РІШЕННЯ Іменем України
м. Балаклія 15 лютого 2022 рокуСправа № 610/2648/21 2/610/34/2022

Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючий - суддя Купін В.В.,

за участю секретаря судового засідання Денисової В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія», ОСОБА_2 , третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України

про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

установив:

17.08.2021 позивач ОСОБА_1 звернувся до Балаклійського районного суду Харківської області із позовом до ТДВ «Міжнародна страхова компанія» та ОСОБА_2 , у якій, із урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 29.11.2021, просить: стягнути з відповідача ТДВ «Міжнародна страхова компанія» матеріальну шкоду в сумі 32840,63 грн, стягнути з відповідача ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 5000,00 грн, витрати зі сплати судового збору в сумі 1816,00 грн, витрати на правничу допомогу в сумі 10000,00 грн.

Обґрунтовує позовні вимоги тим, що 18.01.2021 о 08.00 год. у результаті зіткнення автомобіля RENAULT SANDERO під керуванням ОСОБА_2 із автомобілем ВАЗ 21061 під керуванням позивача сталася дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, позивач отримав тілесні ушкодження. Постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 16.02.2021 ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладене на нього стягнення у виді штрафу в сумі 340,00 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована ТДВ «Міжнародна страхова компанія» (далі ТДВ «МСК»), позивач звернувся у зазначену страхову компанію, проте йому було відмовлено у виплаті страхового відшкодування. Бездіяльність ТДВ «МСК» позивачем було оскаржено до Національного банку України (далі НБУ), однак під час розгляду страховиком заяви ОСОБА_1 порушень не встановлено, строк страхового відшкодування не настав, та йому було рекомендовано звернутися з відповідною заявою до суду. Задля визначення матеріальної шкоди, завданої позивачу в результаті пошкодження автомобіля, він звернувся до суб`єкта оціночної діяльності ПП «Харківський центр післяаварійного захисту «Експерт-Сервіс». Вартість оцінки склала 4000,00 грн. Разом із тим, експертами встановлена ринкова вартість досліджуваного транспортного засобу на момент пошкодження, яка складає 33110,00 грн, а вартість автомобіля в пошкодженому стані - 4269,37 грн. Окрім того, експертом установлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу складає 93112,64 грн, із урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні - 71095,85 грн. Згідно з наданим висновком спеціаліста-автотоварознавця, вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 21061 реєстраційний номер НОМЕР_1 значно перевищує ринкову вартість зазначеного транспортного засобу, а тому відновлювати такий транспортний засіб економічно недоцільно. Таким чином, матеріальний збиток (шкода), завдана пошкодженням автомобіля в результаті ДПТ дорівнює різниці між ринковою вартістю автомобіля на момент пошкодження (33110,00 грн) та вартістю автомобіля в пошкодженому стані (4269,37 грн) і становить 28840,63 грн. Разом з цим, окрім матеріальної шкоди, завданої позивачу пошкодженням майна та пов`язаними з цим супутніми витратами, діями ОСОБА_2 , як винуватця ДТП, було спричинено ще й моральну шкоду, а саме: ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у виді поверхневої травми голови та саден лобної області ліворуч, у зв`язку з чим перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні КНП «Балаклійська центральна клінічна районна лікарня» з 18.01.2021 по 20.01.2021, що вплинуло на мої сімейні стосунки, змінило звичний режим життя. Він мимоволі опинився у стресовій ситуації, що викликало у нього справжній шок та нервові переживання, які дотепер виражаються у тому числі у безпідставній тривозі та дратівливості, неможливості зосередитися, невпевненості у собі як водієві. Унаслідок пошкодження автомобіля, на якому позивач кожного дня їздив на роботу, він втратив можливість зручно добиратися до місця роботи, яке розташоване на значній віддаленості від місця його проживання. Відсутність транспортного засобу ускладнила його життя в цілому: відвідування близьких родичів, поїздки з дружиною та донькою, зустрічі з друзями, поїздки на відпочинок, перевезення вантажів, тощо. Окрім того, 01.07.2021 ОСОБА_1 уклав договір про надання правової (правничої) допомоги з Адвокатським об`єднанням «Гетьман», вартість якого складає 10000,00 грн.

27.10.2021 відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди та судових витрат задоволенню не підлягає, оскільки моральна вимога нічим не підтверджується. Зазначив, що у цій дорожньо-транспортної пригоді його автомобіль також отримав механічні пошкодження. Ця подія мала випадковий характер, оскільки при настанні дорожньо-транспортної пригоди органами місцевої влади не було забезпечено при таких погодних умовах посипання інертними матеріалами та піщано-сольовою сумішшю, а також своєчасного очищення снігу. Окрім того, відповідач просить суд урахувати, що натепер він офіційно не працевлаштований, перебуває на обліку Балаклійського районного центру зайнятості, має на утриманні дитину, на яку відповідно до рішення Балаклійського районного суду з нього стягуються аліменти.

04.11.2021 представником третьої особи Моторного (транспортного) страхового бюро України подано письмові пояснення, у яких зазначено, що, незважаючи на припинення членства «Міжнародної страхової компанії» в МТСБУ, вона повинна виконати свої зобов`язання згідно з укладеними договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, оскільки «Міжнародна страхова компанія» не припинила своєї діяльності як юридична особа, її не визнано банкрутом та не ліквідовано. Відтак третя особа вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Позивач у судове засідання не з`явився. Представник позивача адвокат Гетьман О.М. подала заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача, позов підтримала, просила задовольнити повному обсязі.

Відповідач ТДВ «Міжнародна страхова компанія» у судове засідання не прибув, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки рекомендованою поштою. Згідно з відміткою на рекомендованому поштовому повідомленні, датою отримання судової повістки є 08.02.2022.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що заперечує проти задоволення позовних вимог із підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Третя особа Моторно (транспортне) страхове бюро України у судове засідання не прибув. Представником третьої особи подано до суду письмові пояснення, які містять клопотання про розгляд справи за відсутності третьої особи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось.

У відповідності до стст. 4, 5 ЦПК України, стст. 15, 16 ЦК України позов може бути подано особою виключно для захисту порушеного, не визнаного або оспорюваного права і обраний позивачем спосіб захисту повинен відновлювати таке право.

Статтями 11, 16 ЦК України, установлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної)та моральної шкоди іншій особі. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

У відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України).

У відповідності до ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом установлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

Постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 16.02.2021 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. У відповідності до вищевказаної постанови, 18.01.2021 близько 08.00 годин по вул.Соборна, 78 у м.Балаклія Ізюмського району Харківської області водій ОСОБА_2 , керуючи власним автомобілем «RENAULT SANDERO», д.н.з. НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, на слизькій ділянці дороги не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21061», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався у зустрічному напрямку. Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постанова набрала законної сили 27.02.2021 (а.с.89).

Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За таких обставин, суд вважає доведеним наявність вини відповідача ОСОБА_2 у виникненні вказаної вище ДТП, а також установленим, що шкоду внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КК України, яка мала місце 18.01.2021, завдано з його вини.

У відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 власником автомобілю ВАЗ 21061, д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_3 (а.с. 22).

На підставі довіреності на розпорядження автомобілем від 20.01.2021, виданої ОСОБА_3 , ОСОБА_1 уповноважено розпоряджатися, керувати автомобілем марки ВАЗ моделі 21061, рік випуску 1980, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Довіреність видана з правом продажу автомобілю за встановленим законом порядком, обміну, здачі в оренду, передачі в позичку, зміни номерних агрегатів і вузлів, переобладнання, заставу, страхування (цивільна відповідальність, повне Авто-КАСКО, часткове Авто-КАСКО тощо), поїздок за кордон, догляду на митницях. Довіреність видана терміном на один рік і дійсна до 12.01.2022, посвідчена приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Сіухіним І.І., реєстровий номер 46 (а.с.24).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» у відповідності до полісу № АР/0998487 із терміном дії до 23.12.2021 (а.с. 23).

Як вбачається з повідомлення М(т)СБУ № 3-01-б/17274 від 17.05.2021, наданого на звернення позивача, на час скоєння ДТП, згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (поліс № ЕР 119639208) транспортний засіб «RENAULT», д.н.з. НОМЕР_2 застрахований у ТДВ «Міжнародна страхова компанія» (а.с. 27).

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб Товариство з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія», , перебуває у стані припинення з 22.05.2021 (а.с. 20).

Як вбачається з виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 580 неврологічного відділення КНП БРР ХО «БЦКРЛ» та листка непрацездатності Серії АДП № 575109 від 20.01.2021, ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні з 18.01.2021 по 20.01.2021 із діагнозом поверхнева травма голови, садна лобної області ліворуч (а.с. 51, 52).

За загальним правилом, у відповідності до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з чч. 1, 2 ст.1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

У відповідності до ч.5 ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Положеннями ст. 999 ЦК України визначено, що законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон).

У відповідності до ст.3 Закону обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 Закону).

Пунктом 35.1. статті 35 Закону визначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно з довідкою № 370003 від 25.01.2021 страховика було вчасно повідомлено про дорожньої-транспортну пригоду, яка сталася 18.01.2021, у межах строку, передбаченого п.35.1 ст.35 Закону (а.с. 25). Оскільки на місці вчинення ДТП відповідачем ОСОБА_2 не було надано поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або страховий сертифікат «Зелена картка», інспектором Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області про вчинення ДПТ було повідомлено М(т)СБУ.

