Справа № 2-1075/10
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 грудня 2022 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Кондор Р.Ю., Кожух О.А.,

з участю секретаря: Ігнатюк І..

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Виноградівського районного суду від 26 липня 2010 року у справі № 2-1075/10 (Головуючий: Надопта А.А.),-

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2010 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до Виноградівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з двокімнатної квартири в АДРЕСА_1 .

На час смерті чоловіка позивачка постійно проживала з чоловіком ОСОБА_3 і з 11.10.1984 року зареєстрована в даній квартирі. Заповіт складений не був, а тому спадкування проводиться за законом.

Після смерті чоловіка двокімнатна квартира у АДРЕСА_1 перейшла у володіння та користування позивачки, тобто нею фактично прийнято спадщину. Дітей у позивачки з чоловіком не було, інших спадкоємців немає.

Згідно довідки КП «Виноградівське РБТІ» № 137 від 22.06.2010 року двокімнатна квартира в АДРЕСА_1 зареєстрована на праві приватної власності за померлим ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу від 08.06.1993 року.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_2 просила суд визнати за нею право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 .

Рішенням Виноградівського районного суду від 26 липня 2010 року позов ОСОБА_2 до Виноградівської міської ради про встановлення права власності на спадкове майно задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право зласності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 , як особа яка не брала участі у справі подала апеляційну скаргу в якій ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, так як ОСОБА_4 є спадкоємицею першої черги після смерті свого батька ОСОБА_3 який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчасно прийняла спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини до Виноградівської державної нотаріальної контори, якою було зареєстровано спадкову справу і тому рішення Виноградівського районного суду не просто вплинуло на її законні права та інтереси, а фактично позбавило її права на спадкування. При цьому позивачу ОСОБА_2 було достеменно відомо про наявність у померлого ОСОБА_3 доньки як і було відомо про звернення доньки з відповідною заявою до Державної нотаріальної контори та відкриття спадкової справи. Судом першої інстанції при розгляді справи не встановлювалися всі обставини, що мають важливе значення для вирішення спору. Зокрема факт відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 не встановлювалося коло спадкоємців та перешкоди які могли існувати для ОСОБА_2 для отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Від представника ОСОБА_1 - адвоката Пилипчук Л.М. надійшло клопотання про розгляд справи без її участі та без участі ОСОБА_1 .. Апеляційну скаргу підтримала в повному обсязі та просить її задовільнити.

ОСОБА_2 у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про що свідчить оголошення про виклик розміщений на офіційному веб-сайті судової влади України, і її неявка не перешкоджає розгляду справи у її відсутності відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з двокімнатної квартири в АДРЕСА_1 , яка належала йому на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу від 08.06.1993 року.

Згідно будинкової книги, у спірній квартирі за адресою АДРЕСА_1 була зареєстрована ОСОБА_2 , яка була дружиною померлого ОСОБА_3 що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 10 січня 1984 року.

ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до Виноградівської міської ради у якому просила визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на вищезазначену квартиру, зазначаючи про відсутність інших спадкоємців.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі посилається на те, що вона є спадкоємцем першої черги після смерті її батька ОСОБА_3 та вчасно прийняла спадщину після його смерті.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом (пункт перший постанови).

Відповідно до ч.І ст.. 524 ЦК УРСР (1963р., який діяв до 01.01.2004р.) спадкоємство здійснюється за законом і заповітом.

Згідно зі статтею 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Статтею 527 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті.

Стаття 529 ЦК УРСР визначає коло спадкоємці першої черги, якими є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з

застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно положень ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Така заява відповідно до ч.2 зазначеної статті (ст..549 ЦК УРСР) повинна бути подана протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Зі свідоцтва про народження, яке додано до апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_5 є донькою ОСОБА_3 ,який ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Також до апеляційної скарги додано копію заяви посвідченої 17 вересня 2002 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Юган Г.І. та зареєстровану в реєстрі за № 2357, згідно якої ОСОБА_6 прийняла спадщину за батьком ОСОБА_3 .

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 22 червня 2022 року від Виноградівської державної нотаріальної контори витребувано належним чином завірену копію спадкової справи яка зареєстрована у спадковому реєстрі за № 2096779, у нотаріуса 315/2002 де спадкодавець ОСОБА_3 який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На виконання ухвали Виноградівською державною нотаріальною конторою на адресу апеляційного суду направлено три заяви про прийняття спадщини за померлим ОСОБА_3 , а саме: заява матері ОСОБА_3 - ОСОБА_7 від 23.05.2002 року, ОСОБА_6 від 05.10.2022 року та ОСОБА_2 від 09.11.2002 року.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (пункт 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18). Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.

Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі з розгляду справ позовного провадження є позивач і відповідач.

Позивачем у позові про визнання права власності в порядку спадкування за законом може бути суб`єкт, який вважає себе спадкоємцем за законом або за заповітом, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку із втратою правовстановлюючих документів на майно, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, наявністю щодо цього права сумнівів з боку третіх осіб тощо.

Відповідачем у такому позові є спадкоємець, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, або така особа, що має до майна власний інтерес.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 є спадкоємицею першої черги після смерті батька ОСОБА_3 . Проте, за наведених умов та встановлених судом фактичних обставин справи ОСОБА_4 не залучена до участі у справі.

Натомість у якості відповідача позивачем залучено до участі у справі Виноградівську міську раду, матеріально-правовий зв`язок якої з позивачем по справі з приводу визнання за останньою права власності на спірну квартиру відсутній.

Наведеного суд першої інстанції до уваги не взяв, а також не взяв до уваги роз`яснення, надані з цього приводу у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року щодо обов`язку суду перевірки наявності або відсутності спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, заяв спадкоємців про відмову від права на спадщину, та дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позову та задовільнив позов, у той час коли пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню і з ухваленням нового рішення у відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, яким у позові ОСОБА_2 слід відмовити із вищезазначених підстав.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Виноградівського районного суду від 26 липня 2010 року скасувати.

У позові ОСОБА_2 до Виноградівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено - 26 грудня 2022 року.

Головуючий

Судді: