Справа № 347/599/21
Провадження № 2/347/27/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді Гордія В.І.,

з секретарем Корбутяк Н.М.,

з участю представника позивача адвоката Букатюк М.В.

представника відповідача адвоката Буряк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Косові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Давчук Анжела Юріївна, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що 09.10.2020 року на провулку Чорновола, в місті Косів, Івано-Франківської області, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої його автомобілю ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , було завдано технічних пошкоджень. Вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача - ОСОБА_2 , який керував автомобілем Mercedes-Benz 313 CDI, державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 . За фактом ДТП відносно ОСОБА_2 було складено адміністративний протокол за статтею 124 КУпАП, а постановою Косівського районного суду від 12.11.2020 року, яка набрала законної сили 25.11.2020 року, відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, визнано винним у вчиненні ДТП та накладено відповідне стягнення.

В результаті вчинення відповідачем вказаного ДТП, було пошкоджено його транспортний засіб марки ВАЗ 2106. Згідно дефектного акту від 26.03.2021 року комісія СТО «Старий Косів» оглянула автомобіль марки ВАЗ 2106, 1976 року випуску та встановила, що загальна вартість запасних частин, матеріалів та проведення робіт по даному акту становить 34282,93 гривні.

Так як у автомобіля під керуванням ОСОБА_2 був наявний поліс обов`язкового страхування, то він, як потерпіла сторона отримав від ПРAT «УПСК» страхову виплату в розмірі сім тисяч гривень. Тобто, страхова компанія компенсує матеріальний збиток, а різницю між збитком та вартістю відновлювального ремонту компенсує винна особа.

Після ДТП він знаходився на стаціонарному лікуванні у Косівській ЦРЛ, із діагнозом: закрита ЧМТ, струс головного мозку, забій м`яких тканин тім`яної ділянки зліва та лівого плечевого суглобу. Гіперметропія слабкого ступеня ОН. Ангіопатія сітківки ОН. Перебуваючи у стаціонарі з 09.10.2020 року по 20.10.2021 року, ним було понесено витрати на проходження обстеження та придбання медичних препаратів у сумі 2 159,54 гривень. Виходячи із зазначеного, вважає, що загальна сума майнової шкоди, завданої йому внаслідок ДТП становить 36 442,47 гривні. Крім майнової шкоди йому було завдано моральну шкоду, яку він оцінює у сумі 60 000 гривень, та яка полягає у психологічному напруженні, розчаруванні, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми. І до того ж їхній сімейний бюджет довелося спрямувати на ремонт пошкодженого в результаті ДТП автомобіля. Від такого стану та нецільового використання сімейних коштів постраждали крім нього і члени його сім`ї, що призвело до розладу стосунків. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, довелося відкласти, а від деяких з них він взагалі відмовитись. Розмір заподіяної позивачу моральної шкоди визначити важко, але він має хоча б компенсувати ті емоційні страждання, які довелося перенести йому і його сім`ї та витрати, пов`язані з відновленням його психічного стану, відпочинком від усього що сталося з ним та членами його сім`ї.

В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Букатюк М.В. позовні вимоги підтримали в повному обсязі з наведених у позові підстав та просили задоволити.

Представник відповідача адвокат Буряк О.І. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, суду пояснила та у погодженому із відповідачем, відзиві на позов зазначила, що відповідач позовні вимоги не визнає, оскільки він мав намір добровільно на місці ДТП відшкодувати позивачу завдані збитки, але останній відмовився. Так само, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована, то він бажаючи, щоб завдану позивачу шкоду відшкодувала страхова компанія, не оскаржував постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. Оскільки, позивач відмовився від будь-якого відшкодування, то позиція відповідача у невизнанні позову повністю. Крім того, пояснила, що витрати на лікування позивача мала відшкодувати страхова компанія, а моральна шкода позивачем не мотивована і не підтверджена відповідними доказами. Просить в позові відмовити.

Представник ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в судове засідання не з?явився, подав відзив на позов, в якому просить в позові відмовити в повному обсязі, оскільки компанією було здійснено страхову виплату позивачу ОСОБА_1 у відповідності до вимог ЗУ «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в повному обсязі. Зокрема, згідно Аварійного сертифікату складеного аварійним комісаром ОСОБА_4 від 04.11.2020 року про оцінку вартості транспортного засобу в пошкодженому стані, вартість відновлюваного ремонту автомобіля марки ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_3 складала 22089,13 грн., в той час як ринкова вартість автомобіля до ДТП становила 17506,26 грн. Тобто, витрати на відновлюваний ремонт автомобіля є економічно необґрунтованими і компанія здійснила виплату згідно вимог ст.30 Закону, а саме: відшкодувала різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, яка з урахуванням франшизи, становила 7011,46 грн., які і були виплачені позивачу у встановлений законом строк. Також, страховиком не відшкодовуються витрати на лікування без документального підтвердження відповідним закладом охорони здоров?я про необхідність їх здійснення. Позивач же відповідних доказів не надав.