Згідно з п.36.1. ст.36 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Із листа Національного банку України від 02.06.2021 убачається, що 01.02.2021 ТДВ «Міжнародна страхова компанія» отримано заяву позивача про страхове відшкодування, 26.03.2021 заяву про виплату страхового відшкодування, до якої було додано копію паспорта громадянина України ОСОБА_1 , копію РНКОПП, копію довіреності від 20.01.2021 (а.с. 30-31).

Згідно з п.22.1 ст.22 Закону 22.1. у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У відповідності до ст.29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Частиною 2 статті 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

07.07.2021 ПП «Харківський центр післяаварійного захисту» Експерт-сервіс на підставі договору (заяви), укладеного із ОСОБА_1 було проведено оцінку визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ВАЗ-21061, д.н.з. НОМЕР_1 у результаті його пошкодження під час ДТП, яка мала місце 18.01.2021, визначення вартості автомобіля в пошкодженому стані. У відповідності зі звітом 3 1/7/21 установлено матеріальний збиток, завданий власникові ВАЗ-21061, який складає 33110,00 грн. Вартість автомобіля в пошкодженому стані складає 4269,37 грн. Окрім того, визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля на загальну суму 93112,64 грн (а.с. 35-38).

Вартість проведення вищезазначеного звіту складає 4000,00 грн у відповідності до рахунку-фактури № 12 від 07.10.2021 (а.с. 131).

Із урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» у якості відшкодування матеріальної шкоди, що дорівнює різниці між ринковою вартістю автомобіля на момент пошкодження та вартістю автомобіля в пошкодженому стані (33110,00 грн 4269,37 грн) в сумі 28840,63 грн - підлягає задоволенню.

Стосовно позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Приписами ст.1167 ЦПК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Право кожної фізичної особи на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів, гарантоване статтями 32, 56, 62 Конституції України.

Згідно зі ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також в зв`язку з пошкодженням майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У відповідності до роз`яснень, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі -Постанова), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Протиправними діями відповідача ОСОБА_2 пошкоджено майно позивача, та спричинені тілесні ушкодження, тому є передбачені законом (ст.1167 та п.1,3 ч.2 ст.23 ЦК України) підстави для відшкодування завданої позивачу моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку із пошкодженням майна та отриманими тілесними ушкодженнями.

Позивачем пред`явлено вимоги про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, у сумі 5000,00 грн. Посилаючись на моральні та фізичні страждання, які позначили негативні зміни у його житті: фактичне позбавлення його транспортного засобу, тривога, важкість виконання повсякденних обов`язків у зв`язку з пригніченим емоційним станом, відірваність від соціального життя, знижений настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, нервовість, дратливість. Разом із тим, у результаті ДПТ він отримав тілесні ушкодження, у зв`язку з чим перебував на стаціонарному лікуванні з 18.01.2021 по 20.01.2021.

У відповідності до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Суд вважає доведеним спричинення позивачу моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, викликаних спричиненням тілесних ушкоджень, неможливістю користування своїм майном, необхідністю зміни звичного способу життя. Проте сума, в яку позивач оцінює, завдану йому моральну шкоду є занадто завищеною та підлягає частковому задоволенню.

Визначаючи розмір відшкодування завданої правопорушенням моральної шкоди, суд ураховує характер і тривалість моральних страждань позивача, фінансове становище, суб`єктивне відношення до вчиненого відповідача, а також вищевказані обставини, досліджені судом, та вважає розмір відшкодування у сумі 1000,00 грн таким, що відповідає перенесеним позивачем моральним стражданням, тому частково задовольняє позовні вимоги.

Окрім того, позивач просить відшкодувати йому витрати на надання правової допомоги, за якою він вимушений був звернутися під час розгляду цієї справи, уклавши договір про надання правової (правничої) допомоги з Адвокатським об`єднанням «Гетьман», вартість якого становить 10000,00 грн (а.с. 53-55).

У відповідності до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Натомість позивачем не надано доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат у зазначеній сумі згідно з умовами договору.

Відтак позовні вимоги в частині відшкодування витрат на правничу допомогу підлягають залишенню без задоволення.

Як убачається з матеріалів справи, позивач за подання до суду даної позовної заяви сплатив 1816,00 грн судового збору, у зв`язку із частковим задоволенням позову суд у відповідності до ст.141 ЦПК України покладає зазначені судові витрати на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись стст. 4, 5, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 76, 77, 80, 81, 82, 137, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України,-

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у сумі 32840 (тридцять дві тисячі вісімсот сорок) грн 63 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 1000 (одна тисяча) грн 00 коп.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 181 (сто вісімдесят одна) грн 60 коп.

В іншій частині позов залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_4 .

Відповідач: Товариство з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія», місцезнаходження: 61001 м.Харків вул.Гагаріна, б.41/2, корпус 8, офіс 1-12, .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_5 .

Третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України, місцезнаходження: 02154 м.Київ бульвар Русанівський, б.8, .

Повний текст рішення оголошений 22.02.2022 о 09.30 год.

Суддя