Справа № 939/2976/21
РІШЕННЯ

Іменем України

16 лютого 2022 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої судді Міланіч А.М.

при секретарі Хоменко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін», треті особи приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Бородянський відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

У грудні 2021 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що в листопаді 2021 року з додатку «Дія» вона довідалася про наявність виконавчого провадження № 64234115 від 21 січня 2021 року, яке перебуває у Бородянському ВДВС, щодо примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. 15 грудня 2020 року за р/№ 114416, про звернення стягнення з неї /позивачки/ на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» заборгованості за кредитним договором від 07 вересня 2017 року, у загальному розмірі 136580 грн., в тому числі плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 1100 грн.

Вважає вказаний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки заборгованість, яка стягується з неї за таким виконавчим написом, вона не визнає і, відповідно, така заборгованість не є безспірною, вчиняючи зазначений виконавчий напис, нотаріус не перевірив цієї обставини, а тому просила визнати зазначений виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В судове засідання позивачка не з`явилась, її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав та викладене підтвердив.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про причини його неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений.

Третя особа - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Бородянський відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в судове засідання свого представника не направив, просив справу розглядати без його участі.

Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 15 грудня 2020 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 114416, про звернення стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором № 255090 від 07 вересня 2017 року, укладеним з ТОВ «Веллфін», заборгованості за вказаним кредитним договором за період з 07 вересня 2017 року по 02 березня 2020 року у розмірі 135480 грн., а також за вчинення цього виконавчого напису плати у розмірі 1100 грн., загальна сума, що підлягає стягненню за цим виконавчим написом становить 136580 грн. /а.с. 9/.

За постановою головного державного виконавця Бородянського РВ ДВС ЦМУ МЮ (м.Київ) Смеречинської А.В. від 21 січня 2021 року було відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса /а.с.8/.

Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14, яку ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, залишено без змін, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17.

Згідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскаржуваний виконавчий напис, вчинений нотаріусом 15 грудня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Як убачається з матеріалів виконавчого провадження № 64234115, кредитний договір, який став підставою для вчинення оспорюваного виконавчого напису, було укладено між ТОВ «Веллфін» та позивачкою 07 вересня 2017 року і такий договір не є посвідченим нотаріально.

Таким чином, суд приходить до переконання, що договір кредиту, який було надано нотаріусу для вчинення оспорюваного виконавчого напису, не було посвідчено нотаріально, жодних заперечень щодо цього відповідачем суду не надано, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Крім того, суд враховує, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (постанова ВС від 30.01.2018 р. у справі № 161/16891/15-ц).

Відповідно до абз.2 ч. 1 ст.1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Однак, належні та допустимі докази, зокрема, первинні документи (касово-бухгалтерські документи), на підтвердження перерахування позивачці кредитних коштів за вказаним кредитним договором відсутні.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. 15 грудня 2020 року та зареєстрований в реєстрі за № 114416 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» коштів на загальну суму 136580 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки на відшкодування її витрат по сплаті судового збору 1362 грн.

Керуючись ЗУ «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, ст. 10-13,141, 259,263-265,268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін», треті особи приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Бородянський відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем 15 грудня 2020 року та зареєстрований в реєстрі за № 114416 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» коштів на загальну суму 136580 (сто тридцять шість тисяч п`ятсот вісімдесят) гривень, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» на користь ОСОБА_1 на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривні.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду.

Повне рішення суду складено 23 лютого 2022 року.

.

Головуючий-суддяА.Міланіч