Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - Бенца К.К.

при секретарі Курбатова Д.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород за правилами загального позовного провадження позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування Ужгородської міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з житлового приміщення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» в особі представника Клименко А.В. звернулося до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування Ужгородської міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з житлового приміщення.

Позовні вимоги мотивує тим, що 17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір про передачу прав за договорами забезпечення. В п.3.1. цього договору зазначено, що в зв`язку з передачею Кредитного портфелю за договором відступлення Цедент, в порядку та на умовах визначених цим договором цесіонарію, а цесіонарій приймає та набуває Права, що передаються та зобов`язуються прийняти договори забезпечення. Також, 17.12.2012 року, між ПАТ «АК Промінвестбанк» та ТОВ «Кредитні ініціативи», відповідно до чинного законодавства України був Укладений Договір відступлення прав вимоги. Відповідно до п.2.2. внаслідок передачі (відступлення) Кредитного портфеля за цим договором, новий кредитор набуває усіх прав вимоги первісного Кредитора за Кредитними договорами та Договорами забезпечення, включно право вимагати від позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань , правом на звернення стягнення за зобов`язаннями Позичальників на заставне майно, та іншими Правами Вимоги за Кредитними договорами забезпечення.

Отже внаслідок укладання указаних догорів відбулося заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором № 79/8-07 від 18.06.2007 р., позичальником якого є ОСОБА_1 .

Позивач зазначає, що 18.06.2007 року між «АК Промінвестбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 79/8-07 з подальшим внесенням змін та доповнень. Відповідно до умов вищевказаних договорів , банк зобов`язується надати боржнику ОСОБА_1 кредит в сумі 46000,00 дол. США, а боржник зобов`язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором.

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу ОСОБА_1 кредит в сумі 46000,00 дол. США.

Однак, відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання щодо погашення суми отриманого кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, у розмірі та строки визначені кредитним договором не виконує.

Враховуючи, що відповідач не виконала належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість, яка станом на 18.05.2018 року перед позивачем по кредитному договору становить:

-за кредитом 45148,16 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 1182376,77 грн.,

-по відсотках 64689,03 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 1694128,97 грн.

Окрім цього, позивач вказує, що у зв`язку з систематичним порушенням боржником своїх обов`язків зі сплати кредиту відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору йому була нарахована неустойка: пеня 242152,90 дол. США, що по курсу НБУ станом на дату розрахунку складає 6341697,26 грн.

Оскільки стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою, розмір неустойки становить: пеня 56621,04 США, що по курсу НБУ станом на дату розрахунку складає 1482837,89 грн.

З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором 18.06.2007 року між «АК Промінвестбанк» та ОСОБА_1 укладено договір застави майнових прав, відповідно до якого останній передав Банку в забезпечення майнові права на наступне майно, а саме : квартиру АДРЕСА_1 .

Враховуючи неодноразове порушення відповідачем ОСОБА_1 умов кредитного договору позивач в повному обсязі вправі вимагати дострокове виконання відповідачами своїх обов`язків по кредитному договору та договору застави, шляхом звернення стягнення на предмет застави.

