Провадження № 22-ц/811/2238/22 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
Провадження № 22-ц/811/2383/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Салати Я.І., без участі сторін, розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в місті Львові цивільну справу за апеляційними скаргами Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» на рішення Галицького районного суду м. Львова від 12 липня 2022 року та на додаткове рішення цього ж суду від 25 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства - Акціонерна страхова компанія «Скарбниця», ОСОБА_2 , за участю третьої особи: Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства - Акціонерна страхова компанія «Скарбниця», ОСОБА_2 , за участю третьої особи: Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обгрунтування позовних вимог покликався на те, що 26 листопада 2018 року о 12 год. 15 хв. ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Chevrolet Colorado,, р.н. НОМЕР_1 , на вул. Кульпарківській у м. Львові (поблизу будинку № 78), був не уважний до дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного інтервалу та скоїв зіткнення з транспортним засобом Volkswagen Transporter, р.н. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 . Транспортний засіб Volkswagen Transporter, р.н. НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_1 .

Вказував, що внаслідок зіткнення належний автомобіль марки Volkswagen Transporter, р.н. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження. Згідно з постановою Галицького районного суду м. Львова від 21 лютого 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення штраф, за скоєння ДТП 26 листопада 2018 року о 12 год. 15 хв.

Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 08 лютого 2019 року закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ст.124 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Також зазначав. що з метою оцінки вартості відновлювального ремонту автомобіля ОСОБА_1 04 березня 2019 року уклав договір з суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 та сплачено за проведення оцінки 1000, 00 гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 4/03/19.

Стверджував, що у відповідності до звіту № ФД-000070 про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Transporter, р.н. НОМЕР_2 : вартість відновлювального ремонту становить 69 579,71 гривень, 71 копійку; вартість відновлювального ремонту з врахуванням зносу становить 34 562,52 гривні, 52 копійки. Позивач зазначає, що станом на момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як водія транспортного засобу Chevrolet Colorado, р.н. НОМЕР_1 , була застрахована у страховій компанії ПрАТ АСК «Скарбниця» згідно полісу № АМ 2144580. При цьому, чинність цього полісу не припинялася та не скасовувалася, що підтверджується, листом НБУ.

Зазначав, що він повідомив страховика про ДТП заявою від 27 листопада 2018 року. Крім цього, 13 серпня 2019 року ОСОБА_1 подано страховику заяву про виплату страхового відшкодування з додатками. Позивач стверджував, що на зазначені заяви, ПрАТ АСК «СКАРБНИЦЯ» не було виплачено страхове відшкодування, а також не надано жодної відповіді ні про перспективи виплати страхового відшкодування, ні про відмову у здійсненні такої виплати з підстав, визначених у ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Вважав, що ПрАТ АСК «Скарбниця» повинно виплатити вартість відновлювального ремонту належного йому автомобіля Volkswagen Transporter, р.н. НОМЕР_2 з врахуванням зносу у розмірі 34 562,52 гривні, 52 копійки. Натомість відповідач, ОСОБА_2 , як особа з вини якої було пошкоджено автомобіль позивача і до відповідальності якого коефіцієнт зносу не застосовується, зобов`язаний відшкодувати повну вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Transporter, р.н. НОМЕР_2 у сумі 69 579,71 гривень, 71 копійку.

Також зазначав, що відповідачі мають відшкодувати вартість проведення оцінки пошкоджень належного йому автомобіля, що становить 1000, 00 гривень та пеню у розмірі 6684, 57 грн., у зв`язку з тим, що виплата страхового відшкодування не виплачена.

Крім цього просив стягнути на його користь 5000, 00 моральної шкоди, оскільки, на його думку, йому заподіяно моральні страждання, що спричинені незаконною відмовою виплати страхового відшкодування. ОСОБА_1 зазначає, що порушення зобов`язань за договором страхування спричиняє йому душевні хвилювання, вимагає від нього додаткових зусиль і часу, вплинуло на особисті, сімейні стосунки.

За наведених обставин просив позовні вимоги задовольнити.

Оскаржуваним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 12 липня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства - Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 34562, 52 грн.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства - Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» на користь ОСОБА_1 6684, 57 грн. пені.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства - Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» на користь ОСОБА_1 5000, 00 грн. моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 34039, 69 грн. матеріальної шкоди.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства - Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» на користь ОСОБА_1 370, 00 грн. відшкодування понесених витрат на оцінку вартості відновлювального ремонту.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 490, 00 грн. відшкодування понесених витрат на оцінку вартості відновлювального ремонту.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства - Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» на користь ОСОБА_1 2521,21 грн. судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 349, 76 грн. судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено за безпідставністю заявлених вимог.

Додатковим рішенням Галицького районного суду м. Львова від 25 серпня 2022 року ухвалено додаткове рішення у справі № 461/10688/20 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства - Акціонерна страхова компанія «Скарбниця», ОСОБА_2 , за участю третьої особи: Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства - Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» ( адреса місця знаходження: 79005, м. Львів, вул. Саксаганського, 5, ) та ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) 10 000, 00 грн. понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржило Приватне акціонерне товариство Акціонерна страхова компанія «Скарбниця».

В апеляційній скарзі на рішення Галицького районного суду м. Львова від 12 липня 2022 року покликається на те, що 25 жовтня 2018р. (вх. № 601) ОСОБА_4 страхувальником транспортного засобу Chevrolet Colorado, р.н. НОМЕР_1 , була подана заява на припинення дії Договору/Полісу ОСЦПВВНТЗ АМ/2144580 у зв`язку з передачею автомобіля у користування іншій особі. Оригінал Договору/Полісу ОСЦПВВНТЗ АМ/2144580 не надано у зв`язку із втратою. До заяви було надано копії: паспорта ОСОБА_4 , та ідентифікаційного коду.

Звертає увагу, що відповідно до ст. 18 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дія договору обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності може бути достроково припинена за письмовою вимогою страхувальника.

Вказує, що 31 жовтня 2018р. листом за вих. № 383 (вх. № 601) ПрАТ АСК «Скарбниця» повідомило ОСОБА_4 , про дострокове припинення дії Договору/Полісу ОСЦПВВНТЗ АМ/2144580 відповідно до ст. 18 Закону, а також про не можливість проведення розрахунку та повернення частки страхового платежу, оскільки ним не було надано оригінал Договору/Полісу ОСЦПВВНТЗ АМ/2144580.

27 листопада 2018р. з заявою про пошкодження транспортного засобу до ПрАТ АСК «Скарбниця» звернувся ОСОБА_1 в якій вказав, що 26 листопада 2018р. автомобіль Chevrolet Colorado д/н/з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 здійснив наїзд на автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER д/н/з НОМЕР_2 за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 78. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди обидва автомобілі отримали механічні ушкодження.

13 серпня 2019 ОСОБА_1 була подана заява про виплату страхового відшкодування.

На думку скаржника, станом на момент настання ДТП поліс відповідача не діяв, а тому у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

В апеляційній скарзі на додаткове рішення Галицького районного суду м. Львова від 25 серпня 2022 року покликається на те, що кількість годин вказана адвокатом Лещака В.Ю. є завищеною, неспівмірною зі складністю справи та не відповідає критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру.

Просить додаткове рішення Галицького районного суду м. Львова від 25 серпня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_5 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 26 грудня 2022 року, є дата складення повного судового рішення 28 грудня 2022 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 власником автомобіля марки «Volkswagen», модель «Transporter», д.н.з. НОМЕР_2 , є ОСОБА_1 /Том 1, а. с. 12/.

Згідно з постановою Галицького районного суду м. Львова від 21 лютого 2019 року у справі №465/7355/18 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 та накладено адміністративне стягнення -340, 00 грн. штрафу. Вказана постанова набрала законної сили / Том 1, а. с. 55/.

Під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, судом встановлено та зафіксовано в судовому рішенні від 21 лютого 2019 року, що 26 листопада 2018 року о 12 год. 15 хв. ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Chevrolet Colorado, р.н. НОМЕР_1 , на вул. Кульпарківській, 78 у м. Львові, був неуважний до дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного інтервалу та скоїв зіткнення з транспортним засобом Volkswagen Transporter, р.н. НОМЕР_2 , який рухався попереду і різко загальмував. Внаслідок цього транспортні засоби отримали механічні пошкодження, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Потерпілим, згідно з постановою Галицького районного суду м. Львова від 21 лютого 2019 року у справі №465/7355/18 є ОСОБА_1 .

Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 08 лютого 2019 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення / Том 1, а. с. 59/.

На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як водія транспортного засобу Chevrolet Colorado, р.н. НОМЕР_1 , була застрахована у страховій компанії ПрАТ АСК «Скарбниця» згідно полісу № АМ 2144580.

У відповідності до звіту № ФД-000070 про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Transporter, р.н. НОМЕР_2 : вартість відновлювального ремонту становить 69 579,71 грн.; вартість відновлювального ремонту з врахуванням зносу становить 34 562,52 грн. /Том 1, а. с. 21-54/.

Заявою від 27 листопада 2018 року ОСОБА_1 повідомив страховика ПрАТ АСК «Скарбниця» про ДТП.

13 серпня 2019 року ОСОБА_1 подав ПрАТ АСК «Скарбниця» заяву про виплату страхового відшкодування з додатками / Том 1, а. с. 63-64/.

З листа ПрАТ АСК «Скарбниця» №61 від 28.02.2019 року вбачається, що у відповідь на заяву ОСОБА_1 про пошкодження транспортного засобу від 27.11.2018 року ПрАТ АСК «Скарбниця» повідомлено, що відповідно до ст.18.1 п. 18.1.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дія договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності може бути достроково припинена: за письмовою вимогою страхувальника, про що він зобов`язаний повідомити страховика не пізніше ніж за 30 днів до дати припинення дії договору страхування та надати оригінал поліса страховику. Така заява від ОСОБА_4 /власника транспортного засобу/, надійшла 25 жовтня 2018 року, отже на момент ДТП 26 листопада 2018 року поліс № АМ/2144580, на думку ПрАТ АСК «Скарбниця», не був дійсним / Том 1, а. с. 60/.

Листом ПрАТ АСК «Скарбниця» вих. №232 від 15 серпня 2019 року ОСОБА_1 повідомлено, що згідно з ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» отримано заяви на виплату страхового відшкодування від 13 серпня 2019 року, також до заяви було долучено: копію квитанції про прибуток касового ордеру №4/03/19; копія договору про проведення незалежної експертної оцінки транспортного засобу від 04 березня 2019 року; копію паспорта громадянина України ОСОБА_1 ; копію картки фізичної особи - платника податків; копію постанови Личаківського районного суду м. Львова від 08 лютого 2019 року; копію постанови Галицького районного суду м. Львова від 21 лютого 2019 року; оригінал акту огляду колісного транспортного засобу від 07 березня 2019 року; оригінал звіту № ФД-000070 від 12 березня 2019 року. Також зазначено, що про результати розгляду даних заяв, ОСОБА_1 буде повідомлено у терміни відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» / Том 1, а. с. 61/.

З листа ПрАТ АСК «Скарбниця» вих. №111 від 16 квітня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 у відповідь на його лист від 23 березня 2020 року повторно повідомлено, що ПрАТ «АСК «Скарбниця» не може здійснити позивачу виплату страхового відшкодування, оскільки ПрАТ «АСК «Скарбниця» не являється в даному випадку належною страховою компанією.

Оскільки від ОСОБА_4 надійшла заява про дострокове припинення полісу №АМ/2144580 відповідно до ст. 18 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», дія даного полісу на момент ДТП (26.11.2018 року) була припинена / Том 1, а. с. 62/.

З листа Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» (далі - Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС») від 07 квітня 2019 року вих. №519-11 вбачається, що Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» розглянула заяву ОСОБА_1 про подію, що мала місце 26 листопада 2018 року за участю транспортних засобів «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням позивача та «Chevrolet», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та повідомило наступне: Згідно витягу з централізованої бази даних МТСБУ (далі - ЦБД), транспортний засіб «Chevrolet», д.н.з. НОМЕР_1 станом на 26 листопада 2018 р. був забезпечений в ПрАТ АСК «Скарбниця» (Поліс № АМ/2144580). Відповідно до інформації ЦБД Поліс № АМ/2144580 ПрАТ АСК «Скарбниця» вже діяв станом на 27.09.2018 р. Разом з цим, договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (Поліс) № АM/4910094, між ОСОБА_2 та Страховою компанією «БРОКБІЗНЕС», було укладено 28 вересня 2018 р.

З листа Національного банку від 25 серпня 2020 року про розгляд скарги ОСОБА_1 вбачається, що НБУ будучи регулятором ринків фінансових послуг, повідомляє, що ПрАТ АСК Страхова компанія СКАРБНИЦЯ допущено порушення вимог ст. 36 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в частині неприйняття рішення за фактом звернення позивача щодо події, яка має ознаки страхової. Крім цього, НБУ повідомив про встановлене порушення порядку дострокового припинення договору ПрАТ АСК «Скарбниця» /Том 1, а. с. 71-72/.

Згідно висновку експерта №5087 від 31 січня 2022 року за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої вбачається, що пошкодження автомобіля «Volkswagen Transporter Т5 Combi 1.9 TDi 100 (7Н)» 2009 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , отримані у ДТП 26 листопада 2018 року, які можливо було встановити під час експертного обстеження 11 січня 2022 року, з врахуванням даних наявних у матеріалах цивільної справи № 461/10688/20, детально зазначені у 1/2.2. дослідницької частини висновку. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Transporter Т5 Combi 1.9 TDi 100 (7Н)» 2009 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , для усунення пошкоджень отриманих у ДТП 26 листопада 2018 року, що визначені при експертному обстеженні автомобіля 11 січня 2022 року, з врахуванням даних наявних у матеріалах цивільної справи №461/10688/20, в цінах на момент ДТП 26 листопада 2018 року, становила: 68602, 21 грн. / Том 1, а. с.217-232/.

Згідно ч.1, п.1 ч.2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала, у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч.1, 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За змістом ч.ч.2, 5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно п.п. 2, 3-4, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992р."Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" із змінами, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором, відшкодувати витрати, понесені страхувальником у разі настання страхового випадку з метою запобігання або зменшення збитків, якщо це встановлено договором.

У відповідності до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Статями 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до даних роз`яснень у п.21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року № 4 при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України).

У відповідності до підпункту 18.1.1 ст. 18 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон), дія договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності може бути достроково припинена за письмовою вимогою страхувальника, про що він зобов`язаний повідомити страховика не пізніше^ ніж за 30 днів до дати припинення дії договору страхування та надати оригінал поліса страховику.

Як бачимо, для реалізації можливості дострокового припинення дії договору обов`язкового страхування Закон вимагає виконання двох умов:

1) Подання страхувальником заяви Страховику з визначеними Законом даними;

2) Надання страхувальником страховику оригіналу поліса (договору обов`язкового страхування.

Тобто, для реалізації можливості дострокового припинення дії договору обов`язкового страхування Закон вимагає виконання двох умов: подання страхувальником заяви страховику з визначеними законом даними; надання страхувальником страховику оригіналу поліса (договору обов`язкового страхування).

З матеріалів справи вбачається, що жодна з умов необхідних для дострокового припинення дії договору № АМ/21445 80 від 17 грудня 2017 року дотримана не була.

На підтвердження факту припинення дії договору страхування відповідачем надано копію поданої страховику 25 жовтня 2018 року страхувальником ОСОБА_4 заяви від 25 жовтня 2018 року про припинення дії полісу № АМ/2144580.

Як зазначено у підпункті 18.1.1 ст. 18 Закону, така заява подається не пізніше ніж за 30 днів до дати припинення дії договору страхування (при цьому тут ідеться саме про дату припинення а не закінчення строку дії полісу). Вказане свідчить про те, що подаючи заяву про припинення дії договору страхувальник також має вказувати і дату з якої просить дію договору припинити. При цьому, страхувальник дату припинення договору обирає на свій розсуд у проміжку часу що починається з 30 дня від дня подання заяви і закінчується днем що передує даті закінчення встановленого полісом строку його дії, у даному випадку це 16 грудня 2018 року.

В цей же час, у поданій відповідачем копії заяви не зазначено дати з якою страхувальник бажав припинення дії полісу № АМ/2144580, а отже, відсутні підстави вважати, що страхувальник обрав датою припинення дії полісу саме дату, що передує чи відповідає 26 листопада 2018 року, а не дату, що після настання ДТП.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що заява без встановленої страхувальником дати припинення дії договору дії полісу № АМ/2144580 не може бути підставою для припинення дії цього полісу.

Крім того, подаючи заяву про припинення дії полісу № АМ/2144580 страхувальник ОСОБА_4 не надав відповідачу оригінал полісу, що підтверджується наданою відповідачем копією заяви у якій зазначено, що поліс втрачено.

Відтак, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що у відповідності до підпункту 18.1.1 ст. 18 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відсутні для дострокового припинення дії договору № АМ/2144580 від 17 грудня 2017 року.

Згідно ст. 11 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик подає інформацію про укладені та достроково припинені договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності до централізованої бази даних у порядку, встановленому у положенні про централізовану базу даних щодо обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності, яке затверджується уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з даних МТСБУ, станом на момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як водія транспортного засобу Chevrolet tag1ado, р.н. НОМЕР_1 , була застрахована у страховій компанії ПрАТ АСК «Скарбниця» відповідно до полісу № AM 2144580. При цьому, чинність цього полісу не припинялася та не скасовувалася, що підтверджується листом НБУ.

Таким чином, відсутність у централізованій базі даних відомостей про припинення дії полісу № AM 2144580 свідчить про те, що відповідач такої інформації до бази не подавав, що свідчить про те, що дія полісу достроково не припинялася.

Крім цього, відповідачем не реалізовувалася процедура дострокового припинення дії полісу № AM 2144580, оскільки п. 18.2 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказує, що у разі дострокового припинення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності страховик вилучає страховий поліс та анулює його і за умови відсутності виплат страхового відшкодування за цим договором повертає страхувальнику частку страхового платежу, яка обчислюється пропорційно до періоду страхування, що залишився до закінчення строку дії договору, з утриманням, у передбачених законом випадках, понесених витрат на ведення справи, але не більше 20 відсотків цієї частки. Однак поліс № AM 2144580 відповідачем не вилучався, не анульовувався, частка страхового платежу страхувальнику не поверталася.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що Приватне акціонерне товариство Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» безпідставно відмовило ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування.

У відповідності до п. 36.5 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування виплачується особі, яка має право на його отримання не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

Вирішуючи питання стягнення матеріальної шкоди з врахуванням позовних вимог, суд правильно виходив з того, що на користь позивача з Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» слід стягнути 34562, 52 грн. матеріальної шкоди, оскільки на момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як водія транспортного засобу Chevrolet tag1ado, р.н. НОМЕР_1 , була застрахована у страховій компанії ПрАТ АСК «Скарбниця» згідно полісу № АМ 2144580. Винність ОСОБА_2 у дорожньо-транспортній пригоді встановлена постановою суду.

Оскільки виплата страхового відшкодування позивачу не була здійснена, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що з Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» слід стягнути пеню за прострочення виконання зобов`язання у розмірі 6684, 57 грн.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу;з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху;з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого;з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди;з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу;з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно правового висновку викладеного в постанові Верхового Суду України у вправі № 6-2808цс15, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована.

Виходячи зі змісту наведених норм цивільного законодавства України, вбачається, що у зв`язку із наявністю полісу страхування цивільно-правової відповідальності, у ОСОБА_1 не виникло обов`язку звернення з вимогою до Приватного акціонерного товариства - Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» про відшкодування збитків, а виникло лише право пред`явлення вимоги про відшкодування збитків до одного з боржників за вибором.

Враховуючи наведене, право позивача на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого позивач не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає позивачу право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова позивача від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні.

Таким чином, позивачеві як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Позивач вправі звернутися до суду для одержання повного відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди.

Згідно з пунктами 2, 3-4, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 р. "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", із змінами, - шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до даних роз`яснень у п.21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року № 4 при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526 ЦК України).

Відповідно до 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

При цьому, у зв`язку з пошкодженням майна відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Враховуючи наведене суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення матеріальної шкоди з винуватця ДТП слід задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача 34039, 69 грн., оскільки саме така сума буде різницею між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) та забезпечить повне відшкодування завданої винуватцем шкоди. ОСОБА_2 є особою винною у настанні дорожньо-транспортної пригоди та має нести відповідальність за завдані збитки.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що неправомірними діями відповідача Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» позивачу дійсно була завдана моральна шкода, оскільки ним не здійснено страхову виплату, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає обґрунтованою моральну шкоду у розмірі 5 000, 00 грн., яку слід стягнути на користь позивача.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в т.ч витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

З матеріалів справи вбачається, ОСОБА_1 поніс витрати пов`язані із проведення оцінки вартості відновлювального ремонту належного йому автомобіля, відтак судом обґрунтовано стягнуто на його користь витрати за проведення такої оцінки пропорційно задоволених позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що розпорядження від 09 липня 2019 року 1301 було скасоване рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року, яке залишене в силі постановою Восьмого апеляційного адмінстаративного суду від 22 грудня 2020 року не спростовують висновків суду, виходячи із наступних обставин.

Як вбачається з вищезгаданого рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року, розпорядження контролюючого органу було скасоване не тому, що відповідач взагалі не повинен виплачувати страхове відшкодування, а тому, що на момент винесення оскаржуваного розпорядження ОСОБА_1 ще не звертався до АСК «Скарбниця» із заявою про виплату страхового відшкодування. Виходячи з цього, згідно Закону, ОСОБА_1 не міг розраховувати на страхове відшкодування до подачі такої заяви.

Матеріалами справи встановлено, що 13 серпня 2019 року, ОСОБА_1 подано страховику заяву про виплату страхового відшкодування з додатками, що підтверджується і апеляційною скаргою відповідача. Таким чином, 13 серпня 2019 року припинила свою дію констатована адміністративним судом підстава для невиплати страхового відшкодування ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. З ст. 133 ЦПК України).

Згідно п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України, для цілей розподілу судових витрат на правничу допомогу адвоката, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво у суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягів наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч.2 ст141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

За змістом ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно підпункту в) пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається, зокрема розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Позивач ОСОБА_1 поніс та понесе витрати на професійну правничу допомогу.

Встановлено, що до матеріалів справи долучено копію угоди про надання правової допомоги від 04 листопада 2020 року, акт про надання правової/правничої допомоги у відповідності до угоди від 04 листопада 2020 року згідно з яким загальна вартість робіт (послуг) адвоката у даній справі становить 19 200, 00 грн., копію квитанції №Е69М-СХТ0-757Т-95РХ від 27 листопада 2020 року про оплату ОСОБА_1 на користь Адвокатського об`єднання «Валько та партнери» 6500, 00 грн.; копію дублікату квитанції №0.0..1 від 15.06.2021 року про оплату ОСОБА_1 на користь Адвокатського об`єднання «Валько та партнери» 3500, 00 грн. Інших квитанцій, що підтверджують оплату наданих послуг до справи не долучено.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються тільки витрати, які мають розумний розмір.Позиція про необхідність компенсації судових витрат понесених стороною у зв`язку з переглядом справи у апеляційному суді підтверджується і Верховним судом у постанові від 18 квітня 2019 року в справі № 464/944/17, у постанові від 01 квітня 2020 року в справі № 644/5503/17 та багатьох інших.

За вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з Приватного акціонерного товариства - Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 000, 00 грн. понесених судових витрат на професійну правничу допомогу. Підстав для скасування додаткового рішення Галицького районного суду м. Львова від 25 серпня 2022 року колегія суддів не вбачає.

Інші доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують, а тому підстав для їх задоволення немає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч. 1 ст.374 ст.ст.375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія «Скарбниця»- залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 12 липня 2022 року та додаткове рішення Галицького районного суду м. Львова від 25 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 28 грудня 2022 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.