Справа № 447/2592/22 Провадження № 2/450/1860/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 грудня 2022 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мусієвський В.Є., при секретарі Расяк С.М., розглянувши заяву позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, ОСОБА_3 , третьої особи Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області про визнання недійсним наказу, скасування державної реєстрації, припинення права власності,

в с т а н о в и в:

26 грудня 2022 року до Пустомитівського районного суду Львівської області від Миколаївського районного суду Львівської області за підсудністю надійшли матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, ОСОБА_3 , третьої особи Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області про визнання недійсним наказу, скасування державної реєстрації, припинення права власності з клопотанням позивачів про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку кадастровий № :11:000:0396.
Мотивували клопотання тим, що заявлені позовні вимоги стосуються визнання недійсним наказу про затвердження технічної документації із землеустрою, скасування державної реєстрації згаданої земельної ділянки, припинення права власності на таку і скасування запису про державну реєстрацію права власності. Зауважили, що відповідач ОСОБА_3 працює у Військовій частині НОМЕР_1 , не розпочала на згаданій земельній ділянці будь-яких сільськогосподарських робіт. Зауважили, що земельну ділянку відповідачу ОСОБА_3 надано в порядку безкоштовної приватизації для ведення особистого сільського господарства. Вважають, що після того, як ОСОБА_3 дізнається про розгляд справи в суді, вона одразу відчужить вказану земельну ділянку. Крім того, вони бачили табличку на даній земельній ділянці з написом «Продається». З огляду на вказане, просили клопотання задовольнити.
Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку
Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до суду, після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.
За ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).
З заяви про забезпечення позову вбачається, що позивач просить накласти арешт на належне відповідачу майно.
Заходи забезпечення позову повинні застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу (такі правові висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 543/730/14-ц (провадження № 14-149цс18) та від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19).
У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення (частини сьома та восьма статті 158 ЦПК України ).
Отже, за змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (пункт 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20).
Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії (постанова Великої Палати від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19).
У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 909/835/18 зазначено, що "…повинен бути наявним зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу".
Також під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.
Однак, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.
Забезпечення позову спрямоване проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, забезпечення ефективного судового захисту та можливості реального поновлення прав у разі прийняття судом рішення про задоволення позову.
Як вбачається з матеріалів справи, наказом Головного управління Держгеокадастру № 91-УБД від 06 січня 2021 року ОСОБА_3 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано їй у власність земельну ділянку площею 2 га, кадастровий № :11:000:0396 із земель сільськогосподарського призначення.
З відповіді Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області № 2840 від 22 вересня 2022 року вбачається, що ОСОБА_3 не отримувала відповідний дозвіл.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що існує достатньо обґрунтована імовірність того, що відповідачі вчинять дії, які можуть істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду у даній справі, тому існує об`єктивна необхідність у забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказане майно з метою запобігання переходу прав на майно (його частину) до інших осіб. Такий захід забезпечення позову є співмірним з негативними наслідками для власника майна, які можуть бути викликані застосуванням цього заходу.
За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підставі наведеного, клопотання позивачів про забезпечення позову слід задовольнити і накласти арешт на вищевказане майно.
Як передбачено положеннями ч. 7 ст. 153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.
Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 81, 149, 150, 152, 153 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити.
Накласти арешту на земельну ділянку кадастровий № :11:000:0396, що на праві приватної власності належить ОСОБА_3 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .
Для забезпечення відповідності виконавчого документа надати наступні анкетні дані стягувача та боржника:
- Стягувач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , місце реєстрації проживання АДРЕСА_2 .
- Стягувач: ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , місце реєстрації проживання АДРЕСА_3 .
- Боржник: ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_4 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Оскарження ухвали не зупиняє її дію.

Суддя Мусієвський В.Є.