В зв`язку з вищенаведеним , враховуючи те, що існує заборгованість за кредитним договором , письмова вимога заставодержателя про добровільне виселення з займаної квартири від 28.06.2018 року № 5135 залишилась поза увагою , право користування спірною квартирою в малолітніх виникло після укладення договору застави , просить суд в рахунок погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит № 79/8-07 від 18.06.2009 звернути стягнення на предмет застави, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження; виселити відповідачів, якими є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 02.09.2019 року подали до суду відзив на позовну заяву відповідно до якого позовні вимоги не визнають, вважають їх безпідставними, необґрунтованими. Зокрема зазначили, що між сторонами немає укладеного нотаріально посвідченого договору іпотеки, тому на спірні правовідносини не розповсюджується Закон України «Про іпотеку» і вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки не можуть бути задоволені, адже іпотеки в даному випадку не існує. Окрім цього вказують на те, що не можуть бути задоволені вимоги про звернення стягнення на предмет застави - квартиру, оскільки предметом вказаного договору були майнові права, а не квартира. Договір комісії №21 від 07.02.2007 року укладений між ОСОБА_1 та ДП «Інтергал-Буд» є виконаним в повному обсязі і в юридичній природі не існує жодних прав та обов`язків, що виникли з даного договору. Предметом же договору застави майнових прав № 225/44-2007 від 18.06.2007 року, на підставі якого звертається до суду позивач і на предмет якого просить звернути стягнення було саме майнове право, що виникло з вказаного договору комісії, яке існувало до моменту виконання цього договору і вже не існує з моменту отримання ОСОБА_1 у власність квартири. Просили відмовити у задоволенні позову.

Позиція сторін справи :

В судове засідання представник позивача не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у судове засідання повторно не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання у відповідності до ч.ч.6,7 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомляли. Від ОСОБА_2 на адресу суду надійшло чергове клопотання про відкладення розгляду справи.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування Ужгородської міської ради в судове засідання не зявився. В матеріалах справи наявний лист Головного спеціаліста служби у справах дітей Ужгородської міської ради Шатров В.В. від 13.11.2019 року відповідно до якого проти задоволення позову заперечує.

Заяви, клопотання сторін:

01.08.2019 року відповідачем ОСОБА_2 подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

02.09.2019 року відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подано до суду відзив на позовну заяву.

02.10.2019 року відповідачем ОСОБА_2 подано клопотання про відкладення підготовчого судового засідання.

13.11.2019 року Головний спеціаліст служби у справах дітей Ужгородської міської ради Шатров В.В. подав до суду лист про викладення позиції третьої особи Служба у справах дітей Ужгородської міської ради щодо обставин справи.

11.12.2019 року представником відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_6 подано клопотання про відкладення підготовчого судового засідання.

11.12.2019 року представником позивача подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

07.04.2020 року представником позивача подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

07.04.2020 року представником відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_6 подано клопотання про відкладення підготовчого судового засідання.

23.06.2020 року представником відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_6 подано клопотання про відкладення судового засідання.

01.10.2020 року представником відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_6 подано клопотання про відкладення судового засідання.

01.10.2020 року представником позивача подано до суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника.

30.06.2021 року представником відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_6 подано клопотання про відкладення судового засідання.

02.07.2021 року представником позивача подано до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

10.05.2022 року відповідачем ОСОБА_2 подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

10.05.2022 року представником позивача подано до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача

В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії:

31.05.2019 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №308/11140/18 за правилами загального позовного провадження.

01.12.2020 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5. даної статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи , а ч.6 що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власноїініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Фактичні обставини справи:

Судом встановлено, що 18.06.2007 року між Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк та ОСОБА_1 укладено договір про іпотечний кредит № 79/8-07, згідно якого банк надав ОСОБА_1 , а остання отримала суму кредиту у розмірі 46 000,00 Доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік ,з кінцевим терміном повернення не пізніше - 17.06.2025 року. За умовами договору від 18.06.2007 року, ОСОБА_1 зобов`язана була здійснювати погашення кредиту та процентів за ним щомісячно у відповідності до графіку, який є невідємною частиною цього договору , що стверджується договором про іпотечний кредит № 79/8-07 від 18.06.2007 року , копія якого приєднана до матеріалів справи. ( а.с.22-28)

Відповідно до п.2.5 договору про іпотечний кредит № 79/8-07, кредит надається ОСОБА_1 для придбання квартири.

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу ОСОБА_1 кредит в сумі 46000,00 дол. США.

Як вбачається з договору про іпотечний кредит № 79/8-07 , ОСОБА_1 отримала кошти від Акціонерного комерційний промислово-інвестиційний банк на умовах строковості, зворотності, забезпеченості, платності.

