Справа № 347/2722/21
Провадження № 22-з/4808/83/22
Головуючий у 1 інстанції Драч Д.С.
Суддя-доповідач Пнівчук
20 грудня 2022 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої Пнівчук О.В.
суддів: Бойчука І.В., Девляшевського В.А.
розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Косівського районного суду від 27 вересня 2022 року,
Рішенням Косівського районного суду від 27 вересня 2022 року позов ПАТ «Прикарпаттяобленерго» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Прикарпаттяобленерго» 45981,48 грн збитків, завданих внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, 2270 грн сплаченого судового збору та 4000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

ОСОБА_1 на дане рішення суду подав апеляційну скаргу. Просив оскаржуване рішення скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 30.11.2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Косівського районного суду від 27 вересня 2022 року без зміни.

05.12.2022 року представник ПАТ «Прикарпаттяобленерго» - Оліградський М.В. подав заяву про ухвалення у справі додаткового рішення про стягнення на користь ПАТ «Прикарпаттяобленерго» витрат на професійну правничу допомогу.

Просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 витрати за надану позивачу правничу допомогу в сумі 5 400 грн. в суді апеляційної інстанції. Зазначає, що докази про такі витрати ним подаються до суду у строк, встановлений ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України).

Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Чинне цивільне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі, гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Тобто, ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

До заяви про ухвалення додаткового рішення, представником позивача Оліградським М.В. на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подано такі докази: копію ордеру про надання правничої (правової) допомоги, копію договору про надання професійної правничої допомоги №2021/24 від 04.01.2021 року, копію додаткового правочину до договору про надання професійної правничої допомоги №2021/24 від 04.01.2021 року, Акт приймання-передачі послуг за договором про надання професійної правничої допомоги №2021/24 від 04.01.2021 року з переліком найменування адвокатських послуг та відповідною вартістю за кожну надану послугу, а також з зазначенням часу використаного на виконання роботи, платіжне доручення №V8656/1, відповідно до якого загальна сума за надання професійної правничої допомоги становить 5 400 грн.

Оскільки постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 30.11.2022 року рішення Косівського районного суду від 27 вересня 2022 року, яким було задоволено позовні вимоги ПАТ «Прикарпаттяобленерго», по суті позовних вимог залишено без змін, колегія вважає, що є наявними підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.

Разом з тим, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 02.07.2020 року в справі №362/3912/18 (провадження №61-15005св19), від 31.07.2020 року у справі №301/2534/16-ц (провадження №61-7446св19), додатковій постанові Верховного Суду від 19.11.2020 року в справі №734/2313/17 (провадження №61-7550св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18), додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19).

Згідно з Актом приймання-передачі за Договором про надання правової допомоги №2021/24 від 04.01.2021 року, складеним 29.11.2022 року, адвокат надав таку правничу допомогу: складання відзиву на апеляційну скаргу, на що ним витрачено 5 годин, сума витрат - 3000 грн. (при вартості однієї нормогодини 600 грн.), складання процесуальних заяв 2 години вартістю 400 грн, участь у судових засіданнях 2 год. вартістю 2000 грн (а.с.196)

Однак враховуючи співмірність розміру витрат на оплату послуг адвокатів зі: складністю справи та виконаних адвокатами робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); ціною позову та значенням справи для сторони апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви ПАТ «Прикарпаттяобленерго» про стягнення судових витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції

Слід зазначити що підготовка представником позивача відзиву на апеляційну скаргу не вимагала від адвоката витрат часу у вказаному обсязі (5 годин), враховуючи те, що такий є практично аналогічним поданій позовній заяві. Крім того, заява про стягнення понесених судових витрат вартістю 400 грнне потребує значних зусиль для її написання та підготовки.

Таким чином апеляційний суд, розподіляючи витрати, понесені ПАТ «Прикарпаттяобленерго» на професійну правничу допомогу, дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи (складання та оформлення відзиву на апеляційну скаргу), принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи (підготовка відзиву), критерію необхідності та значимості таких дій у справі, апеляційний суд вважає за можливе зменшення їх розміру та стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Прикарпаттяобленерго» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 грн.

Розмір понесених витрат на таку суму відповідає принципу співмірності із складністю справи та виконаним адвокатом обсягом послуг у суді апеляційної інстанції та пропорційності.

Керуючись ст.ст. 270, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» (місцезнаходження: вул. Індустріальна, 34, м. Івано-Франківськ, 76014, ідентифікаційний код юридичної особи в ) 1500 (одну тисячу п`ятсот) грн. 00 коп. за надання правничої допомоги в суді апеляційної інстанції.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: І.В. Бойчук

В.А. Девляшевський