Справа № 309/5287/22
Провадження № 2/309/1005/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2022 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Кемінь В.Д.

з участю секретаря судових засідань Бринзей Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: служба у справах дітей Хустської міської ради про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення відповідачки батьківських прав відносно їх неповнолітньої дитини.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що проживав з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано за рішенням Хустського районного суду від 01.08.2014 року. За час проживання у шлюбі, у них народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка відповідно до рішення суду у справі №309/2882/14-ц, після розірвання шлюбу, залишилась на утриманні та проживанні біля батька. Відповідачка усунулась від виховання та утримання дитини, не спілкується з нею, не цікавиться її життям. Дитина знаходиться на повному утриманні та вихованні позивача, а відповідачка повністю втратила з нею контакт. Вважає, що така поведінка та дії відповідачки свідчать про її ухилення від виконання материнських обов`язків. За наведених обставин просив задовольнити позовні вимоги.

В ході розгляду справи представник позивача - адвокат Томищ М.С. подала до суду заяву в якій просила розглядати справу у відсутності позивача та її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась. Подала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи без її участі.

Заступником Хустського міського голови Калин В.Ю. подано до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу у відсутності представника третьої особи, взявши до уваги висновок служби у справах дітей Хустської міської ради.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони проживали у зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано за рішенням Хустського районного суду від 01.08.2014 року.

При вирішенні питання про розірвання шлюбу, судом визначено місце проживання неповнолітньої дитини сторін - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 біля позивача ОСОБА_1 .

З висновку № 3538/02-12 від 14.12.2022 року, виконавчого комітету Хустської міської ради, вбачається що ОСОБА_2 , подала органу опіки та піклування Хустської міської ради нотаріально засвідчену заяву про те, що вона відмовляється від будь-яких прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_4 . Крім того комісією встановлено, що дитина постійно проживає з батьком, мати вихованням та утримання дитини не цікавиться, фактично втративши з нею контакт. Орган опіки та піклування Хустської міської ради, вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст.164 СК України та роз`яснень, викладених у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Позбавлення батьків батьківських прав не звільняє його від обов`язків матеріального забезпечення дитини.

Згідно з п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. №3, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття та ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Дослідженими судом доказами встановлено, що відповідач цього обов`язку систематично не виконує без поважних причин.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст.8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Згідно статті 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. №789-12, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцять років.

За наведених обставин, суд констатує, що ОСОБА_5 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини, що є безумовною підставою відповідно до ст.164 ч.1 п.2 СК України для позбавлення її батьківських прав.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,258,259,263-265,280-283,354 ЦПК України, ст.60 ЦК України, ст.ст.164,165,243, Сімейного кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно неповнолітньої дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання через Хустський районний суд.

Суддя Хустського

районного суду: Кемінь В.Д.