Справа № 464/8531/21
пр.№ 2/464/57/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.02.2022 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді Борачка М.В.,

секретар судового засідання Мерза Д.С.,

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 , у якому просить визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову покликається на те, що спірна квартира АДРЕСА_1 належить їй, доньці ОСОБА_4 та онуку ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності.У вказаній квартирі, окрім них, зареєстровані ще неповнолітні онуки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та відповідач ОСОБА_3 , який є її зятем. Зазаначає, що хоч і між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрований шлюб, однак вони проживають окремо та шлюбні стосунки не підтримують. Відповідач у даній квартирі не проживає тривалий час, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі немає. Місце проживання останнього, ні їй ні іншим членам сім`ї невідоме. Зазначає, що жодних перешкод у користуванні даною квартирою відповідачу не чиняться. У зв`язку з тим, що відповідач зареєстрований в квартирі, але в такій не проживає понад один рік, не сплачує житлово-комунальні послуги, у відповідності до ст. 405 ЦК України, просить визнати його таким, що втратив право користування квартирою.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 10.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні надали пояснення аналогічні змісту позову, додатково пояснивши, що відповідач є її зятем. Останній не проживає у спірній квартирі більше двох років, місце проживання відповідача їй невідомо.Жодних речей відповідача у квартирі немає. Збереження реєстрації відповідача змушує її нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг та перешкоджає в отриманні допомоги з боку держави для оформлення субсидії. Проти заочного розгляду справи не заперечують.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, хоча згідно із ст.130 ЦПК України належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу заочно за її відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла заява, в якій вона позов підтримує, розгляд справи просить проводити у її відсутності.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, показання свідка ОСОБА_9 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною 1 ст. 383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Згідно ч.2 ст. 64 ЖК Української РСР до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ч.4 ст. 156 ЖК Української РСРдо членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Згідно з довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописки №408/21 від 27.11.2021 р., виданою ОСББ «Хуторівка-42», у квартирі АДРЕСА_1 , окрім позивача ОСОБА_1 , зареєстровані: ОСОБА_4 (донька, співвласник); ОСОБА_5 (онук, співвласник); ОСОБА_6 (онук); ОСОБА_7 (онук); ОСОБА_8 (онук) та відповідач ОСОБА_3 (зять).

Суд встановив, що відповідач ОСОБА_3 тривалий час фактично не проживає у спірній квартирі, що підтверджено копією актів комісії ОСББ «Хуторівка-42» від 17.09.2021, 01.10.2021, 27.11.2021.

Окрім цього, факт непроживання відповідача за вищевказаною адресою підтверджується показаннями свідка ОСОБА_9 , допитаного у судовому засіданні, який ствердив, що є сусідом позивача та проживає у квартирі АДРЕСА_3 . Зазначив, що відповідач проживав разом з донькою позивача у квартирі АДРЕСА_4 вказаного будинку, проте відсутній за місцем проживання останні два роки. Де проживає відповідач йому невідомо.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, встановлено, що відповідач ОСОБА_3 не проживає у спірній квартирі понад встановлений законом строк збереження права користування житлом, доказів щодо поважних причин не проживання чи чинення перешкод йому у користуванні таким, суду не надано, а відтак, суд приходить до висновку про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартироюАДРЕСА_1 .

Таким чином, враховуючи наведене вище, суд прийшов до висновку, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову.

У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 908,00 грн, що підтверджено квитанцією, яка міститься у матеріалах справи, який необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.7, 10, 12, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-289 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 908,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 .

Третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 .

Повне судове рішення складено 21 лютого 2022 року.

Головуючий Борачок М.В.