Вислухавши сторони, їх представників, свідків, та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як передбачено ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Косівського районного суду Івано-Франківської області №347/1872/20 від 12.11.2020 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано до нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с.15-16).

Таким чином, вказаною постановою підтверджується як факт події ДТП, так і те, що винною особою є ОСОБА_2 , адвокат якого в судовому засіданні підтвердила, що вони дійсно не оскаржували вказану постанову суду і вона набрала законної сили.

Окрім того, свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що він проживає неподалік місця ДТП і чекав на вулиці саме ОСОБА_1 , бо мав передати йому мед. Почувши звук удару, він, будучи від місця події близько 50 м, одразу побіг туди. На місці події, яким є нерегульований перехресток, він побачив автомобіль позивача та вантажний бус, які зіткнулись. Підтвердив також те, що автомобіль ОСОБА_1 був досить пошкоджений, в звязку із чим через двері водія він вийти не зміг і вибирався через передні двері зі сторони пасажира. Так як самопочуття ОСОБА_1 було погане, то він викликав для нього швидку медичну допомогу. З іншого автомобіля (буса) вийшов чоловік і пропонував позивачу сплатити матеріальну шкоду без виклику поліції, але позивач не погодився.

Також, неповнолітній свідок ОСОБА_6 в присутності свого законного представника, матері ОСОБА_7 , в суді підтвердив факт ДТП, та вказав, що автомобіль позивача їхав без світла фар, і будучи темного кольору, появився перед їх бусом несподівано.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що йому рано-вранці подзвонив знайомий ОСОБА_2 і попросив взяти його дружину і приїхати у м. Косів, бо він потрапив у ДТП. Приїхавши на місце події, він лише побачив як швидка медична допомога від?їхала з місця події. На автомобілі потерпілого фари та аварійні світла не горіли.

Як вказано у позовній заяві, протиправними діями відповідача, ОСОБА_1 було заподіяно матеріальну шкоду на суму 36442,47 грн., а також моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 60000 грн.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені статтею 1166 ЦК України, зокрема, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В свою чергу, відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, регламентовано статтею 1187 ЦК України. Так, відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

На підтвердження понесеної майнової шкоди, ОСОБА_1 надав суду, зокрема: 1) копію дефектного акту від 26.03.2021 року, з якого видно, що комісія СТО «Старий Косів» оглянула автомобіль марки ВАЗ 2106, 1976 року випуску та встановила, що загальна вартість запасних частин, матеріалів та проведення робіт по даному акту становить 34282,93 гривні (а.с.13-14);

2) копію акта виконаних робіт №90521 виданого приватним підприємцем ОСОБА_9 , відповідно до якого вартість ремонту автомобіля марки ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_3 становила 34282,93 гривні, з яких: 23921,87 грн. витратні матеріали та деталі, що підлягали заміні та 10405 грн. вартість роботи (а.с.84).

3) копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно якого ОСОБА_9 має право здійснювати технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів (основний) (а.с.86-88);

4) копію квитанції від 09.05.2021 року виданої ПП ОСОБА_9 позивачу за відновлюваний ремонт на суму 34326,87 грн. (а.с.89).

Таким чином, позивач дійсно підтвердив понесені матеріальні збитки. Однак, суд вважає, що позовна вимога в цій частині підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Так, 09.10.2020 року уповноваженим працівником Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області було складено довідку про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.9-10).

Після цього, на замовлення ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» аварійний комісар ФОП ОСОБА_4 , дослідивши матеріали надані замовником, ідентифікаційні та технічні характеристик транспортного засобу марки ВАЗ 2106, 1976 року випуску, власником якого є позивач ОСОБА_1 дійшов висновку, що ринкова вартість вказаного автомобіля становить 17506,26 грн., а ринкова вартість після пошкодження 7894,80 грн.(а.с.100-103). І згідно копії ремонтної калькуляції, вартість ремонту транспортного засобу марки ВАЗ 2106 становитиме 22089,13 грн. (а.с.110-112).

Відповідно до норм статей 29-30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV (далі-Закон), у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Як видно із копії розрахунку страхового відшкодування до страхового акту №141/037/005257/20/1 (а.с.115), а також мотивів наведених у відзиві страхової компанії, згідно проведених розрахунків автомобіль позивача вважався фізично знищеним, в зв?язку із чим його ремонт був економічно необґрунтованим. А тому, страхова компанія нарахувала та виплатила ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 7011,46 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №16517 від 23.12.2020 року (а.с.99) та не заперечив в судовому засіданні позивач.

З огляду на це, а також наявні в матеріалах справи і інші докази щодо вартості на час ДТП подібного автомобіля, тобто такого ж року випуску та такої марки, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути різницю між встановленою вартістю автомобіля позивача до ДТП і сумою страхового відшкодування, а саме: від 17506,26 грн. відняти 7011,46 грн., що дорівнюватиме 10494,80 грн.

Таким чином, позивачу буде повністю відшкодована вартість його автомобіля згідно ринкових цін, що діяли на час ДТП, а те що він забажав відремонтувати саме цей автомобіль, а не купити такий же за ринковою ціною, до понесених збитків не відноситься та ґрунтується на його праві, а не на обов?язку винної особи відшкодовувати такі збитки.

Окрім цього, дослідивши всі докази щодо відшкодування заявленої позивачем матеріальної шкоди пов?язаної із його лікуванням в розмірі 2159,54 грн., то суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення цієї вимоги з огляду на таке.

Відповідно до п.24.1. ст.21 Закону, у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

На підтвердження понесених витрат на лікування позивачем було надано відповідні докази. Зокрема, як видно із копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №4737 виданої Косівською ЦРЛ, ОСОБА_1 , 1947 р.н. перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділі Косівської ЦРЛ з 09.10.2020 року по 20.10.2020 року з діагнозом: закрита ЧМТ, струс головного мозку (а.с.12). Крім іншого, у вказаній виписці зазначено, які обстеження проходив позивач та призначене лікування з переліком медикаментів (зворот а.с.12). Так, позивачу було призначено дослідження Rtg (рентген) черепа від 09.10.2020 року та КТ ГМ (комп?ютерна томографія головного мозку) від 15.10.2020 року, про проходження яких саме в ці дати підтверджують надані позивачем копії фіскальних чеків (а.с.11). Так само, копії фіскальних чеків аптеки «Віта Фарм» від 09, 12 та 20 жовтня 2020 року підтверджують покупки ОСОБА_1 медикаментів, назви яких співпадають із призначеним лікуванням вказаним у виписці (а.с.11).

Що ж до твердження представника страхової компанії у поданому до суду відзиві на позов про відсутність підстав для виплати позивачу компанією витрат на лікування, оскільки такі витрати мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров?я, то в судовому засіданні факт понесення ОСОБА_1 вказаних у позові витрат на лікування підтвердився. А це, в свою чергу, дає суду підстави для стягнення таких витрат саме з страхової компанії, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 також була предметом договору страхування, що підтверджується копією поліса №АО/4490713 (а.с.54).

Окрім стягнення майнової шкоди, на користь позивача стягненню підлягає також і заподіяна йому моральна шкода, з частковим задоволенням позову в цій частині.

Так, положеннями статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Вирішуючи позовні вимоги щодо відшкодування заявленої ОСОБА_1 суми моральної шкоди в розмірі 60 000 грн., суд бере до уваги понесені ним моральні страждання від даного кримінального правопорушення, враховує ступінь тяжкості спричинених тілесних ушкоджень та їх наслідки, а також надані ОСОБА_2 докази щодо його майнового стану та наявності утриманців.

Як передбачено п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року за № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

А тому, зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, не залишається поза увагою суду і реальна можливість відповідача відшкодувати заподіяну позивачу шкоду.

Зокрема, згідно копії акту обстеження матеріально-побутових умов від 11.06.2021 року (а.с.70), ОСОБА_2 ніде не працює, що також підтверджується копією трудової книжки (а.с.68-69) та проживає в будинку дружини ОСОБА_7 . Крім цього, має на утриманні неповнолітнього сина дружини (пасинка) ОСОБА_6 , 2006 р.н. та сина ОСОБА_10 , 2017 р.н. (а.с.66,67).

Таким чином, зважаючи на принципи розумності, справедливості, та з врахуванням реальної можливості її відшкодування особою, яка її завдала, а в даному випадку ОСОБА_2 , суд вважає за доцільне стягнути ньогона користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 6500 грн., розмір якої буде розумним і достатнім в даному конкретному випадку.

Окрім того, на користь позивача з відповідачів слід стягнути понесені ним і підтверджені судові витрати в розмірі 1816 грн. оплаченого судового збору.

Відповідно до абзаців 5, 6 п. 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року, при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Отже, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір за дві позовні вимоги майнового характеру, який становить 1816 грн., слід стягнути з відповідачів пропорційно до задоволених вимог: з страхової компанії у розмірі 454 грн., а з ОСОБА_2 у розмірі 1362 грн.

Враховуючи наведене на підставі ст.ст. 3, 24, 29, 30, 36 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст .ст. 15-16, 22-23, 1166, 1167, 1187 Цивільного Кодексу України, та керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10494 (десять тисяч чотириста дев?яносто чотири) грн. 80 коп. завданої майнової шкоди, 6500 (шість тисяч п?ятсот) грн. заподіяної моральної шкоди, а також 1362 (одну тисячу триста шістдесят дві) грн. оплаченого судового збору.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 2159 (дві тисячі сто п?ятдесят дев?ять) грн. 54 коп. витрат на лікування, а також 454 грн. оплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.І. ГОРДІЙ