Справа № 415/82/20
Провадження № 2/415/117/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря Кравченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лисичанську цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором з спадкодавця,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Зміст позовних вимог

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Лисичанського міського суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором з спадкодавця.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 06.11.2013 року ОСОБА_2 (далі - Позичальник) отримав кредит у розмірі 2400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник, ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 20.08.2015 року.

Відповідно до ст.ст. 608. 1218, 1210 ЦК, у зв`яжу зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бузи виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК - Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 аг. 1268 ЦК України - Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриті спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статею1270 цього Кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї.

Виходячи із вищенаведеного, спадкоємці ОСОБА_2 мали право подати заяву про прийняття спадщини у строк до 17.02.2016 року.

Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 .

Вказана обставина підтверджується копіями паспортів Позичальника та Відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначена: АДРЕСА_1 .

За змістом ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право па спадщину, він мас право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коди він дізнався про прийнята спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (ч. З ст. 1281 ЦК України).

На виконанім вимог вищезазначеної норми закону Позивачем 04.02.2019 року була направлена претензія кредитора до Лисичанської державної нотаріальної контори.

08.04.2019 року Позивачем було отримано відповідь Лисичанської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого ОСОБА_2 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ Приватбанк.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України - Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовився від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подасться нотаріусу за місцем відкрита спадщини.

Таким чином, Відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого Позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини.

При цьому, Позивач зазначає, що згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК - Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємці права на спадщину.

04.08.2019 року до спадкоємця, ОСОБА_1 , було направлено лист-претеизію, згідно якого Позивач пред`явив свої вимоги, але ніякий дій не було виконано.

Станом на дату смерті заборгованість Позичальника перед Банком за кредитним договором №б/н від 06.11.2013 року становить 8484,58 грн., яка складається з наступного:

2396,33 грн. - заборгованість за кредитом;

5033,57 грн. - заборгованість за відсотками;

1054,68 грн. - заборгованість з комісії та пені;

На підставі викладеного, після зменшення позовних вимог просили суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 06.11.2013 року у розмірі 4686,50 грн., яка складається з наступного: 2396,33 грн. заборгованість за тілом кредиту, 0,00 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, 2290,17 грн. заборгованість за простроченими відсотками, 0,00 грн. заборгованість з пені та судові витрати.

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду

27.02.2020 року ухвалою суду справу № 415/82/20 було прийнято до провадження та призначено до розгляду.

03.07.2020 року відповідач надав відзив на позовну заяву, де зазначив, що він не вступав у спадок, та підтверджує що не прийняв права і обов`язки, кредитори не мають права пред`являти до нього претензії і вимагати повернути борг. Місцем прописки та постійного проживання є м. Лисичанськ, що в свою чергу є територією проведення операції об`єднаних сил.

Відповідно до матеріалів справи та наданих Позивачем розрахунків заборгованості, вбачається, що останній платіж Відповідачем було зроблено 10.09.2015 року. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Відповідно до дати зазначеної на позовній заяві позов подано лише 10.01.2020 року. За змістом вищезазначених норм, початок позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони, Позивача, права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Отже вважає, що строк позовної давності за основним зобов`язанням за договором кредиту б/н від 06.11.2013 року, сплив у вересні 2018 року, а позов із цією вимогою був поданий ПАТ КБ «Приватбанк» 10.01.2020 року з пропущенням строку позовної давності.

Тому Відповідач, заявляє суду про застосування строків позовної давності.

Умови та правила надання банківських послуг, на які посилається Позивач, та якими підтверджує законність та обґрунтованість своєї позовної заяви, вказують на ті обставини, що Відповідач не був ознайомлений із цими умовами. Таке твердження обґрунтоване наступним. Зазначені умови та правила підписані головою правління банку, але не мають підпису позичальника, його реквізитів, відсутня і дата їх складання або підпису сторонами, а також жодної ідентифікуючої ознаки на предмет їх невід`ємності до Заяви підписаної позичальником - Відповідачем по справі.

Таким чином, Відповідач зазначає, що підстав вважати, що банком отримана, у відповідний - законний спосіб, його згода на укладення кредитного договору з урахуванням Умов та правил на які посилається Позивач, немає, а тому правовідносини між сторонами з приводу кредитування регулюються тільки Заявою позичальника.

Враховуючи те що спадкоємець не прийняв права і обов`язки, кредитори не мають права пред`являти до нього претензії і вимагати повернути борг.

Просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

15.07.2020 року нотаріус надав повідомлення про наявність спадкової справи.

22.10.2020 року позивач надав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

10.11.2020 року та 02.11.2020 року позивач надав відповідь на відзив де зазначив, що спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 . Вказана обставина підтверджується копіями паспортів Позичальника та Відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначена: АДРЕСА_1 .

Спадкоємці Позичальника мали право подати заву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 17-08-2015 року по 17-02-2016 року. Однак, у встановлений строк ОСОБА_1 не подав заяву про відмову від прийняття спадщини, а тому він вважається такими, що прийняв спадщину.

Позивачем було надано до суду копії паспортів Позичальника та Відповідача, які містять одну й ту ж саму адресу реєстрації сторін, відповідач доказів на спростування вказаної обставини не надано, а тому ОСОБА_1 вважається фактичним спадкоємцем в силу статті 1268 ЦК України.

Відповідно до п. 1.1.7.31 Умов договору строк позовної давності за кредитним договором, щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів) був зазначений 50 років.

