Справа № 462/43/19 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/811/4043/19 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Савуляка Р.В., Мікуш Ю.Р.

секретаря: Скакун І.А.

за участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , представника ПАТ «Акцент Банк» - Омельченка Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 05 серпня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за кредитним договором з відповідача, покликаючись на те, що відповідно до укладеного договору №ANW2R від 03 січня 2018 року відповідач отримав кредит у розмірі 20 864,68 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 00.12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У порушення ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку із порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 29 листопада 2018 року має заборгованість 22317,10 грн. Просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором в сумі 22317,00 грн та судові витрати.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 05 серпня 2019 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 / АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 / на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» /МФО 307770, , р/р НОМЕР_2 / 22317 /двадцять дві тисячі триста сімнадцять/ 10 копійок заборгованості за кредитним договором №ANW2R від 03 січня 2018 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 / АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 / на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» /МФО 307770, , р/р 0010/ 1762 /одну тисячу сімсот шістдесят дві/ гривні 00 копійок сплаченого судового збору.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 05 серпня 2019 року оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що апелянта не було належним чином повідомлено про дату та час судового розгляду. Зазначає, що втратив паспорт. Невідома особа шахрайськими діями скористалась його паспортом та відкрила кредитний договір, працівниками банку «Акцент Банк» не було належним чином перевірено актуальність і дані паспорту пред`явленого особою шахраєм. Просить рішення суду скасувати та направити справу на новий судовий розгляд. Скасувати кредитний договір № ANW2R від 03 січня 2018 року.

Скасувати всі інші заборгованості, які були накопичені на неактуальний паспорт НОМЕР_3 , виданий Залізничним РВ УМВС України у Львівській області, 19 серпня 1997року.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не подано.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 , просив апеляційну скаргу задовольнити, покликаючись на доводи, викладені у скарзі. Представник ПАТ «Акцент Банк» - Омельченко Є.В. при розгляді апеляційної скарги покладається на розгляд суду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід задовольнити частково.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам не повністю відповідає.

Судом встановлено, що 03 січня 2018 року, що позивач надав ОСОБА_1 кредит №ANW2R у розмірі 20 864,68 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 00.12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Станом на 29 листопада 2018 року, внаслідок порушення відповідачем ОСОБА_1 зазначених умов закону та договору, заборгованість становить 22317,10 грн, яка складається з наступного: 20864,68 грн - заборгованість за кредитом; 19,73 грн - заборгованість по процентами за користування кредитом; 730,26 грн - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 702,43 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, що стверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №ANW2R від 03 січня 2018 року.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оцінюючи докази у їх сукупності прийшов до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Проте з таким висновком суду колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

В апеляційній скарзі відповідач заперечує як сам факт укладення договору, так і факт отримання кредитних коштів.

У зв`язку з цим, ОСОБА_1 подано позов до AT «Акцент-Банк» про визнання недійсним кредитного договору від 03 січня 2018 року № ANW2R, укладеного між Акціонерним товариством «Акцент Банк» та ОСОБА_1 .

08 травня 2020 року ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська відкрито провадження у справі № 202/2691/20 за позовом ОСОБА_1 до AT «Акцент-Банк» про визнання недійсними кредитних договорів.

На підставі ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.06.2021 призначено судову почеркознавчу експертизу.

Згідно висновку експертизи Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз № 3976-21 від 10.12.2021 року підписи від імені ОСОБА_1 , розміщені в матеріалах кредитного договору від 03 січня 2018 року № ANW2R, укладеного між Акціонерним товариством «Акцент Банк» та ОСОБА_1 , виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільству, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За положеннями статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Оскільки відповідно до висновків експертизи підписи у кредитному договорі від 03 січня 2018 року № ANW2R, укладеному між Акціонерним товариством «Акцент Банк» та ОСОБА_1 , виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою, тому позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Ураховуючи вище наведені обставини у їх сукупності колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Інші вимоги апеляційної скарги виходять за межі предмета спору у даній справі, тому не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 05 серпня 2019 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено:02.03.2022.

Головуючий

Судді