Провадження № 2-з/752/415/22
У Х В А Л А

17 листопада 2022 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г., за участі секретаря судового засідання Сітайла В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , від імені та в інтересах яких діє адвокат Татарченко Костянтин Володимирович про забезпечення позову, у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , від імені та в інтересах яких діє адвокат Татарченко Костянтин Володимирович до ОСОБА_3 , третя особа: служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод матір`ю у спілкуванні з малолітньою дитиною, -

встановив:

у провадженні Голосіївського районного суду міста Києва з вересня 2022 року перебуває цивільтна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , від імені та в інтересах яких діє адвокат Татарченко Костянтин Володимирович до ОСОБА_3 , третя особа: служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод матір`ю у спілкуванні з малолітньою дитиною.

31.10.2022 року від представника позивачів на адресу суду надійшла заява про забезпечення позову шляхом зобов`язання відповідачки у справі ОСОБА_3 надати позивачам можливість безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу з малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 кожної суботи та неділі місяця з 10 год. до 20: 00 год.

В обгрунтування заяви про забезпечення позову заявники зазначають, що відповідачка забравши спільну з позивачем ОСОБА_1 малолітню дитину не відповідає на дзвінки та повідомлення, не реагує та не повідомляє про місцезнаходження дитини, умови в яких вона знаходиться. Через відсутність спілкування зі сином позивач ОСОБА_1 відчуває сильне емоційне пригнічення, оскільки між ним та сином існує сильний зв`язок і до того, як ОСОБА_3 сховала дитину від батька , останній приділяв належну увагу вихованню та утриманню дитини. Стверджує, що невжиття заходів забезпечення позову, шляхом зобов`язання відповідачки забезпечити можливість позивачів спілкуватися зі сином( онуком), може негативно відобразитися на психологічному, емоційному здоров`ї дитини та призвести до унеможливлення виконання судового рішення у подальшому з причин розриву сімейних зв`язків, психологічного контакту дитини з матір`ю, що не відповідає інтересам дитини.

Учасники справи у судове засідання не викликались відповідно до правил ч.1 ст. 153 ЦПК України.

Так, дослідивши матеріали цивільної справи, вивчивши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно із ч.ч. 1 та 2 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до положень статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду у разі невжиття таких заходів.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такі висновки також сформовані колегією суддів Касаційного цивільного суду Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 183/5864/17-ц (6-846цс16).

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із вимогою позову, суд приходить до висновку, що заява не достатньо обґрунтована, підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду не вбачаються, відтак заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню на даній стадії розгляду справи та за наведеного обґрунтування заяви.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 149, 150, 151, 153, 353-354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , від імені та в інтересах яких діє адвокат Татарченко Костянтин Володимирович про забезпечення позову, у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , від імені та в інтересах яких діє адвокат Татарченко Костянтин Володимирович до ОСОБА_3 , третя особа: служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод матір`ю у спілкуванні з малолітньою дитиною, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: К.Г. Плахотнюк