Враховуючи викладене, просив суд задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі.

20.04.2021 року позивач надав заяву про зменшення позовних вимог.

Доводи особи, яка подала позов

Позовна заява мотивована тим, що відповідач є спадкоємцем позичальника який внаслідок не виконання належним чином умови кредитного договору допустив утворення заборгованості за кредитом.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в прохальній частині позову просив розглядати справу без участі їхнього представника, на позовних вимогах наполягають, проти заочного рішення не заперечують.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду відзив на позовну заяву, в якому позов не визнав повністю, просив відмовити у задоволенні.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

З матеріалів справи вбачається, що згідно з заявою № б/н від 06.11.2013 року ОСОБА_2 отримав кредит в сумі 2400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких Відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов, договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання, якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених цим договором.

При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п. 2.1.1.12.6.1. Договору на суму від 100 грн.. Клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті https://privatbank.ua/kredity/. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором № б/н від 06.11.2013 року, загальна сума заборгованості станом на 20.01.2018 року становить 8484,58 грн., яка складається з наступного: 2396,33 грн. - заборгованість за кредитом; 5033,57 грн. - заборгованість за відсотками; 1054,68 грн. - заборгованість з комісії та пені.

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 20.08.2015 року, виданим Рязанським відділом РАГС, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний актовий запис №3314.

Згідно з претензією кредитора від 04.01.2019 року, ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Лисичанської державної нотаріальної контори в порядку ст.. 1281 ЦК України в якій просив: повідомити чи заводилась спадкова справа щодо майна померлого ОСОБА_2 ; включити кредиторські вимоги банку в спадкову масу; повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком в розмірі 8484,58 грн.; надіслати інформацію стосовно звернення з заявою про прийняття або відмову від прийняття спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям померлого боржника; надати відомості про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті боржника, а також які вже прийняли спадщину.

Згідно з повідомленням №79/02-14 від 14.02.2019 року, наданого Лисичанською державною нотаріальною конторою, на підставі претензії кредитора нотаріальною конторою заведено спадкову справу №21/2019 щодо майна померло ОСОБА_2 . В разі звернення спадкоємців, вимоги банку будуть доведені до їх відома.

Згідно з листами-претензіями від 18.07.2019 року, до спадкоємця ОСОБА_1 позивачем було направлено лист-претензію, згідно з яким АТ КБ «Приватбанк» пред`явив свої вимоги до відповідача про сплату заборгованості за кредитним договором б/н від 06.11.2013.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором № б/н від 06.11.2013 року, загальна сума заборгованості станом на 30.03.2021 року становить 4686,50 грн., яка складається з наступного: 2396,33 грн. заборгованість за тілом кредиту, 0,00 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, 2290,17 грн. заборгованість за простроченими відсотками, 0,00 грн. заборгованість з пені.

Згідно з довідкою про надання кредитних карток ОСОБА_2 номер картки НОМЕР_2 дата відкриття 06.11.2013 термін дії 04/16, номер картки НОМЕР_3 дата відкриття 12.02.2014 термін дії 10/17.

Згідно з довідкою про зміну умов кредитування 06.11.2013 року кредитний ліміт 2400,00 грн., 20.01.2020 0,00 грн.

Згідно з листом державного нотаріуса Лисичанської державної нотаріальної контори Аббасова Е.І. №318/01-09 від 03.07.2020 року, повідомлено, що наявна спадкова справа №21/2019, заведена після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . 14.02.2019 року з претензією кредитора звернувся АТ КБ «ПриватБанк» спадкоємці померлого з заявою про прийняття або видачу свідоцтва про право на спадщину не звертались.

Мотивувальна частина

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до пункту 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року, з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише: у разі прийняття майна у спадщину; у межах вартості успадкованого майна; у розмірі, який виник за життя спадкодавця.

Звертаючись до суду з відповідним позовом позивач посилається на те, що відповідач є спадкоємцем позичальника, який прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тож має сплатити заборгованість за кредитним договором, яка увійшла до складу спадщини.

Відповідно до положень ст.ст. 76-81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В даному випадку суд дійшов висновку про відсутність належних, достатніх та достовірних даних про те, що відповідач є спадкоємцем позичальника за законом або за заповітом та прийняв спадщину.

За відсутності достатніх доказів про те, що відповідач є спадкоємцем померлого за законом, безпідставним є посилання позивача на те, що відповідач прийняв спадщину оскільки постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Адже ч. 3 ст. 1268 ЦК України передбачено відповідний порядок прийняття спадщини саме для спадкоємців, а не для будь-яких осіб, які були зареєстровані з померлою особою за однією адресою.

Крім того, поданими позивачем доказами не підтверджено належним чином і того факту, що на час смерті позичальника він залишався зареєстрованим з відповідачем за однією адресою, адже завірення копії паспорту позичальника датоване ІНФОРМАЦІЯ_2 (час підписання анкети-заяви), натомість помер він ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак матеріали справи не містять даних про місце реєстрації спадкодавця на час смерті.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № б/н від 06.11.2013 року, оскільки позивачем не надано доказів щодо наявності спадкової маси, її вартості, яку фактично прийняв ОСОБА_1 після смерті боржника ОСОБА_2 , в зв`язку з чим в задоволенні позову необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі відмови в позові - на позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 274 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 610, 625, 626, 629, 1050, 1054 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором з спадкодавця, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження за адресою: вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001, Україна, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Суддя Ю. О. Калмикова