23.12.2022 Єдиний унікальний номер 205/3243/22
Провадження № 2/205/2110/22
23 грудня 2022 рік м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська
у складі головуючого судді Бізяєвої Н.О.
за участю секретаря судового засідання Ільїчової К.В.
розглянувши у порядку загального позовного провадження в залі суду в місті Дніпрі цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -
У червні 2022 року представник Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором № б/н від 02.02.2010 року у розмірі 5195,24 грн., а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав на те, що ОСОБА_3 (далі позичальник) звернулась до АТ КБ «Приватбанк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 02.02.2010 року, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який у подальшому збільшився до 5200,00 грн. Позичальник підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Позичальник не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язанням, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, станом на 08.08.2014 року (дата смерті позичальника) позичальник має заборгованість перед позивачем у розмірі 5195,24 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 5087,32 грн., у тому числі заборгованості за простроченим тілом кредиту 5087,32 грн., заборгованості за простроченими відсотками 107,92 грн.
ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 померла. За змістом ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України, у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час, як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням.
На виконання вимог ч. 2 ст. 1281 ЦК України позивачем 11.03.2021 року була направлена претензія кредитора до Другої дніпровської державної нотаріальної контори та 29.03.2021 року отримано відповідь, в якій зазначалось, що претензію кредитора переслано до приватного нотаріуса Гуніної І.А. за місцем заведення спадкової справи. 05.04.2021 року отримано відповідь, що спадкоємцем померлого є відповідач ОСОБА_1 .
Посилаючись на ст. 1282 ЦК України, позивач зазначає, що спадкоємець зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна одержаного у спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника.
18.08.2021 року до спадкоємця позичальника було направлено лист-претензію згідно якої позивач пред`явив свої вимоги, однак ніяких дій не було виконано, у зв`язку з чим, АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду для стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитом позичальника.
Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2022 року витребувано копію спадкової справи.
Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2022 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення виявлених недоліків позову.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2022 року у справі відкрито провадження, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження з підготовчого судового засідання.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.11.2022 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до розгляду по суті.
У судове засідання представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» не з`явився, надіславши до суду, зареєстроване в канцелярії 22.12.2022 року, клопотання про розгляд справи без участі позивача, просив суд вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час та місце розгляду справи судом в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, повідомлений належним чином. Будь-яких заяв або клопотань, відзову чи заперечень проти позову, відповідачем до суду надано не було.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин та не подав відзив, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 02 лютого 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 (позивальник) укладено кредитний договір, шляхом підписання заяви № б/н відповідно до якої позивальник погодилась, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами Банку складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі.
До позовної заяви банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. На підтвердження обставин, викладених у позовній заяві, позивач надав суду Довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_3 ; Виписку за договором № б/н із ОСОБА_3 про рух коштів за картковим рахунком відкритим на ім`я ОСОБА_3 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 Никитюк ОСОБА_4 померла.
Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість за вказаним кредитним договором станом на дату смерті позичальника становить 5 195,24 грн., яка фактично складається зі заборгованості за простроченим тілом кредиту 5 087,32 грн., заборгованості за простроченими відсотками 107,92 грн..
Також, Банком в обґрунтування позовних вимог надано Довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_3 (а.с. 21), з якої вбачається, що позичальнику проведено 31.12.2009 року старт карткового рахунку за карткою № НОМЕР_1 та 02.02.2010 року встановлено кредитний ліміт 250,00 грн., який у подальшому змінювався.
Крім того, згідно Довідки про надані ОСОБА_3 кредитні картки, що мається в матеріалах справи (а.с.22) вбачається, що позичальником 31.12.2009 року отримано кредитну картку № НОМЕР_1 , яку згодом було неодноразово перевипущено.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»)
Умови договорів приєднання розробляються банком, а тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам банківських послуг та доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці Тарифи, Умови і правила надання банківських послуг у Приватбанку, з якими була ознайомлена позичальник.
Разом з тим, матеріали справи не містять підтвердження, що саме з доданими банком до позовної заяви Витягом з Тарифів та Умовами та правилами надання банківських послуг у Приватбанку ознайомився та погодився відповідач, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, що саме зазначені документи містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, неустойки (пені, штрафів), і саме у тих розмірах, які застосовані банком у наданому ним розрахунку заборгованості.
