Справа № 2-131/2011(1) Головуючий 1 інстанція - Катющенко В.П.
Провадження № 22-ц/824/2903/2022 Доповідач апеляційна інстанція - Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

07 липня 2022 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючогосудді Савченка С.І.,

суддів Мережко М.В., Ігнатченко Н.В.,

за участю секретаря Малашевського О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київськогоапеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 11 жовтня 2021 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» про заміну стягувача у виконавчих провадженнях, заінтересовані особи: стягувач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», боржники ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ,-

в с т а н о в и в:

У липні 2021 року заявник ТОВ «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» звернувся до суду із заявою про заміну сторони стягувача у виконавчих провадженнях №56954239 та №48079929, яку мотивував тим, що рішенням Дніпровського районного м.Києва від 15 травня 2012 року, яке набрало законної сили, стягнуто солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» борг за кредитним договором № 383/ФКВ-07 від 18 квітня 2007 року у розмірі 983964,72грн., а також звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , яка є предметом іпотеки за іпотечним договором №383/Zфкв-07 і належить ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на праві приватної власності, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

Виконавчі листи про солідарне стягнення боргуу розмірі 983964,72грн із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , видані на підставі вказаного рішення, перебувають на виконанні у ВДВС _ У відношенні ОСОБА_2 відкрите виконавче провадження ВП №56954239, у відношенні ОСОБА_1 - ВП №48079929.

Вказував, що 20 липня 2020 року ПАТ «Дельта Банк» уклав ізТОВ «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» договір № 2290/К про відступлення прав вимоги, за умовами якого відступивТОВ «ФК «Інвест-Кредо» право вимоги за кредитним договором№ 383/ФКВ-07 від 18 квітня 2007 року та забезпечувальними договорами:договором поруки №383/Zфпор-07та іпотечним договором №383/Zфкв-07.Посилався, що внаслідок укладення договору №2290/К відповідно до положень ст.ст.512,514 ЦК України відбулася заміна кредитора і до ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні, в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Посилаючись на те, що рішення Дніпровського районного м.Києва від 15 травня 2012 року не виконане, а до заявника перейшли усі перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні, просив замінити стягувача ПАТ

- 2 -

«Дельта Банк»на його правонаступника ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» у виконавчих провадженнях: ВП №56954239 щодо ОСОБА_2 та ВП №48079929 щодо ОСОБА_1 з примусового виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15.05.2012.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 11 жовтня 2021 року заяву задоволено. Замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» у виконавчих провадженнях ВП №56954239 щодо ОСОБА_2 та ВП №48079929 щодо ОСОБА_1 , відкритих на підставі виконавчого листа виданого Дніпровським районним судом м.Києва у справі №2-131/2011(1).

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, боржниця ОСОБА_1 подалаапеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, помилкову оцінку доказів та порушення судом норм процесуального права.

Скарга мотивована неврахуванням судом її заяви про зупинення розгляду даної справи до прийняття законного рішення у іншій справі № 755/15957/21 за її позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу прав вимоги№2290/К, укладеного 20 липня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» і ТОВ «ФК «Інвест-Кредо», якавзагалі була проігнорована судом першої інстанції і не розглянута. Суд не залучив до участі у справі Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки ПАТ «Дельта Банк» перебуває у процесі ліквідації і суд не перевірив чи дійсно було придбано право вимоги у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Окрім того, судом не було повідомлено відповідачку належним чином про подану ТОВ «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» заяву, судової повістки про виклик до суду вона не отримувала, що порушило її права на участь у розгляді справи.

Заінтересовані особи ТОВ «Фінансова компанія «Інвест-Кредо», ПАТ «Дельта Банк», ОСОБА_2 правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

ОСОБА_1 належним чином повідомлена про час розгляду справи, до суду не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі.

В судовому засіданні представник заявника ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» адвокат Гайдаш О.В. проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність і обгрунтованість судової ухвали та відсутність підстав для її скасування.

Решта учасників належним чином повідомлені про розгляду справи, до суду не з`ялися, причин неявки не повідомили, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення відповідає не в повній мірі.

Відповідно до положень ч.3 ст.442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб, неявка яких не є перешкодою для вирішення питання.

Згідно п.1 ч.2 ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у разі неявки в судове засідання однієї учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Колегією суддів встановлено, що справа розглянута судом першої інстанції у

- 3 -

відсутність боржниці ОСОБА_1 , яка не була належним чином повідомлена про дату і час розгляду, що свідчить про порушення судом норм процесуального права.

Згідно положень ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є в тому числі порушення норм процесуального права.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обгрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

З огляду на приписи п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України колегія суддів приходить до висновку про наявність передбачених законом обов`язкових підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, поскільки суд допустив порушення норм процесуального права, розглянувши справу у відсутність боржниці ОСОБА_1 ,яка не повідомлена про дату, час і місце засідання суду.

Окрім того, колегія суддів враховує, що належне повідомлення сторони про розгляд справи є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій принципу рівності сторін, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і про що неодноразово вказував у своїх рішенням Європейський суд з прав людини. Зокрема у справі «Лопушанський проти України» у зв`язку із розглядом справи у відсутність відповідача, який не був належно повідомлений, суд констатував, що не було дотримано принципу рівності сторін, гарантованого п.1 ст.6 Конвенції.

Розглянувши справу у відсутність боржниці ОСОБА_1 , яка взагалі не повідомлялася про розгляд даної справи, суд допустив порушення процесуального принципу рівності сторін, що позбавило боржника висунути свої заперечення і доводи проти заяви.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норми матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З викладених вище підстав колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Вирішуючи заяву про заміну сторони виконачого провадження, колегія суддів вважає, що заявапідлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником (ч.1). Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (ч.2). Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття провадження (ч.5).

Аналогічні положення містить ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Під правонаступництвом як на стадії виконання судового рішення, так і до відкриття

- 4 -

виконавчого провадження, розуміється заміна однієї із сторін (стягувача або боржника) з переходом прав і обов`язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брала участь як у розгляді справи, так і у виконавчому провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, згідно з вимогами чинного законодавства (ст.512 ЦК України, ст.442 ЦПК України, ст.15 Закону України «Про виконавче провадження») заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Судом встановлено, що заочним рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 15 травня 2012 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 383/ФКВ-07 від 18 квітня 2007 року у розмірі 983964,72грн.,1700 грн. судового збору та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього стягнуто 983964,72 грн.

Цим же рішенням суду звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на праві приватної власності згідно свідоцтва на право власності на житло, виданого 16 серпня 2000 року Дарницьким вагоноремонтним заводом м.Києва, згідно з розпорядженням від 16 серпня 2000 року, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку».

20 липня 2012 року Дніпровським районним судом м.Києва постановлено ухвалу, якою заяву відповідача та представника відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 - ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 15 травня 2012 року визнано неподаною та повернуто відповідачу.

Виконавчі листи про солідарне стягнення боргу розмірі 983964,72грн. із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , перебувають на виконанні, зокрема у відношенні ОСОБА_1 відкрите виконавче провадження ВП № 48079929 у Дніпровському ВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ). У відношенні ОСОБА_2 відкрите виконавче провадження ВП № 56954239 приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Наконечним І.М. (а.с.196-197).

Також, судом встановлено, що 20 липня 2020 року ПАТ «Дельта Банк» іТОВ «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» уклали договір № 2290/К про відступлення прав вимог, за умовами якогобанк відступив новому кредитору ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» право вимоги за кредитним договором№ 383/ФКВ-07 від 18 квітня 2007 року, укладеним із ОСОБА_2 ,за договором поруки №383/Zфпор-07, укладеним 18 квітня 2007 року ізОСОБА_1 , та за іпотечним договором № 383/Zфкв-07 від 18 квітня 2007 року.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

За таких обставин, враховуючи, що до ТОВ «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» перейшло право вимоги у спірних правовідносинахі заявник є новим кредитором боржниківОСОБА_2 і ОСОБА_1 ,колегія суддів прийшла до висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення заяви і заміни сторони у виконавих провадженняхВП №56954239 та ВП №48079929.

При цьому колегія суддів виходить з того, що заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого

- 5 -

провадження і її заміна належним кредитором проводиться за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Такі ж висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09, де Верхосний Суд вказав, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Крім того, норма ст.442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин. Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження». Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не залучив до участі у справі Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки ПАТ «Дельта Банк» перебуває у процесі ліквідації і суд не перевірив чи дійсно було придбано право вимоги у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надумані та безпідставні.

З урахуванням положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який встановлює процедуру щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і їх ліквідації, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не замінює собою банк, який ліквідується, а лише приймає участь у такій процедурі, в тому числі шляхом призначення керівника банку у вигляді відповідної особи, уповноваженої на ліквідацію. Такий банк здійснює усі права та обов`язки від свого імені до моменту його ліквідації і внесення відповідного запису до державного реєстру. Отже, стороною у договорі про відступлення прав вимоги є саме ПАТ «Дельта Банк», а не Фонд гарантування вкладів фізичних осіб як помилково вважає скаржниця.

Відхиляючи апеляційну скаргу, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що суд не вирішив заяву ОСОБА_1 про зупинення розгляду даної справи до прийняття законного рішення у іншій справі № 755/15957/21 за її позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу прав вимоги№2290/К, укладеного 20 липня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» і ТОВ «ФК «Інвест-Кредо», що може свідчити про порушення норм процесуального права.

Проте відповідно до ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни судового рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Аналогічні роз`яснення містить п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», згідно якого порушення або неправильне застосування норм процесуального права можуть бути підставою для скасування чи зміни рішення, якщо таке порушення призвело до

- 6 -

неправильного вирішення справи.

Наведені скаржницею ОСОБА_1 в апеляційній скарзі доводи щодо невирішення її заяви про зупинення провадження не спростовують висновків суду про наявність підстав для заміни сторони, оскільки підстави для зупинення провадження відсутні.

По-перше, відповідно до положень п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

За змістом указаної норми підставою зупинення провадження у справі є виключно об`єктивна неможливість розгляду даної справи до вирішення іншої справи, тобто неможливість встановлення судом обставин справи, відповідних їм правовідносин та формування судом правових висновків щодо шляхів вирішення спору, без вирішення іншої справи.До таких же висновків прийшов Верховний Суд України у справі № 6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року, де, скасовуючи ухвалу про зупинення провадження до вирішення судом іншого позову про визнання договору недійсним, вказав, що визначаючи наявність підстав для зупинення провадження, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Дана справа вже розглянута і перебуває на стадії виконання, тобто провадження у справі закінчене ухваленням відповідного рішення, що виключає можливість зупинення розгляду.

Решта доводів апеляційної скарги враховані судом при скасуванні ухвали і прийнятті нового рішення.

Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі,апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Колегія суддів враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування єдостатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

Керуючись ст.ст.259, 374, 376, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2021 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» задоволити.

Замінити сторону виконавчого провадження стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою

- 7 -

відповідальністю«Фінансова компанія «Інвест-Кредо» (місцезнаходження: 01054, вул.Ярославів Вал 13/2, літ. «Б», м. Київ,) у виконавчому провадженні № 56954239, відкритому на підставі виконавчого листа виданого Дніпровським районним судом м.Києва у справі №2-131/2011(1) щодо боржника ОСОБА_2 , та у виконавчому провадженні № 48079929 відкритому на підставі виконавчого листа виданого Дніпровським районним судом у справі №2-131/2011(1) щодо боржниці ОСОБА_1 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. У випадку проголошення лише вступної і резолютивної частини, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий

Судді: