Справа № 522/7766/22
Провадження № 2/522/3952/22
УХВАЛА

11 липня 2022 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Косіцина В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

27 червня 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій вона просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 2/3 частки з усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За результатами автоматизованого розподілу справа передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Косіциній В.В.

Враховуючи те, що відповідачем у вказаному позові є фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності та на виконання вимог ч. 6 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України, 28 червня 2022 року судом було направлено запити до Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області для уточнення відомостей щодо зареєстрованих місць проживання сторін. Відповіді на вказані запити надійшли до суду 5 липня 2022 року та з них слідує, що ні позивач, на відповідач по Одесі та Одеській області зареєстрованими чи знятими з реєстрації не значаться.

У той же час судом під час вивчення позовної заяви та додатків до неї стало відомо, що відповідно до Довідки від 10.06.2022 року № 5105- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, зареєстрованим місцем проживання позивача ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 , а фактичним місцем проживання/перебування АДРЕСА_2 . У той же час, відповідно до Довідки від 10.07.2020 року № 1429- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_2 є АДРЕСА_3 , а фактичним місцем проживання/перебування: АДРЕСА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом, однак ч. 1 ст. 28 ЦПК України передбачено, що позови про стягнення аліментів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. Таким чином, у справах про стягнення аліментів застосовуються правила альтернативної підсудності.

Відповідно до частини 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ст. 3 Закону України від 11.12.2003 № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» : місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» місто Донецьк, де має зареєстроване місце проживання позивачка, належить до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ст. 1 Закону України від 20.10.2014 № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (у редакції Закону України від 24.12.2015 № 921-VIII) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ст. 4 даного Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону. А відповідно до ст. 5 даного Закону місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону, засвідчує довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Адресою фактичного місця проживання внутрішньо переміщеної особи може бути адреса відповідного місця компактного поселення внутрішньо переміщених осіб (адреса містечка із збірних модулів, гуртожитку, оздоровчого табору, будинку відпочинку, санаторію, пансіонату, готелю тощо).

Враховуючи зазначене, підтвердженим місцем проживання позивача в розумінні частини 3 ст. 28 ЦПК України та ст. 4, 5 Закону України від 20.10.2014 № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до Приморського району м. Одеси. Таким чином, суд прийшов до висновку, що справа підсудна Приморському районному суду м. Одеси.

Окрім того, суд, дослідивши матеріали позовної заяви, вважає, що її подано із додержанням вимог, передбачених статтями 175 та 177 Цивільного процесуального кодексу України, підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, відмови в відкритті провадження у справі відсутні, а отже, на підставі вище викладеного, суд вважає за можливе відкрити провадження по справі та визначити спрощений порядок позовного провадження з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченим ЦПК України у порядку : 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження, а згідно із частиною 4 зазначеної статті, спрощене позовне провадження призначене для розгляду, зокрема, і малозначних справ, до яких ЦПК України відносить і справи про стягнення аліментів (п.3. ч. 6 ст. 19 ЦПК України).

Суд також звертає увагу на те, що загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні, однак дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов до висновку, що справа може бути розглянута у порядку спрощеного провадження

Частиною 5 статті 279 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 277 Цивільного процесуального кодексу України питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

З урахуванням приписів ст. 19, 274 та 279, змісту позову та доданих до нього доказів, суд вважає необхідним розглянути дану справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Керуючись ст. ст. 175, 178, 187, 189-196, 353 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Справа буде розглянута у спрощеному проваджені із викликом сторін.

У зв`язку з перебуванням головуючої судді Косіциної В.В. у щорічній відпустці з 18 липня по 5 серпня 2022 року призначити проведення судового засідання на 17 серпня 2022 року 11 год. 30 хв. у залі суду № 224 у приміщенні суду за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 33.

Встановити сторонам п`ятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для подання заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Встановити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі для подання до суду відзиву на позов, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України. Відповідач зобов`язаний згідно з ч. 4 ст. 178 ЦПК України одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду копію відзиву та доданих до нього документів надіслати (надати) іншим учасникам справи

Роз`яснити, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішуватиме справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

Встановити позивачу триденний строк з дня отримання відзиву відповідача для подання відповіді на відзив у відповідності до вимог статті 179 Цивільного процесуального кодексу України.

Встановити відповідачу триденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення на відповідь у відповідності до вимог статті 180 Цивільного процесуального кодексу України.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://pm.od.court.gov.ua/sud1522/.

Копію ухвали направити учасникам справи, а відповідачеві направити також копію позову з додатками.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Косіцина