За відсутності підтвердження щодо конкретно запропонованих відповідачу Умов та правил банківських послуг у Приватбанку, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Умови та правила надання банківських послуг у Приватбанку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua), неодноразово змінювалися банком.
Витяг з Тарифів обслуговування кредитної картки «Універсальна» та Умови та правила надання банківських послуг у Приватбанку не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати, як складову кредитного договору, укладеного між сторонами 17.07.2015 шляхом підписання анкети-заяви. Зважаючи на наведене, відсутні підстави вважати, що сторони у письмовому вигляді обумовили розмір процентної ставки, порядок її зміни та відповідальність позичальника у вигляді неустойки (пені та штрафу) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.
Зазначена правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19).
Таким чином, вимоги АТ КБ «Приватбанк» про стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом у розмірі 107,92 грн. є необґрунтованими.
В анкеті-заяві позичальника від 02.02.2010 не визначено строк повернення кредиту, а тому відповідно до положення частини другої статті 530 ЦК України банк вправі вимагати захисту порушених прав шляхом стягнення з боржника фактично отриманої суми кредитних коштів.
Оскільки ОСОБА_3 не сплатила заборгованість за тілом кредиту у розмірі 5087,32 грн., яке визначено Банком, як прострочене тіло кредиту, суд вважає позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина 5 статті 1268 ЦК України).
Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.
Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.
Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого ст. 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця.
Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 позичальник ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що було зроблено актовий запис № 5599 від 09 серпня 2014 року (а.с. 62 зворот).
За даними спадкової справи №18/2015, заведеної після смерті позичальника, з заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1 син позичальника. При цьому, позичальником - ОСОБА_3 було оформлено заповіт на ім`я ОСОБА_1 , відомості про який внесено до Спадкового реєстру (а.с. 62, 63). Та, відповідно до Заяви ОСОБА_1 до Нотаріальної контори від 04.02.2015 року, останній прийняв майно, яке залишилось у спадщину після смерті ОСОБА_3 .
Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, номер у спадковому реєстрі 66075261, ОСОБА_1 отримав у спадок нерухоме майно, а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 86-88).
Відповідно до положень статті 1216 та 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до положень статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) (стаття 1220 ЦК України).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України).
Положення статті 1281 ЦК України передбачають, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.
Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.
Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.
Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
09 березня 2021 року позивач направив нотаріусу претензію кредитора.
23 липня 2021 року позивач направив лист-претензію відповідачу (а.с. 43).
Згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.
У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку статті 1282 ЦК України.
У відповідності до ч .4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Як вказував неодноразово Верховний Суд в постановах від 18 вересня 2019 року у справі №640/6274/16-ц, від 10 червня 2020 року у справі №646/6493/16-ц, при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: коло спадкоємців, які прийняли спадщину; чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені ст.1282 ЦК України; при дотриманні кредитором строків, визначених ст.1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця(спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України.
Оскільки відповідач ОСОБА_1 є одноособовим спадкоємцем, який звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 та не скористався своїм правом на подання доказів щодо вартості успадкованого майна, а також щодо задоволення претензії кредитора у добровільному порядку.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за тілом кредиту за кредитним договором б/н від 02 лютого 2010 року станом надату смерті ОСОБА_3 , тобто на ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка становить 5087,32 грн., в межах вартості майна, одержаного у спадщину, відповідно до ч.1 ст. ст. 1282 ЦК України.
З урахуванням часткового задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 2429,46 грн. (5087,32 грн. (задоволена частинна вимог) х 2481 грн. (ставка судового збору) : 5195,24 грн. (ціна позову) = 2429,46 грн.).
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-78, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд -
Позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - заборгованість за кредитним договором №б/н від 02.02.2010 року у розмірі 5087 (п`ять тисяч вісімдесят сім) гривень 32 копійки, в межах вартості спадкового майна.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» витрати по сплаті судового збору в сумі 2429 (дві тисячі чотириста двадцять дев`ять) гривень 46 копійки.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.
Суддя: Н.О. Бізяєва