ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8083/22 Справа № 216/1234/20 Суддя у 1-й інстанції - Кузнецов Р.О. Суддя у 2-й інстанції - Тимченко О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2022 року м.Кривий Ріг

справа № 216/1234/20

провадження № 22-ц/803/8083/22

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Тимченко О.О.,

суддів: Мірути О.А., Хейло Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Тимофєєва В.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

позивач ОСОБА_2 ,

позивач ОСОБА_3 ,

відповідач ОСОБА_4 ,

відповідач реєстратор Комунального підприємства «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області Шумілова Ганна Юріївна,

відповідач приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Пахомова Наталія Іванівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 216/1234/20 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , реєстратора Комунального підприємства «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області Шумілової Ганни Юріївни, приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Пахомової Наталії Іванівни про визнання свідоцтв недійсними, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 вересня 2022 року (суддя Кузнецов Р.О.),постановлену в приміщенні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області,

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ

В провадженні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , реєстратора КП «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області Шумілової Г.Ю., приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Пахомової Н.І. про визнання свідоцтв недійсними, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності.

В вересні 2022 року позивачі звернулися до суду першої інстанції з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборонити відповідачу ОСОБА_4 та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 вересня 2022 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявники не навели переконливих підстав та доказів, аби вважати, що невжиття запропонованих ними заходів забезпечення позову, може реально ускладнити або навіть унеможливити виконання рішення суду у майбутньому, будь-яких доказів загрози відчуження спірного майна, на які посилаються заявники, до суду не надано, збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу відсутня. Навпаки, на думку суду першої інстанції, у разі забезпечення позову є загроза безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками. Факт звернення до суду із позовом про оскарження державної реєстрації права власності, яке зареєстроване у встановленому законом порядку, не є безумовною підставою для обмеження прав та інтересів особи як власника майна.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі, поданій до апеляційного суду, позивачі посилаються на порушення судом норм процесуального права, просять ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборонити відповідачу ОСОБА_4 та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що предметом спору в даній справі є визнання недійсним свідоцтва від 18 лютого 2017 року, виданого Пахомовою Н.І. приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу, на підставі того, що нотаріусом від ОСОБА_4 отримано 14 січня 2017 року лист вимогу про усунення порушень за № 135 від 13.01.2017 року, та скасування рішення державного реєстратора КП «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області Шумілової Г.Ю., про державну реєстрацію прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 34178776 від 07 березня 2017 року, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 110 квартири АДРЕСА_1 , серія та номер Свідоцтва: 728, НОМЕР_1 , видане 18.02.2017 року, зареєстроване право власності на квартиру за ОСОБА_4 .

Так, ОСОБА_1 , як боржнику, та майновим поручителям ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , було передано лист з вимогою повернути борг, що утворився відповідно до умов кредитного договору № 0193-1, посвідченого приватним нотаріусом Руковіциним І.А. від 26.08.2008 року за реєстровим № 5887. В цьому листі малось попередження, якщо протягом 30 календарних днів з моменту одержання листа, не буде повернуто борг за кредитним та іпотечним договором, то ОСОБА_4 використає своє прав звернути стягнення на предмет іпотеки, і відтоді до ОСОБА_4 перейде право власності на квартиру з подальшою реєстрацією в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1 . Проте, в іпотечному та кредитному договорах стороною ОСОБА_4 не являється. На думку позивачів, право власності на спірну квартиру отримано ОСОБА_4 незаконно. Аби відновити своє порушене право власності позивачі вимушені були звернутися до суду. Вважають, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Зокрема, відчуження спірної квартири в майбутньому може ускладнити виконання судового рішення.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи не надано.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник ОСОБА_4 в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив її відхилити.

Реєстратор КП «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області Шумілова Г.Ю. в судове засідання не з`явилась про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Пахомова Н.І. в судове засідання не з`явилась про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд ухвалив, розглядати справу у відсутність сторін, які не з`явились, оскільки відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

В провадженні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , реєстратора КП «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області Шумілової Г.Ю., приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Пахомової Н.І. про визнання свідоцтв недійсними, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності.

В вересні 2022 року позивачі звернулися до суду першої інстанції з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборонити відповідачу ОСОБА_4 та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

За частиною 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону, ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявники не навели переконливих підстав та доказів, аби вважати, що невжиття запропонованих ними заходів забезпечення позову, може реально ускладнити або навіть унеможливити виконання рішення суду у майбутньому, будь-яких доказів загрози відчуження спірного майна, на які посилаються заявники, до суду не надано, збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу відсутня. Навпаки, на думку суду першої інстанції, у разі забезпечення позову є загроза безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками. Факт звернення до суду із позовом про оскарження державної реєстрації права власності, яке зареєстроване у встановленому законом порядку, не є безумовною підставою для обмеження прав та інтересів особи як власника майна.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

За частинами 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 та частини 3 статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до пунктів 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При цьому слід мати на увазі, що при розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити і що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання можливого рішення суду про стягнення боргу може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчитися, що між сторонами виник спір.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, колегія суддів також враховує пункт 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Шмалько проти України, згідно з яким право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться цивільна справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій зі сторони відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде ухвалене на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому його виконанні.

Згідно з роз`ясненнями викладеними в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

За частиною 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до частин 1, 2 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

З матеріалів справи встановлено, що предметом позову в даній справі є визнання свідоцтв недійсними та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на спірну квартиру.

Враховуючи фактичні обставини справи і зміст позовних вимог, зокрема той факт, що між позивачами та ОСОБА_4 спір виник щодо квартири АДРЕСА_1 , обраний позивачами вид забезпечення позову, а саме, накладення арешту на спірну квартиру, є співмірним із заявленими позивачами вимогами, а посилання позивачів в заяві про забезпечення позову та в апеляційній скарзі на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про задоволення позову, є обґрунтованими.

Суд першої інстанції на вказане уваги не звернув та дійшов помилкового висновку стосовно відсутності підстав для забезпечення позову.

За таких обставин, апеляційний суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції стосовно того, що позивачами не надано переконливих підстав та доказів того, що невжиття запропонованих ними заходів забезпечення позову, може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в майбутньому.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку ефективним та достатнім заходом забезпечення позову буде накладення арешту на спірну квартиру. При цьому, зазначене не порушує право власності відповідачів або інших осіб та не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки обмежується лише можливість розпоряджатися таким майном.

В свою чергу, вжиття такого виду забезпечення позову як заборона вчиняти будь-які дії щодо спірної квартири, буде зайвим, оскільки накладення арешту на квартиру забезпечує в тому числі і неможливість вчиняти будь-які реєстраційні дії.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

За частиною 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищезазначене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

В даному випадку розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду справи згідно із загальними правилами, передбаченими процесуальним законом.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 вересня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про забезпечення позову задовольнити частково.

В порядку забезпечення позову накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О.Тимченко

Судді О.А. Мірута

Я.В. Хейло

Повне судове рішення складено 28 грудня 2022 року.

Головуючий О.О. Тимченко