Справа № 177/209/22
Провадження № 6/177/3/22
У Х В А Л А

22.02.2022 Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

заінтересована особа ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 15.02.2022 звернувся до суду з указаною заявою та просив визнати таким, що не підлягає виконанню судовий наказ, виданий 08.02.2022 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області у справі № 177/209/22 (провадження № 2-н/177/48/22 про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітньої дитини, доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на дитину, який не може бути меншим, ніж 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 (десяти) прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 04.02.2022 та до досягнення дитиною повноліття.

Також просив суд зупинити виконання за вище вказаним судовим наказом у виконавчому провадженні № 68616969.

В обґрунтування заяви зазначав, що копію вищевказаного судового наказу він отримав 09.02.2022, однак з наказом не згоден. Указував, що з 04.12.2021 дитина, донька ОСОБА_4 , проживає з ним за адресою: АДРЕСА_1 , про що надано відповідний акт, який підписано мешканцями будинку. Він повністю матеріально утримує доньку, купує їжу, одяг, взуття, ліки, забезпечує дозвілля. За адресою: АДРЕСА_2 , яка зазначена в судовому наказі як адреса проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , останні не проживають, а лише зареєстровані. Також, боржник вказував, що у оспорюваному судовому наказі невірно зазначена дата його народження « ІНФОРМАЦІЯ_2 » замість вірного « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Оскільки судовий наказ пред`явлено ОСОБА_3 до виконання в Криворізький відділ ДВС у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та 11.02.2022 відкрито виконавче провадження, державним виконавцем накладено арешт на рахунки боржника, тому останній просив також зупинити виконання вище вказаного судового наказу у виконавчому провадженні № 68616969 щодо стягнення аліментів та № 68623014 щодо стягнення судового збору.

Заявник ОСОБА_1 та його представник, адвокат Ільїна Х.Я. у судовому засіданні вимоги за заявою підтримали у повному обсязі.

Заінтересована особа: ОСОБА_3 у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 . Не заперечувала, що з грудня 2021 року донька проживає разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 . У той же час, указувала, що ОСОБА_1 відібрав у неї дитину проти її волі, перешкоджає бачитися з дитиною, брати участь у її вихованні та спілкуванні, з огляду на що, вона має намір звернутися до суду про визначення місця проживання дитини.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази в справі та матеріали справи № 177/209/22, суд дійшов до наступного висновку.

Встановлено, що 08.02.2022 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за заявою ОСОБА_3 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітньої дитини, доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на дитину, який не може бути меншим, ніж 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 (десяти) прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 04.02.2022 та до досягнення дитиною повноліття (а.с.22).

Судовий наказ 08.02.2022 набрав законної сили.

Відповідно до витягу з реєстру виконавчих проваджень, за оспорюваним судовим наказом 11.02.2022 відкрито виконавче провадження № 68616969 та № 68623014 (а.с. 32).

До заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 додано довідку видану виконкомом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 21.01.2022 № 92, згідно з якою ОСОБА_3 разом з донькою, ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 . Будь-яких інших доказів, які б підтверджували місце проживання дитини разом із заявником, суду надано не було.

Не погоджуючись з судовим наказом ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

При цьому, останнім надано акт від 14.02.2022, складений та підписаний ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , підписи яких посвідчені майстром ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР», відповідно до якого засвідчено факт проживання ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , з 04.12.2021 по теперішній час (а.с.30).

Згідно з довідки Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 14.02.2022 за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , але фактично не проживають (а.с.31).

Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, визначений ст. 180 Сімейного кодексу України.

У разі відсутності домовленістю між батьками дитини щодо її утримання, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Цивільне судочинство здійснюється, серед іншого, за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного провадження, яке призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо (ч. 2, ч. 3 ст. 19 ЦПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 160 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, окрім іншого, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Статтею ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що судовий наказ є виконавчим документом.

Згідно зі ст. 173 ЦПК України, суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статями 432, 435 цього Кодексу.

Як передбачено ч. 2 ст. 432 ЦПК України, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

У постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 2-4671/11 сформульовано правовий висновок, що підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, прийнято поділяти на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання й інші, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Отже, до підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання доньки вказувала, що дитина разом з нею зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Водночас, на момент звернення з такою заявою ОСОБА_3 було відомо, що дитина за місцем реєстрації не проживає, а проживає разом з батьком, ОСОБА_1 з грудня 2021 року по теперішній час, за адресою: АДРЕСА_1 , що останньою визнано у судовому засіданні та підтверджується дослідженими у судом матеріалами справи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про недоведеність факту постійного проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю, ОСОБА_3 . Встановлено, що дитина проживає разом з батьком, ОСОБА_1 , а між сторонами має місце спір щодо місця проживання та утримання дитини.

Водночас судом з`ясовано, що питання про визначення місця проживання дитини сторін ні уповноваженим органом опіки та піклування, ні судом, станом на дату подачі заяви про видачу судового наказу, не вирішувалось, проте, з огляду на встановлені судом обставини, вбачається спір про право.

Виходячи з аналізу норм ст. ст. 19, 165, 173 ЦПК України, у разі наявності спору, відсутні підстави для видачі судового наказу, а у разі його видачі, відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України, він є таким, що не підлягає виконанню, оскільки виданий помилково.

Таким чином, враховуючи все вищевикладене, зважаючи на відсутність рішення суду про визначення місця проживання дитини та наявність протиріч між батьками з указаного питання, що свідчить про відсутність у ОСОБА_3 , як стягувача, суб`єктивного права вимоги до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів, суд вважає за необхідне визнати таким, що не підлягає виконанню повністю судовий наказ від 08.02.2022, виданий Криворізьким районним судом Дніпропетровської області в справі № 177/209/22 за заявою ОСОБА_3 , про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої дитини.

Оскільки судовий наказ від 08.02.2022, виданий Криворізьким районним судом Дніпропетровської області в справі № 177/209/22 визнано таким, що не підлягає виконанню, питання щодо зупинення виконання за цим наказом не вирішується.

Керуючись ст. ст. 259-260, 353, 432, ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати судовий наказ від 08.02.2022, виданий Криворізьким районним судом Дніпропетровської області в справі № 177/209/22 за заявою ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , про стягнення з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліментів на утримання малолітньої дитини, доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на дитину, який не може бути меншим, ніж 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 (десяти) прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її складення та підписання суддею.

Учасник справи, якому повне судове рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повний текст ухвали складено 23.02.2022

Суддя: