування відповідно до ст.35, п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 17.05.2018 року звернувся до Моторного (транспортне) страхового Бюро Україниз відповідною заявою.

Відповідно до ст.39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземшіх транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам.

Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Статтею 29 Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Розглянувши заяву власника пошкодженого автомобіля та зібрані аварійним комісаром документи по дорожньо-транспортній пригоді, Моторне (транспортне) страхове Бюро України 03.06.2019 року прийняло наказ №5417 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та ОСОБА_4 виплачені грошові кошти у розмірі 21 515 грн. 12 коп., що підтверджується платіжним дорученням №966242 від 04.06.2019 року.

Крім того, Моторне (транспортне) страхове Бюро України перерахувало ТОВ «ДЕЛФІ ГРУП» грошові кошти у розмірі 1500 грн. за оплату послуг аварійного комісара, (за огляд авто та збір документів), що підтверджується платіжним дорученням №993272, від 13.09.2018 року.

Таким чином, загальна сума збитків складає 23 015 грн. 12 коп. (21 515 грн. 12 коп. + 1 500 грн.)..

Оскільки відповідач добровільно не відшкодовує матеріальні збитки завдані в результаті дорожньо-транспортної пригоди, позивач звернувся до суду.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст.16 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: зокрема, 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч.3 ст.22 ЦК України, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно ч.4 ст.22 ЦК України, на вимогу особи, якій завдано шкоди та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст.1166 ЦК України, особа,яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано нез її вини.

Згідно до ч.3 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.

Відповідно до п.41.4 ст.41 Закону МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до п.38.2 ст.38 Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно п.4. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цвільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну лізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавана за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Статею 1192 ЦК України визначено способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого.

Так, згідно ч.1 ст.1192 ЦК Укрїни, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Положеннями ст.1195 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини відповідача, який керував транспортним засобом. Вина і протиправність дій відповідача встановлена судовим рішенням і не підлягає додатковому доказуванню. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт завдання шкоди та розмір завданої шкоди.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Висновки за результатами розгляду справи

Наведене дає підстави для висновку про те, що вимоги позивача про стягнення відшкодування в порядку регресу витрат пов`язаних з виплатою відшкодуванняу розмірі 23 015 грн. 12 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 102 грн., який підтверджений платіжним дорученням №9799591 від 31.08.2020 року.

Керуючись ст.ст.4, 12-13, 258, 259, 263, 265, 268, 280-289, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов Моторне (транспортне) страхове Бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат пов`язаних з виплатою відшкодування задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 на користь Моторного (транспортне) страхового Бюро України, ІBAN: НОМЕР_5 в AT Укрексімбанк м.Київ, місцезнаходження: 02154, м.Київ, Русанівський бульвар 8 відшкодування в порядку регресу витрат у розмірі 23 015 грн. 12 коп. пов`язаних з виплатою відшкодування.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 на користь Моторного (транспортне) страхового Бюро України, ІBAN: НОМЕР_5 в AT Укрексімбанк м.Київ, місцезнаходження: 02154, м.Київ, Русанівський бульвар 8 судові витрати у розмірі 2 102 грн..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Анісімова Н.Д.