Відповідно до п. 1.8. договору про іпотечний кредит № 79/8-07 , Іпотека вид забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за цим Договором, що полягає в оформленні у встановленому законом порядку в іпотеку нерухомості (або майнових прав на неї, що перебуває в процесі будівництва ), яка придбавається з використанням іпотечного кредиту.

Відповідно до п.4.1. договору про іпотечний кредит № 79/8-07 , Виконання зобов`язань Позичальника за цим Договором забезпечується договором застави майнових прав на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , договором фінансової поруки фізичної особи ОСОБА_7 , договором фінансової поруки фізичної особи ОСОБА_2 та договором страхування життя Позичальника.

Згідно з п. 4.2. договору про іпотечний кредит № 79/8-07 , Умови іпотеки визначаються у відповідності до укладеного між Сторонами іпотечного договору.

З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором 18.06.2007 року між Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк та ОСОБА_1 укладено договір застави майнових прав № 225/44-2007, відповідно до якого остання передала Банку в забезпечення грошового зобов`язання майнове право на майно, а саме : квартиру АДРЕСА_1 ( а.с. 29)

Відповідно до п. 1.2 даного Договору, В забезпечення грошового зобов`язання Заставодавець передає Заставодержателю в заставу право вимоги по зобов`язаннях, які випливають з договору № 21 від 07.02.2007 року, укладеного між Заставодавцем та Дочірнім підприємством «Інтеграл-буд» товариства з обмеженою відповідальністю « Фірма «Інтеграл».

Відповідно до п. 1.4. Договору, Майнове право полягає у праві Заставодавця отримати у власність збудоване відповідно до договору №21 ви 07.02.2007 року нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_3 .

Відповідно до п. 2.2. Договору, - Заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання строку виконання зобов`язання, забезпеченою заставою, воно не буде виконано повністю.

Відповідно до п. 2.3. Договору, - якщо Боржник Заставодавця до виконання Заставодавцем зобов`язання, забезпеченою заставою, виконає своє зобов`язання, товар отриманий Заставодавцем, стає предметом іпотеки про що Заставодавець зобов`язаний негайно повідомити Заставодержателя, а також укласти іпотечний договір.

Відповідно до п. 4.1. Заставодавець зобов`язаний: - укласти договір іпотеки відповідно до умов, передбачених п. 2.3 даного Договору протягом 10 днів з моменту оформлення права власності на товар;

Відповідно до п. 4.2. Заставодержатель має право: - вимагати від Заставодавця укладання договору іпотеки у випадку, передбаченому п.2.3. даного Договору.

Предметом Договору № 21 від 07.02.2007 року укладеного між Дочірнім підприємством «Інтеграл-буд» та ОСОБА_1 , є уповноваження Комітентом Комісіонера на вчинення правочинів на створення нерухомого майна, та організацію будівництва Об`єкта (ів) нерухомості за адресою: АДРЕСА_4 з метою набуття на первинному ринку нерухомості права власності на майно, визначене цим договором. Тобто, згідно з даним договором ОСОБА_1 уповноважила ДП «Інтеграл-буд» побудувати квартиру для отримання її у власність. ( а.с. 116-119)

18.06.2008 року між Дочірнім підприємством «Інтеграл-буд» та ОСОБА_1 укладено Акт приймання-передачі нерухомості, відповідно до п. 1. Договору - Комісіонером виконано умови Договору щодо вчинення правочину на створення нерухомого майна та організації будівництва, введення в експлуатацію та підготовки документації для оформлення права власності Комітента на Об`єкт нерухомості квартиру АДРЕСА_5 . Згідно з актом квартиру було передано ОСОБА_1 , яка прийняла обєкт нерухомості .( а.с. 120)

Судом встановлено, що 24.07.2008 року Виконавчий комітет Ужгородської міської ради видав Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, загальною площею 65,3 кв.м., адресою АДРЕСА_2 , на підставі рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 25.06.2008 року, власник ОСОБА_1 , форма власності - приватна, 1/1 частки, серія та номер Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_1 .

Судом встановлено, що 17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір про передачу прав за договорами забезпечення. В п.3.1. цього договору зазначено, що в зв`язку з передачею Кредитного портфелю за договором відступлення Цедент, в порядку та на умовах визначених цим договором передає цесіонарію, а цесіонарій приймає та набуває Права, що передаються та зобов`язується прийняти договори забезпечення. ( а.с.54-57)

Також, 17.12.2012 року, між ПАТ «АК Промінвестбанк» та ТОВ «Кредитні ініціативи», відповідно до чинного законодавства України був Укладений Договір відступлення прав вимоги. Відповідно до п.2.2. внаслідок передачі (відступлення) Кредитного портфеля за цим договором, новий кредитор набуває усіх прав вимоги первісного Кредитора за Кредитними договорами та Договорами забезпечення, включно право вимагати від позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань , правом на звернення стягнення за зобов`язаннями Позичальників на заставне майно, та іншими Правами Вимоги за Кредитними договорами забезпечення. ( а.с.43-53)

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, на адресу відповідачів було надіслано вимогу про усуненя порушень та про добровільне висилення від 28.08.2018 р. ( а.с. 34-35)

Нормативно-правове обґрунтування :

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Правовідносини між сторонами по справі є цивільно правовими та урегульовані положеннями ЦК України.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Нормами частини 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою.

Частиною 1 статті 575 ЦК України встановлено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Абзацом 3 статті 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду (частина перша статті 5 Закону України «Про іпотеку»).

В постанові Верховного Суду України від 24.06.2015 у справі № 6-318цс15 викладено наступний правовий висновок - «Відповідно до частини першої ст. 190 Цивільного кодексу України (далі - ЦКУ) майном як особливим об`єктом вважаються окремі речі, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги.

Майнове право, яке можна визначити як "право очікування", є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Разом з тим частиною першою статті 328 ЦКУ передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 331 ЦКУ встановлено загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію.

До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об`єкта нерухомого майна, дозволу на виконання будівельних робіт, а також документів, що містять опис об`єкта незавершеного будівництва, (п. 3 ст. 331 ЦКУ).

Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦКУ набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, то купівля-продаж майнових прав це виникнення правових передумов, необхідних для набуття у майбутньому права вимоги переходу права власності на об`єкт будівництва.»

Таким чином, з моменту реєстрації права власності на нерухоме майно за Відповідачем ( ОСОБА_1 ), Договір № 21 від 07.02.2007 року укладеного між Дочірнім підприємством «Інтеграл-буд» та ОСОБА_1 є виконаним і з даного договору вже не виникає жодних прав і обов`язків» Після цього моменту в юридичній природі не існує жодних прав та обов`язків, що виникали б з даного договору та були б врегульовані даним договором. Отже, жодні права та обов`язки відповідно до даного договору в тому числі і майнові права не могли після цього існувати і бути предметом інших договорів в тому числі і договору застави майнових прав. А умови Договору застави майнових прав № 225/44-2007 від 18.06.2007 року не поширюються на новостворене нерухоме майно. Тому, позивач не може претендувати на об`єкт нерухомості як такий.

Необхідною передумовою, можливості звернення стягнення на нерухоме майно, а саме квартири АДРЕСА_1 , є Нотаріально посвідчений договір іпотеки.

Як встановлено судом між Позивачем та Відповідачем ОСОБА_1 (який є власником нерухомого майна) договору іпотеки не укладалося.

Відповідно до ст. 572 ЦК України - в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ч. 1 ст. 576 ЦК України, - Предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України - Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ст. 577 ЦК України - якщо предметом застави є нерухоме майно, а також в інших випадках, встановлених законом, договір застави підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, установлених законом. Застава нерухомого майна підлягає державній реєстрації у випадках та в порядку, встановлених законом .

Відповідно до ч. 1 ст. 585 ЦК України - Право застави виникає з моменту укладення договору застави, а у випадках, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню, - з моменту його нотаріального посвідчення, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України, - У разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України, - Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 13 ЗУ «Про заставу», - Договір застави повинен бути укладений у письмовій формі. У випадках, коли предметом застави є нерухоме майно, космічні об`єкти, договір застави повинен бути нотаріально посвідчений на підставі відповідних правовстановлюючих документів. Нотаріальне посвідчення договору застави нерухомого майна провадиться за місцезнаходженням (місцем реєстрації) цього майна або за місцезнаходженням (місцем реєстрації) однієї із сторін договору, договору застави космічних об`єктів - за місцем реєстрації цих об`єктів.

Згідно ст. 14 ЗУ «Про заставу» - Недотримання вимог щодо форми договору застави та його нотаріального посвідчення тягне за собою недійсність договору з наслідками, передбаченими законодавством України.

Згідно ст. 16 ЗУ «Про заставу» - Право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору.

Згідно ст. 20 ЗУ «Про заставу» - Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.

Згідно ст. 3 ЗУ «Про іпотеку», - Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону.

Іпотечний договір, предметом іпотеки за яким є майнові права на об`єкт незавершеного будівництва, посвідчується нотаріусом на підставі документів, що підтверджують майнові права на цей об`єкт.

Згідно ст. 12 ЗУ «Про іпотеку» - У разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ст. 18 ЗУ «Про іпотеку», - Іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», - Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Виходячи з вищевикладеного, зважаючи на те, що між сторонами немає укладеного нотаріально посвідченого договору іпотеки, тому на спірні правовідносини не розповсюджується Закон України «Про іпотеку» і вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки не можуть бути задоволені, адже іпотеки в даному випадку не існує. Крім того, не можуть бути задоволені вимоги про звернення стягнення на предмет застави - квартиру, оскільки предметом вказаного договору були майнові права, а не нерухоме майно - квартира. Договір комісії №21 від 07.02.2007 року укладений між ОСОБА_1 та ДП «Інтергал-Буд» є виконаним в повному обсязі і в юридичній природі не існує жодних прав та обов`язків, що виникли з даного договору. Предметом же договору застави майнових прав № 225/44-2007 від 18.06.2007 року, на підставі якого звертається до суду позивач і на предмет якого просить звернути стягнення було саме майнове право, що виникло з вказаного договору комісії, яке існувало до моменту виконання цього договору і вже не існує з моменту отримання ОСОБА_1 у власність квартири.

З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін, та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається,виходячи із принципів розумності та справедливості, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, враховуючи, що позивачем не надано доказів відповідно до приписів статей 77-78 ЦПК України в обгрунтування заявлених позовних вимог , суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову у зв`язку з їх недоведеністю, а відтак у задоволенні позову слід відмовити.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України,№ 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Щодо розподілу судових витрат

Частинами першою-другою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові, судові витрати покладаються на позивача. Оскільки в позові відмовлено, підстав для присудження на користь позивача з відповідача судових витрат суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 610, 612, 623, 624, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.12, 76, 81, 89, 141, 259 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України , суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування Ужгородської міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з житлового приміщення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

У відповідності до п.п.15.5 п.п.15 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (місце знаходження вул. Вікентія Хвойки, 21, м. Київ)

Відповідач - ОСОБА_1 (місце реєстрації АДРЕСА_6 ).

Відповідач - ОСОБА_2 (місце реєстрації АДРЕСА_6 ).

Відповідач ОСОБА_3 (місце реєстрації АДРЕСА_6 ).

Відповідач ОСОБА_4 (місце реєстрації АДРЕСА_6 ).

Відповідач ОСОБА_5 (місце реєстрації АДРЕСА_6 ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування Ужгородської міської ради (місце знаходження пл. Жупанатська, 3, м. Ужгород, 88000)

Дата складання повного тексту судового рішення 20.05.2022 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца