Справа № 462/422/22 Провадження № 2/450/1164/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2022 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Добош Н.Б.

при секретарі Гев`як Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 про предмет спору : стягнення суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі 13419,25грн.,-

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача): 22.01.2019р. в м. Львові мала місце ДТП за участю автомобіля марки «Ауді» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Відповідно до постанови Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 визнано винним в настанні ДТП. У результаті даної ДТП було пошкоджено автомобіль застрахований ОСОБА_2 у ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» згідно з умовами договору страхування № 3014/215/007354 від 19.09.2018 р. - транспортний засіб «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 . Власник пошкодженого автомобіля звернувся до позивача із заявою про сплату страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту. Згідно з умовами договору, на підставі розрахунку суми страхового відшкодування, рахунку СТО, акту виконаних робіт та інших документів було розраховано та виплачено страхове відшкодування в розмірі 42069,41грн. Згідно наказу № 47603/1/1 при виплаті страхового відшкодування відповідно до умов договору, страхувальнику ОСОБА_2 із належної йому суми відшкодування 42069,41грн., було утримано/зараховано 4532,00грн. в рахунок несплаченої частини страхового платежу, та склала до виплати 37537,41грн. Таким чином позивач виконав свої зобов`язання перед страхувальником згідно умов договору. Відповідно до ст.27 ЗУ"Про страхування" та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в ПрАТ «СК «Універсальна страхова група» на підставі полісу АК/8248989, страхова компанія надала страховий захист своєму страхувальнику відповідачу та здійснила страхову виплату у межах ліміту на користь позивача у розмірі 28650,16грн. за вирахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля. Різниця між завданою шкодою відповідачем і шкодою, яка була відшкодована страховою компанією відповідача складає 13419,25грн. Претензією позивач письмово повідомив відповідача про необхідність виплати на його користь грошових коштів. На підстав викладеного просить стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 13419,25грн. та судові витрати.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 08.04.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Роз`яснено сторонам, що у відповідності до ч. 7 ст. 279 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст.178 ЦПК України.

У вказаний строк сторони не подали клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та відповідач не подав відзиву на позовну заяву.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд на підставі позовної заяви, а також долучених письмових доказів, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 22.01.2019р. о 21год.46хв. ОСОБА_1 у м.Львові на вул. Під Дубом, 76, керуючи автомобілем марки «Ауді» д.н.з. НОМЕР_1 проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу» внаслідок чого здійснив зіткнення із автомобілем марки «Renault» д.н.з. НОМЕР_2 , завдавши транспортним засобам технічні пошкодження.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 21.02.2019 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу «Ауді» д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована за полісом № АК 8248989 в ПАТ «СК «УСГ», що зазначено в довідці № 619902 про дорожньо-транспортну пригоду.

Пошкоджений з вини відповідача автомобіль «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 був застрахований в ПрАТ «СК «Універсальна» відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту № 3014/215/007354 від 19 вересня 2018 р., згідно п. 1.9. (В.1.) якого відшкодування збитків проводиться без урахування зносу деталей застрахованого ТЗ (крім ризику Б та конструктивної загибелі ТЗ).

У відповідності до умов вказаного договору страхування ПрАТ «СК «Універсальна» взяла на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.

23 січня 2019 року страхувальник ОСОБА_2 звернувся до позивача з повідомленням про подію з транспортним засобом та заявою про виплату страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту.

Відповідно до акту виконаних робіт 64984 від 08.03.2019р. ТОВ «Велет Авто» здійснено кузовний ремонт автомобіля «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 , замовник ОСОБА_2 на загальну суму 45 848, 96 грн. із знижкою на суму 5 666, 73 грн.

ПрАТ «СК «Універсальна» складено Страховий акт № 47603/1 відповідно до якого подія була визнана страховим випадком, а збитки, яких зазнав страхувальник підлягають відшкодуванню у розмірі 42 069, 41 грн.

ПрАТ «СК «Універсальна» складено розрахунок страхового відшкодування як Додаток № 1 до Страхового акту №47603/1 згідно якого сума страхового відшкодування склала 42 069, 41 грн.

