Справа № 456/3918/22
Провадження № 2/456/1221/2022
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

09 грудня 2022 рокусуддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Янів Н. М. , перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі - продажу дійсним, -

в с т а н о в и в:

Позивача звернувся до суду з позовною заявою в якій просить ухвалити рішення яким визнати дійсним попередній договір купівлі - продажу земельної ділянки площею, 1,8576га. кадастровий номер :03:000:0105 із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться Угерська сільська рада, Стрийського району Львівської області, укладений 03.05.2018 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та визнати за ним права власності на цю земельну ділянку. Також просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 50 000 грн. та судові витрати.

Проаналізувавши матеріали позовної заяви вважаю, що таку слід залишити без руху, як подану без додержання вимог ч. 4 ст.177 ЦПК України.

Так у відповідності до ч. 4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» № 3674-VI від 8 липня 2011 року.

Відповідно до статті 1 цього Закону судовим збором є збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно роз`яснень, що містяться в п.26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах від 17 жовтня 2014 року № 10, передбачено, що законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами)).

Оскільки законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України, зокрема в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) залишається без руху. При цьому у відповідній ухвалі суду має бути зазначено правильний порядок сплати та/або розмір судового збору.

З метою забезпечення виконання вимог Закону між Державною судовою адміністрацією України та Державною казначейською службою України (далі - ДКСУ) укладено угоду від 26 серпня 2015 року про інформаційне співробітництво. Державним підприємством "Інформаційні судові системи" (далі - ДП "ICC") оновлено програмне забезпечення автоматизованої системи документообігу суду КП "Д-З" та КП "ДСС" (далі - АСДС), що забезпечує централізоване отримання виписок з ДКСУ в електронному вигляді, їх розподіл по судах; автоматичне приєднання відомостей про сплачений судовий збір при реєстрації платіжного документа в суді за наявності виписки з ДКСУ або автоматичне приєднання таких відомостей при надходженні відомостей від ДКСУ про зарахування судового збору, що надійшли після реєстрації платіжного документа в АСДС.

Позивачем до позовної заяви долучено квитанцію про здійснення платіжної операції №1441428 від 06.12.2022 про оплату судового збору у розмірі 992,40 грн.

Однак, в автоматизованій системі документообігу суду відсутні відомості від ДКСУ про зарахування судового збору сплаченого ОСОБА_1 за подання даної позовної заяви до спеціального фонду Державного бюджету України, а саме не знайдено підтверджень платежів з Казначейства саме по даному платіжному документі.

За наведених обставин, суд позбавлений можливості перевірити зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Таким чином, на підтвердження сплати судового збору до суду необхідно надати належні докази, а саме довідку Державної казначейської служби України про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (за подання даної позовної заяви).

Розмір ставки судового збору із позовних заяв майнового характеру, які подаються до суду фізичними особами або фізичною особою-підприємцем становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а із позовних заяв немайнового характеру, які подаються до суду фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд звертає увагу, що позивачем до даної позовної заяви долучено квитанції 0.0..1. на суму 2481,00 грн., квитанція № 0.0.273608449.1 на суму 2481.00 грн. тобто на загальну суму 4962 грн., що значно перевищує суму судового збору, яка б мала бути сплачена за поданий позов виходячи з ціни заявлених позовних вимог, при цьому з таких квитанцій не зрозуміло саме за яку позовну заяву здійснено оплату вказаного судового збору.

Також позивачу слід уточнити прохальну частину позовної заяви у частині предмету договору купівлі - продажу, який він просить визнати дійсним, оскільки такий не відповідає поданим до позовної заяви копіям документів.

У відповідності до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення даної ухвали, для усунення недоліків такої.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі - продажу дійсним - залишити без руху, надавши строк для усунення вказаних недоліків на протязі 10-ти днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі виконання вимог суду у встановлений строк, заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду, а інакше - вважатися неподаною і повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Н. М. Янів