Справа № 570/5693/21
Номер провадження 2/570/389/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2022 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю:

секретаря судових засідань Гречки О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне (в порядку спрощеного позовного провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки в праві спільної сумісної власності, -

в с т а н о в и в :

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилась спадщина. Позивач, як спадкоємець за законом, звернувся за оформленням спадкових прав, однак не може отримати відповідне свідоцтво, оскільки не виділена частка спадкодавця ОСОБА_4 у спадковому майні. З огляду на наведене позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач не з`явилася. Згідно поданої заяви позовні вимоги підтримує, просить задоволити, та просить справу розглядати без його участі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась. Згідно поданої заяви позов визнає, просить справу розглядати без її участі.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася. Згідно поданої заяви позов визнає, просить справу розглядати без її участі.

Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін чи учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Суд вважає, що справу можливо розглянути на підставі наявних доказів, участь сторін у справі не є обов`язковою.

Дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_4 . На час його смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, в тому числі на частку у земельній ділянці площею 0,2500 га із цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :03:028:0220, що розташована за адресою: Рівненська область, Рівненський район, село Сергіївка.

За життя ОСОБА_4 заповіту не складав, тому має місце спадкування за законом. До першої черги спадкування за законом належать діти спадкодавця син ОСОБА_1 (позивач), який прийняв спадщину, та донька ОСОБА_5 , яка відмовилася від спадщини. Інших спадкоємців першої черги за законом, спадкоємців, які відповідно до свого статусу вважаються такими, що спадщину прийняли, спадкоємців, що мають право на обов`язкову частку у спадщині, а також пережившого подружжя немає.

У визначений законом шестимісячний строк з моменту смерті спадкодавця ОСОБА_1 як спадкоємець першої черги, 28 серпня 2020 року звернувся до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Скоромної Юлії Анатоліївни із заявою про прийняття спадщини. На підставі вказаної заяви,та після здійснення відповідної перевірки у Спадковому реєстрі України щодо наявності вже відкритої спадкової справи, нотаріусом 28 серпня 2020 року було відкрито спадкову справу №16-2020 після смерті ОСОБА_4 , що підтверджується Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 66462030 від 16 вересня 2021 року.

Окрім того, 31 серпня 2020 року сестра позивача ОСОБА_5 звернулася до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Скоромної Ю.А. із заявою про відмову від спадщини по спадковій справі № 16-2020, яка була відкрита після смерті її батька ОСОБА_4 . Згідно вказаної заяви ОСОБА_5 відмовилася від належної їй спадщини за законом, яка залишилася після смерті її батька, на користь її батька ОСОБА_1 .

Тобто, згідно спадкової справи, зазначеної вище, єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_4 є його син ОСОБА_1 . Зазначене підтверджується Довідкою про коло спадкоємців, індекс. №135/02-14 від 16 вересня 2021 року, виданої приватним нотаріусом, що додається до позову.

Приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 листопада 2021 року. Зокрема, при розгляді питання щодо видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки з`ясовано, що дана земельна ділянка належить померлому ОСОБА_4 на підставі спільної сумісної власності разом із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованим державним реєстратором Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області 20.07.2018 року за індексним номером: 131648392; номер запису про право власності: 27139008. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 246; а також Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку; номер витягу НВ-021, наданим Управлінням забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради від 20.08.2021 року. За життя спадкодавця, вони як співвласники земельної ділянки не виділили частки у праві власності на земельну ділянку, що утруднює оформлення спадщини.

Тобто, оскільки вказана земельна ділянка станом на 19 листопада 2021 року згідно відомостей Державного земельного кадастру України належить співвласникам на праві спільної сумісної власності, і частка померлого у спадковому майні не є виділеною, а нотаріус не уповноважений самостійно визначати частки в такій власності, видати Свідоцтво про право на спадщину за законом на частку вказаної земельної ділянки не є можливим. На зазначеній земельній ділянці розташований житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві спільної часткової власності по 1/3 частки: ОСОБА_4 (померлому батьку позивача), його сестрі ОСОБА_3 , та сестрі ОСОБА_2 , та який вони успадкували від свого батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначене підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом серія ВРХ № 999384 від 17.10.2012 року на 1/3 (одну третю) частку житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в АДРЕСА_1 , виданого ОСОБА_4 державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори Крутецькою В.В. (спадкова справа № 849/2009, р. № 1-1650). Зазначене право спільної часткової власності зареєстровано за ОСОБА_4 19.10.2012 року в КП «Рівненське обласне БТІ Рівненської обласної ради» (копія витягу про державну реєстрацію прав додається). Тобто житловий будинок, що знаходиться на земельній ділянці, яка є предметом розгляду даної справи, належить сторонам на праві спільної часткової власності.

Нормами ч. 1, ч. 2 ст. 355 ЦК України встановлено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності, при цьому майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦК України передбачає, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЗК України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) подружжя; б) членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; в) співвласників жилого будинку; г) співвласників багатоквартирного будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом.

Згідно ч. 4 та ч. 5 ст. 89 ЗК України визначено, що співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

У відповідності до ст. 87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає: а) при добровільному об`єднанні власниками належних їм земельних ділянок; б) при придбанні у власність земельної ділянки двома чи більше особами за цивільно-правовими угодами; в) при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами; г) за рішенням суду.

Згідно ч.1 ст.358 Цивільного кодексу України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Згідно ч.2 даної статті, співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Згідно ч.3 вказаної статті, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Спадкування права на земельну ділянку регулюється ст. 1225 ЦК України, згідно якої визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Згідно ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Відповідно до ст. 361 ЦК України розпорядження часткою у праві спільної часткової власності співвласником може здійснюватися самостійно.

Згідно ч.2 ст. 370 Цивільного кодексу України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Аналогічні положення визначені і ст.ст.86, 89 Земельного кодексу України.

Згідно ч.1 ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Ст.319 Цивільного кодексу України передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

За таких обставин суд вважає, що розмір частки спадкодавців у спільній сумісній власності на зазначене майно становить по 1/3 частині.

Зважаючи на наявні матеріали справи суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги можуть бути задоволені, а тому позов підлягає до задоволення.

Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 142 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 142, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки в праві спільної сумісної власності - задоволити повністю.

Визначити, що частка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (про що виконавчим комітетом Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області складено відповідний актовий запис № 24 від 02 березня 2020 року), а також частка ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ; паспорт серія НОМЕР_2 , виданий 10.11.1999 року Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області; адреса: АДРЕСА_2 ), та частка ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ; паспорт серія НОМЕР_4 , виданий 21.02.1999 року Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області; адреса: АДРЕСА_3 ), у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку загальною площею 0,2500 га, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :03:028:0220, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 (одній третій частки) кожному.

Повернути ОСОБА_1 454 грн. в порядку ст. 142 ЦПК України 50 % судових витрат (судовий збір), що був сплачений в загальному розмірі 908 грн. відповідно до реквізитів квитанції № 0.0..1 в АТ КБ "ПРИВАТ БАНК" від 01.12.2021 року

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , мешканець: АДРЕСА_5 )

Відповідачка: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканка: АДРЕСА_6 )

Відповідачка: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканка: АДРЕСА_7 )

Суддя Красовський О.О.