УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2022 Справа №607/7785/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Позняка В.М., за участю секретаря Кужель К.С., представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася в суд із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є її рідним братом. Покликається на те, що після його смерті відкрилася спадщина, однак через відсутність факту підтвердження родинних відносин вона не може оформити спадкових прав в нотаріальній конторі.

В судовому засіданні представник заявниці підтримав заяву.

Розглянувши заяву, доходжу такого висновку.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31.03.1995 № 5 "Про судову практику в спорах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 в справі № 320/948/18 (провадження N 14-567цс18) зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що має юридичне значення», встановлено, що у кожному разі суддя зобов`язаний перевірити підвідомчість даної заяви суду. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у прийнятті заяви, а коли справу вже порушено - закриває провадження в ній.

Позивач покликається на те, що він не може довести факт родинних відносин для оформлення спадщини після смерті брата ОСОБА_4 .

Разом з тим, як видно із інформаційної довідки із спадкового реєстру від 17.11.2022 року спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилася.

При цьому, доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є, серед іншого, витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів.

Відповідно до статті 4, 46 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій, в тому числі і інформацію з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження як заявника, так і його померлого брата ОСОБА_3 , які і підтверджують факт родинних відносин.

Тому, чинним законодавством встановлено компетенцію органів нотаріату щодо встановлення факту родинних відносин шляхом зіставлення актових записів про народження при веденні спадкових справ.

При цьому, як вбачається з відомостей з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження розбіжностей в актових записах про народження ОСОБА_5 та ОСОБА_3 щодо імен батьків судом не встановлено.

Суд не приймає до уваги лист приватного нотаріуса Кам`янець - Подільського районного нотаріального округу Хмельницької області від 01 вересня 2021 року, оскільки відмова у вчиненні нотаріальної дії оформляється постановою, а спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , в тому числі і вказаним нотаріусом не заводилася.

Отже, на думку суду, заявник просить встановити факт, щодо якого чинним законодавством передбачено інший порядок його встановлення та заявник має іншу можливість одержати інформацію з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_4 , який і підтверджує факт родинних відносин.

Таким чином, на даний час існує позасудовий порядок отримання документа, що підтверджує факт родинних відносин між заявником і померлим, що виключає можливість встановлення даного факту в судовому порядку.

Згідно з вимогами пункту частини першої статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Тому, суд доходить висновку, що провадження у справі слід закрити.

Керуючись статтями 19, 189, 223, 255 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин - закрити, на підставі пункту першого частини першої статті 255 ЦПК України.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 20 12.2022 року.

Головуючий суддяВ. М. Позняк