Справа № 455/1403/20
Провадження № 2-о/455/3/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

08 грудня 2022 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі головуючого судді - Пошивака Ю.П.,

секретар судового засідання - Бобельська Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду - в залі судових засідань, цивільну справу №445/1403/20 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Старосамбірська міська рада Самбірського району Львівської області про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю та прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

10.11.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю та прийняття спадщини, в якій посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким вона проживала з березня 2001 року по день його смерті однією сім`єю та вела з ним спільне господарство.

ОСОБА_2 належала земельна частка (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП «Старосолянське» в розмірі 1,28 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ЛВ № 053985 від 05.08.1996 року.

Вона є спадкоємцем ОСОБА_2 . Інших спадкоємців немає.

Просить встановити факт проживання її - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з березня 2001 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю та факту прийняття нею - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 .

Ухвалою судді від 26.11.2020 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 10 годину 00 хвилин 12.05.2021 року.

Ухвалою суду від 12.05.2021 року без виходу в нарадчу кімнату замінено Старосолянську селищну раду Старосамбірського району Львівської області на її правонаступника Старосамбірську міську раду Самбірського району Львівської області, в підготовчому засіданні оголошено перерву до 10 години 00 хвилин 12.10.2021 року, яке відкладено на 10 годину 30 хвилин 05.04.2022 року.

Ухвалою суду від 05.04.2022 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду на 14 годину 00 хвилин 13.09.2022 року, яке відкладено на 09 годину 00 хвилин 08.12.2022 року.

Заявниця ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги заяви підтримала, посилаючись на обставини, викладені у заяві та просила її задовольнити. Додатково пояснила, що ОСОБА_2 є чоловіком її тітки ОСОБА_3 . Дітей у подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не було. 22.07.2002 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким все своє майно заповіла їй. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ще раніше ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_3 . Після її смерті, вона 16.11.2006 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 виявилося неможливо, так як їй необхідно було підтвердити факт проживання разом зі спадкодавцем.

Представник заінтересованої особи Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. 13.09.2022 року в канцелярію суду надійшло клопотання за підписом т.в.о. міського голови І.Жук, в якому він просить судові засідання проводити у відсутності представника Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області, проти заяви ОСОБА_1 не заперечують.

Заслухавши заявницю, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Судом встановлено, що 19.03.1951 року у Виконавчому комітеті Старосолянської селищної ради Старосамбірського району Львівської області ОСОБА_4 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , у зв`язку з чим остання змінила своє дівоче прізвище « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».

З свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 , виданого 02.06.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , а ще раніше ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_3 .

22.07.2002 року ОСОБА_3 склала заповіт, згідно якого все своє майно, яке належить їй на день смерті і на що вона по закону матиме право заповіла своїй племінниці ОСОБА_1 .

Згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ЛВ №053985, ОСОБА_4 , жителю с.Стара Сіль Старосамбірського району Львівської області на підставі рішення Старосамбірської районної державної адміністрації від 21.05.1996 року належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП «Старосолянське», розміром 1,28 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

16.11.2006 державним нотаріусом Старосамбірської державної нотаріальної контори Коцюрубою Л.Я. на ім`я заявниці ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом згідно якого заявниця отримала у спадщину після смерті ОСОБА_3 земельні ділянки, розміром 0,15 гектарів для обслуговування житлового будинку та 0,1380 гектарів для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Стара Сіль Старосамбірського району Львівської області.

Також судом встановлено, що 22.11.2022 року листом завідувача Старосамбірської державної нотаріальної контори Львівської області Сюми Т. заявниці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що нею пропущено термін для прийняття спадщини та не доведено її належність до будь-якої з черг спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З довідки №721/02-28 від 30.10.2020 року, виданої виконкомом Старосолянської селищної ради Старосамбірського району Львівської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає в АДРЕСА_1 , а з березня місяця 2001 року по день смерті проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 , вони вели спільне господарство. Витрати на похорон взяла ОСОБА_1 на себе.

Згідно частини другої статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Пленум Верховного Суду України у пункті 21 постанови від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив судам, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.

Тлумачення вказаних норм права дає підстави для висновку, що для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів, а саме: 1) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; 2) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Статтею 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03.06.1999 №5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22.08.2018 року у справі №644/6274/16-ц (провадження №14-283цс18), та Верховним Судом у постановах: від 21.03.2019 у справі №461/4689/15-ц (провадження №61-43735св18); від 10.10.2019 у справі №520/8495/17 (провадження №61-7058св19); від 17.10.2019 у справі №712/1294/17 (провадження №61-34351св18); від 09.01.2020 у справі №186/421/17 (провадження №48280св18); від 09.06.2021 року у справі №346/5702/18 (провадження №61-17111св20).

Відповідно частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Будучи допитаним в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що ОСОБА_2 вона знає давно, так як проживає в смт.Стара Сіль Самбірського району Львівської області з народження. В селі ОСОБА_9 кликали « ОСОБА_10 ». Колись він працював у колгоспі. Інших ОСОБА_7 в селі не було. ОСОБА_2 проживав в будинку ОСОБА_1 з 2001 року до дня його смерті. Вона допомагала ОСОБА_2 по господарству. Коли помер ОСОБА_2 , то заявниця ОСОБА_1 займалася його похованням.

Будучи допитаною в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала, що вона проживає в смт. Стара Сіль і знає заявницю. ОСОБА_2 проживав в будинку ОСОБА_1 з 2001 року до дня його смерті. ОСОБА_2 в селі кликали ОСОБА_12 , тобто ОСОБА_13 . ОСОБА_1 допомагала йому по господарству.

У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і таких доказів суду не надано. Дані свідчення підтверджуються змістом наведених вище достовірних документів.

В інший спосіб підтвердити факт проживання зі спадкодавцем є неможливо.

Встановлення в судовому порядку факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 необхідно заявниці для вирішення питання щодо прийняття спадщини після смерті останнього, а отже, від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявниці, діючим законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, воно не пов`язано з наступним вирішенням спору про право і встановити його іншим шляхом неможливо.

Зважаючи на встановлені обставини справи та наведені правові положення, суд дійшов висновку про доведеність факту спільного проживання заявниці з померлим ОСОБА_2 однією сім`єю в період з березня 2001 року по по день смерті останнього, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно п. 2 Постанови Пленуму ВСК України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, слідує, що Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Однак, оскільки спадщина відкрилася після смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , то вимога про встановлення факту прийняття спадщини задоволенню не підлягає, так як згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Строк звернення спадкоємця, який фактично прийняв спадщину до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини строком не обмежений, спору про майнове або особисте немайнове право не існує.

Враховуючи встановлені судом обставини, зважаючи на неможливість оформлення заявницею ОСОБА_1 спадщини без встановлення факту її постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , суд вважає, що заяву слід задовольнити частково та встановити факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 з березня 2001 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю. В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Керуючись ст.ст.10,11,209,212,214-215, ч.2 ст.256 ЦПК України, на підставі ст.ст.1200, 1221, 1268, 1270, 1286, 1299 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з березня 2001 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 до дня смерті ОСОБА_9 .

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Дата складання повного судового рішення - 12.12.2022 року.

Суддя Ю.П.Пошивак