Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.11.2022 Справа №607/10855/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Дзюбича В.Л., за участі секретаря судового засідання Кочмар С. М., представника позивача - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Великоберезовицької селищної ради, треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання прав та обов`язків забудовника,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Великоберезовицької селищної ради, треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання прав та обов`язків забудовника на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування позову ОСОБА_2 посилається на наступні обставини. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки - ОСОБА_5 , який на момент смерті проживав та був зареєстрований по АДРЕСА_2 . За померлим числиться незавершений будівництвом житловий будинок по АДРЕСА_1 . Позивачка вказує, що вона вступила в управління спадковим майном після смерті чоловіка ОСОБА_5 . Поставою державного нотаріуса позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний незавершений будівництвом житловий будинок після смерті чоловіка у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Вказує, що вона є єдиним спадкоємцем першої черги спадкування після смерті чоловіка. З урахуванням зазначеного, просить суд позовні вимоги задовольнити.

Представник позивача - адвокат Будз Т. В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача Великоберезовицької сільської ради в судове засідання не з`явився, однак направив до суду заяву про розгляд справи без участі представника, у якій не заперечує щодо задоволення позовних вимог.

Треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, натомість, подали заяви, в яких просять справу розглядати у їх відсутності, не заперечують щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про визнання прав та обов`язків забудовника.

Дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 у с. Лучка Тернопільського р-н Тернопільської обл., про що зроблено запис за № 8, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уклали шлюб 14.10.1989 р. у Миролюбівській сільській Раді народних депутатів, про зроблено запис за № 15.

Згідно довідки Миролюбівського старостинського округу від 23.02.2022 року № 133, по АДРЕСА_1 числиться незавершений будівництвом житловий будинок за померлим ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_2 вступила в управління спадковим майном після смерті чоловіка ОСОБА_5 .

Як вбачається з довідки Миролюбівського старостинського округу від 23.02.2022 року № 134, померлий ОСОБА_5 , який 01.04.1996 року на час смерті був зареєстрований у АДРЕСА_2 , а його дружина - ОСОБА_2 , 1971 р. н., та його сини - ОСОБА_3 , 1990 р. н., та ОСОБА_4 , 1991 р. н., були зареєстровані у с. Миролюбівка Тернопільського р-н Тернопільської обл.

З інформаційної довідки №1269 від 12.10.2021 р. вбачається, що за Тернопільське районне бюро технічної інвентаризації повідомляє про те, що за матеріалами бюро станом на 01.01.2013 р. державна реєстрація права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 у бюро не проведена.

Відповідно до копії рішення № 11 засідання виконавчого комітету Миролюбівської сільської ради народних депутатів Тернопільського району від 28.02.1991 року «Про дозвіл будівництва індивідуальних господарських будинків», вирішено погодити рішення загальних Зборів членів уповноважених колгоспників колгоспу «Заповіт Леніна» № 1 від 29 січня 1991 року для будівництва житлового будинку громадянину ОСОБА_5 у АДРЕСА_3 .

Згідно копій технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , замовником технічної інвентаризації зазначено ОСОБА_2 , загальна площа вказаного будинку 121,2 кв.м., житлова - 88,1 кв.м..

Як вбачається з копії матеріалів спадкової справи № 419/2021 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 звернулася до Тернопільської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 після смерті чоловіка ОСОБА_5 , 1967 р. н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2009/02-31 від 27.10.2021 року, відповідно до якої ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_5 через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно.

У судовому засіданні належними доказами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 .

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що відносини спадкування регулюються за правилами ЦК 2003 р., якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК 1963 р., у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Таким чином, спадкування після смерті ОСОБА_5 відбувалось за правилами, встановленими ЦК 1963 р.

На випадок своєї смерті спадкодавець заповіту не склав, а тому має місце спадкування за законом.

Відповідно до ст.529 ЦК Української РСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на належне йому за життя майно, а саме на незавершений будівництвом житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст.549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Суд констатує, що спадщину після смерті спадкодавця прийняла позивачка відповідно до ст.549 ЦК Української РСР як спадкоємець за законом, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, оскільки після смерті спадкодавця здійснювала догляд за спадковим майном, що доводиться довідкою Миролюбівського старостинського округу № 133 від 23.02.2022.

Згідно положень ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Таким чином, оскільки діти померлого - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , подали до суду заяви у яких не заперечили щодо задоволення позовних вимог матері ОСОБА_2 , доказів прийняття спадщини після батька не подали а тому позивачка ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 .

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

В зв`язку з необхідністю прийняття спадщини, що залишилася після смерті спадкодавця, позивач звернулася до державного нотаріуса, де їй було надано відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Разом з тим, у відповідності до п.8 Постанови ПВС № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.

Згідно інформаційного листа ВССУ № 24-150/0/4-13 28.01.2013 року, виходячи зі змісту частин першої, другої статті 331 ЦК, частини першої статті 182 ЦК та пункту 8 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 (зі змінами і доповненнями станом на 22 січня 2009 року), право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва об`єкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності.

До виникнення права власності на новозбудоване нерухоме майно право власності існує лише на матеріали, обладнання та інше майно, що було використано в процесі будівництва (частина третя статті 331 ЦК), відтак статтею 331 ЦК не передбачено можливості визнання права власності на недобудоване нерухоме майно в судовому порядку.

Крім того, відповідно до правової позиції, висловленої ВССУ у своєму Листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Разом з тим, у разі відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, або відсутності державної реєстрації права власності необхідно з`ясувати причини відсутності правовстановлюючих документів, державної реєстрації права власності або документів на забудову. У разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно судами може визнаватись у порядку спадкування право на забудову, право на будівельні матеріали та інше у відповідності зі встановленим судом правовим режимом спірного майна.

За умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватись самочинним, а є незавершеним.

Пунктом 8 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 встановлено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки входять до складу спадщини. Законодавством передбачено порядок прийняття в експлуатацію будівель інспекцією архітектурно-будівельного контролю за місцем їх розташування, який не може підмінятися судовим рішенням.

Визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок відповідно до чинного законодавства України неможливе.

Потрібно визнати правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини.

Отримати свідоцтво про право на спадщину на недобудований спадковий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 позивач не в змозі, позаяк спадкодавцем за життя, будівництво такого не було завершено і відповідно не було належним чином здано такий в експлуатацію і не проведено реєстрації даного об`єкту нерухомості в органах БТІ та сільській раді.

Таким чином, суд прийшов до переконання, що до позивача в порядку спадкування мають перейти права і обов`язки забудовника, які належали ОСОБА_5 щодо об`єкту нерухомості - житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих позивачем доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 18, 81, 206, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до Великоберезовицької селищної ради, треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання прав та обов`язків забудовника - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 права та обов`язки забудовника житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 , с. Лучка, Тернопільський р-н, Тернопільська обл.

Відповідач: Великоберезовицька селищна рада, місцезнаходження: вул. С. Бандери, 26, смт. Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області, .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_1 .

Третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , АДРЕСА_4 .

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич