Справа № 346/3843/22
Провадження № 2/346/1483/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області, у складі головуючого судді Коваленка Д.С., секретар судового засідання: Івасів В.В., здійснюючи судовий розгляд позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Міністерство оборони України та Коломийська міська рада Івано-Франківської області, про визнання відмови безпідставною та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернулися до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області із позовною заявою до Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району (місце знаходження: м. Івано-Франківськ, вул. Національної Гвардії, 14Г), треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Міністерство оборони України та Коломийська міська рада Івано-Франківської області, якою просили визнати безпідставною відмову Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району від 30.06.2022 року щодо передачі у власність позивачів квартири АДРЕСА_2 та зобов`язати відповідача відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» оформити позивачам приватизацію вказаного житлового приміщення.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 18 жовтня 2022 року підготовче провадження у справі було закрито, і суд призначив судовий розгляд справи на 15 листопада 2022 року, в якому було оголошено перерву до 07 грудня 2022 року 09 години 30 хвилин, для виконання учасниками справи свого процесуального обов`язку щодо направлення всім учасникам справи їх заяв по суті спору. При цьому суд визнав неявку відповідача такою, що має місце без поважних причин.

Представник третьої особи: Коломийська міська рада Івано-Франківської області подав заяву, якою просив розглядати справу без його участі (а.с.132-133).

З підстав вказаних в ухвалі від 01 грудня 2022 року (а.с.143-144), суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача 30 листопада 2022 року про надання йому дозволу взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з приміщення іншого суду (а.с.141-142), і ця ухвала була отримана відповідачем 01 грудня 2022 року електронною поштою, з якою він і направив своє клопотання (а.с.161), а 20 грудня 2022 року - звичайною поштою (а.с.175).

07 грудня 2022 року, суд відклав розгляд справи на 27 грудня 2022 року 15 годину, у зв`язку із тим, що відповідач, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду (а.с.130) уперше не з`явився до суду без поважних причин і не повідомив про причини своєї неявки (а.с.153).

15 грудня 2022 року, відповідач знову подав клопотання про надання йому дозволу узяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з приміщення іншого суду (а.с.164-165), але оскільки воно подане для вирішення питання, яке вже було вирішено судом за відсутності інших підстав та нових обставин, на підставі п.1ч.2ст.44 ЦПК України, суд ухвалою від 27 грудня 2022 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, визнав таку процесуальну дію зловживанням правом та залишив клопотання без розгляду.

І оскільки 27 грудня 2022 року позивач та представники позивачів подали до суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі, але відповідач, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи (а.с.157,175) у судове засідання не з`явився вдруге, і причини своєї неявки не повідомив, а представник третьої особи: Мінстерство оборони України на відеоконференцію із використанням власних технічних засобів зв`язку не вийшов, на підставі частини 5 статті 212 і частини 1 статті 223 та статті 11 ЦПК України, без виходу до нарадчої кімнати, суд постановив ухвалу про проведення розгляду справи без участі всіх учасників справи для розгляду клопотань третьої особи та відповідача про закриття провадження у справі та зупинення провадження у справі. Позаяк, третя особа в силу закону несе ризик технічної неможливості взяти участь у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, відповідач взагалі не з`явився до суду без поважних причин вдруге, і участь у справі відповідача та третьої особи, в обов`язковому порядку суд не визнавав, а розгляд вказаних клопотань без їх участі є можливим, оскільки саме вони подали ці клопотання, про будь-які їх доповнення чи зміну не повідомляли, а позивачі і їх представники, які були ознайомлені із змістом цих клопотань, просили проводити розгляд справи без їх участі, що відповідає принципу пропорційності у цивільному судочинстві.

Аргументи учасників справи щодо клопотань про закриття провадження.

Позиція третьої особи (МО України). Суд повинен враховувати правові висновки Великої палати Верховного Суду, яка у справі №362/643/21 зробила висновок про те, що оскарження особами з числа військовослужбовців рішень, дій чи бездіяльності відомчих житлових комісій є суперечками з приводу проходження позивачами військової служби, як різновиду публічної служби. А отже, такі суперечки повинні розглядатись адміністративними судами за правилами адміністративного судочинства, а не цивільного. І оскільки позивач оскаржує відмову відповідача (який, фактично, виконує функції відомчої житлової комісії), спір між ними не є цивільним, а є публічно-правовим, тобто не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, через що справу слід закрити (а.с.91-92).

Позиція відповідача. Підтримав клопотання третьої особи та подав своє. В якому, з посиланням на ту ж саму правову позицію Великої палати Верховного Суду, викладену у постанові від 08 червня 2022 року та постанови Верховного Суду від 14 липня 2022 року, 14 вересня 2022 року, 09 листопада 2022 року та 23 листопада 2022 року просив закрити провадження у справі вважаючи, що спір між ним та позивачем належить розглядати у порядку адміністративного, а не цивільного судочинства України (а.с.167-170).

Позиція позивачів та їх представників. Вказані правові висновки не можуть бути застосованими у цій справі, оскільки спір між сторонами стосується цивільних, а не адміністративних правовідносин. Позаяк спір стосується передачі відповідачем права власності на квартиру позивачам, у порядку приватизації, в якому відповідач реалізує повноваження власника майна, а отже стосується приватно-правових, а не публічних правовідносин. Що вказано у правових висновках Великої палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року та від 03 квітня 2019 року, від яких Велика палати не відступала (а.с.94-97).

Оцінка суду.

В силу положень частини 1 статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Тому, згідно з пунктом 1 частини 1 статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Через, що суд враховує положення частини 1 статті 4 КАС України за якими: адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір (пункт 1); публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункт 2); суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7).

Суд також враховує правові позиції Великої палати Верховного Суду, викладені у постанові від 08 червня 2022 року (справа №362/643/21) - https://reestr.court.gov.ua/Review/105301901 та постановах Верховного Суду: від 14 липня 2022 року (справа №359/10656/18) - https://reestr.court.gov.ua/Review/105423238; 14 вересня 2022 року (справа №331/3641/21) - https://reestr.court.gov.ua/Review/106315388; 09 листопада 2022 року (справа №336/4583/21) - https://reestr.court.gov.ua/Review/107277605; 23 листопада 2022 року (справа №344/2377/20) - https://reestr.court.gov.ua/Review/107533307.

Але відзначає, що вони, окрім висновку у справі №336/4583/21, стосуються правовідносин, які виникають між військовослужбовцями та відомчими житлово-побутовими комісіями щодо зарахування військовослужбовців на квартирний облік, що прямо пов`язано із проходженням ними військової (публічної) служби (як різновиду адміністративних справ), а не спорів і правовідносин, які виникають у зв`язку із реалізацією права будь-якої людини на приватизацію квартири, яка, як стверджує позивач (що суд поки, що неможе перевірити на цій стадії судового розгляду) не є службовою, і не виділялась йому саме як військовослужбовцю. Інші позивачі взагалі не являються військовослужбовцями. Що стосується правового висновку у справі №336/4583/21, то він стосується спору військовослужбовця з житлово-побутовою комісією щодо виключення квартири з числа службових для забезпечення його постійним житлом. І в цьому спорі, позивач посилався на права та гарантії, що надаються військовослужбовцям, згідно Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", і службову квартиру він отримав, перебуваючи на військовій службі та саме у зв`язку із цим, тобто знову ж таки пов`язаний із проходженням ним військової (публічної) служби, як різновиду адміністративних справ, в силу пункту 2 частини статті 19 КАС України. Але у спорі, що розглядається між позивачем та відповідачем у даній справі, позивач послуговується іншими, як він вказує у позові, правами і гарантіями, які належать будь-якій людини при приватизації майна, а також іншими нормативно-правовими актами, які не стосуються військовослужбовців напряму.

З огляду на зміст позову (зокрема, його предмета та підставу) - а.с.1-6, позивач обгрунтовує свої вимоги посилаючись саме на те, що квартира не є службовою, і він може її приватизувати, як і інші громадяни на умовах Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", а відповідач порушує його право цивільне, як представник власника який не дає йому приватизувати майно, що суд обов`язково буде перевіряти на наступних стадіях судового процесу. Також позивач вказує на те, що він отримав квартиру не у зв`язку із проходженням військової служби, а відповідач і третя особа заперечують це, з наданням доказів протилежного.

Отже у цій справі, предметом доказування, а отже і доведенню перед судом доказами, є в тому числі й обставини того, які правовідносини виникли між сторонами спору.

А положеннями пункту 3 частини 1 статті 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення, серед іншого, суд вирішує і питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених судом обставин (наявність яких встановлюється на підставі доказів).

Тож оскільки наведені відповідачем та третьою особою правові висновки Великої палати Верховного Суду не є повністю релевантними для їх прямого застосування вже на даній стадії судового процесу (тобто, коли суд ще навіть не досліджував докази), суд не вважає, що можа дійти до однозначного висновку про те, що у спорі, який є предметом судового розгляду, між сторонами виник саме публічно-правовий спір, який не може розглядатись у порядку цивільного судочинства. Через, що клопотання відповідача та третьої особи про закриття провадження у справі задоволенню не підлягає.

Проте, якщо під час ухвалення рішення вирішуючи питання про те, які правовідносини виникли між сторонами, суд дійде до висновку про наявність між ними публічно-правового спору, який не підлягає розгляду у поряду цивільного судочинства, звичайно, суд закриє провадження у справі.

Таким чином, керуючись статтями 1-83,209-247,255-256,258-264351-355 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволені клопотання представника Міністерства оборони України та клопотання начальника Івано-Франківської КЕЧ (району) підполковника Волошина Юрія про закриття провадження у справі - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутні під час її проголошення з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали виготовлено 02 січня 2023 року.

Суддя Коваленко Д. С.