Згідно наказу № 47603/1/1 ПрАТ «СК «Універсальна» наказано утримати частину несплаченого страхового платежу з суми страхового відшкодування та зарахувати її на договір страхування № 3014/215/007354 від 19 вересня 2018 р. на суму 4 532, 00 грн.

Згідно наказу № 47603/1/2 ПрАТ «СК «Універсальна» наказано бухгалтерії здійснити перерахування коштів за наступними реквізитами: 37 537, 41 грн. за договором страхування № 3014/215/007354 від 19 вересня 2018 р. на користь ТОВ «Велет Авто», вигодонабувач ОСОБА_2 .

Позивач скеровував на адресу ОСОБА_1 вимогу про сплату боргу вих.№294 від 25.03.2020р. у розмірі 13419,25грн.

Згідно з частиною другою статті 1187ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом Українивід 01.07.2004 року № 1961-IV«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортнихзасобів» (далі - Закон № 1961-IV).

Відповідно до ст.5цього Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст. 6 Закону).

За змістом Закону №1961-IV (ст. 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Статтею 27 Закону України"Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексуУкраїни визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом №1961-IV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Виходячи з викладеного можна зробити висновок, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом №1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

У постанові від 4 липня 2018 року у справі № 755/18000/15-ц Велика Палата Верховного Суду сформулювала висновок щодо забезпечення дієвості інституту обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зазначивши таке. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом Українивід 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортнихзасобів» у страховика не виник обов`язок із виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 зазначеного Закону) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика в останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди, а тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 Цивільного кодексуУкраїни та 27 Закону України від 9 лютого 2012 року № 4391-VI «Про страхування» шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язковестрахування цивільно-правовоївідповідальності власниківназемних транспортнихзасобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

За матеріалами справи встановлено, що цивільна відповідальність завдавача шкоди на час ДТП була застрахована у ПАТ СК «Українська страхова група», яка визнала дану ДТП страховим випадком та сплатила страхове відшкодування у розмірі 28650,16грн.

Позивач звернувся з позовними вимогами до відповідача в порядку суброгації, оскільки вважає, що відшкодувавши потерпілому шкоду, завдану внаслідок ДТП, набув тим самим права потерпілого на відшкодування з винної особи чи страховика, у якого було застраховано цивільну - правову відповідальність винної у ДТП особи.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 129 Конституції України визначено, що основними засадами судочинства є, зокрема, змагальність сторін та свобода надання ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За загальним правилом саме на позивача покладається обов`язок довести ті обставини, які є підставою для звернення, в тому числі порушення права з боку відповідача.

З доказів, долучених стороною позивача вбачається, що згідно наказу № 47603/1/1 ПрАТ «СК «Універсальна» наказано утримати частину несплаченого страхового платежу з суми страхового відшкодування та зарахувати її на договір страхування № 3014/215/007354 від 19 вересня 2018 р. на суму 4532,00грн.

Натомість доказів оплати іншої частини страхового відшкодування на підставі наказу № 47603/1/2 позивачем не долучено.

Таким чином, позивачем підтверджено оплату 4 532, 00 грн. в рахунок страхового відшкодування.

Натомість позивачем не доведено виплати страхового відшкодування у розмірі 8 887, 25 грн., а відтак підставності своїх позовних вимог в цій частині, оскільки в силу ст. 27 ЗУ «Про страхування» та ст.993 ЦК України, з фактом виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, пов`язується перехід до страховика права вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Враховуючи викладене вище суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача, слід стягнути суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 4 532, 00 грн., в частині позовних про стягнення 8 887, 25 грн., відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 178, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 4 532, 00 грн. (чотири тисячі п`ятсот тридцять дві гривні 00коп.) грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається через Пустомитівський районний суд Львівської області або безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач : Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія» Універсальна», , м. Київ, вул. Лесі Українки, 9.

Відповідач : ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

СуддяН. Б. Добош