Провадження № 2/947/870/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2022 року

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Луняченка В.О.,

за участю : секретаря судового засідання Макаренко Г.М.

представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

представника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 адвоката Грушевської Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах якої діє законної представник Баранова Ольга Олександрівна за участю третіх осіб приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Шевиріної Алли Олексіївни, Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі про визнання права власності в порядку спадкування, об`єднаним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Шевиріна Алла Олексіївна і ОСОБА_4 , в інтересах якої діє законної представник Баранова Ольга Олександрівна про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним та за зустрічним позовом ОСОБА_4 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадщину за законом , -

ВСТАНОВИВ:

1.Стислий виклад вимог і заперечень (аргументів) учасників справи

ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право власності на 1/30 частину будинку АДРЕСА_1 у в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнання права власності на 5/36 частин будинку АДРЕСА_1 у в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 просить суд визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом , що було видане приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Шевиріною Аллою Олексіївною 14 вересня 2016 року на ім`я ОСОБА_1 на 1/2 частку грошових коштів з нарахуванням відповідних відсотків та нарахованими компенсаційними виплатами, що знаходяться у філії Одеського обласного управління Публічного Акціонерного товариства « Державний Ощадний Банк України» , які належали ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом на 5/90 часток у житловому будинку і господарських побудовах по АДРЕСА_2 , після смерті ОСОБА_7 що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та яка була спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_4 , як законний представник ОСОБА_4 , просить суд визнати за ОСОБА_4 право власності на 18/90 часток у житловому будинку і господарських побудовах по АДРЕСА_2 , після смерті батька ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яких 5/90 часток він успадкував після ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та яка була спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_5 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , та 13/90 часток успадкував за правом представлення після ОСОБА_6 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та який був власником 1/5 частини домоволодіння, спадкоємцем 1/30 частки будинку після смерті ОСОБА_5 , та спадкоємцем 5/90 часток будинку після смерті ОСОБА_7 .

2. Процесуальні дії у справі

Позовна заява ОСОБА_1 надійшла до Київського районного суду м. Одеси 06.08.2019 року ( т.1 а/с 2 ) та оплачена судовим збором у розмірі 2943,70 грн.( т.1 а/с 1 ).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2019 року головуючим у справі визначено Луняченко В.О. ( т.1 а/с 24).

Ухвалою суду від 15.08.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження ( т. 1 а/с 29).

За клопотанням позивача ухвалою суду від 15.08.2019 року витребувані копії спадкових справ щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 , а також інвентарна документація щодо часток у власності у житловому будинку АДРЕСА_2 ( т.1 а/с 32).

28.10.2019 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_8 та ОСОБА_3 про визнання права власності ( т.1 а/с 193), оплачена судовим збором у розмірі 953,30 грн ( т.1 а/с 190) та 3 431,70 грн. ( т.1 а/с 191), яка була прийнята до розгляду ухвалою суду 29.10.2019 року ( т.1 а/с 240).

Ухвалою суду від 13.11.2013 року в одне провадження із справою № 520/18526/19 за позовом ОСОБА_1 та зустрічним позовом ОСОБА_8 та ОСОБА_10 об`єднано цивільну справу № 520/19912/19 за позовом ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва 14 вересня 2016 року на ім`я ОСОБА_1 , та об`єднаної справі присвоєно загальний номер 520/18526/19 ( т.1 а/с 253).

Вказаний позов ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадщину подано до суду 20.08.2019 року ( т.2 а/с 2) та оплачено судовим збором у розмірі 768,40 грн. ( т.2 а/с 1).

08.10.2020 року закрито підготовче провадження із призначенням справи до розгляду по суті ( т.3 а/с 112).

У зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 ( свідоцтво про смерть т.3 а/с 142) ухвалою суду від 23.02.2021 року зупинено по справі (т.3 а/с 144).

Ухвалами суду від 18.10.2021 року провадження у справі продовжено ( т.3 а/с 148), а також витребувано копія спадкової справи до майна ОСОБА_8 ( т.3 а/с 150).

Ухвалою суду від 08.12.2021 року в якості правонаступника померлого ОСОБА_8 залучена ОСОБА_4 , в інтересах якої діє її законний представник ОСОБА_4 ( т.3 а/с 210).

04.01.2022 року від правонаступника подана окрема зустрічна позовна заява щодо визнання за нею права власності на спадщину за законом ( т.3 а/с 223).

3. Фактичні обставини, встановлені судом та оцінка доказів

Як вбачається з договору купівлі-Продажу, від 05.10.1977 року, посвідченого нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Садовою Т.В., ОСОБА_5 придбала 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2 .

На час придбання вказаний житловий будинок складався в цілому з одного кам`яного одноповерхового житлового будинку з господарчими побудовами житловою площею 41,6 кв.м., розташованого на земельній ділянці 460 кв.м.

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_5 , зі смертю якою відкрилася спадщина на 1/2 частину вказаного будинку, придбаного нею за договором купівлі-продажу від 05.10.1977 року.

Згідно довідки від 01.09.2016 року КП «БТІ» ОМР вказаний житловий будинок зареєстровано за ОСОБА_5 в 1/2 частині та за ОСОБА_11 в розмірі 3/5 частин.

З урахуванням дії пункту 3.2. Розділу З Інструкції про проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженого Наказом Міністерства ЖКГ України від 18.06.2007 року визначено, що розміри часток співвласників на об`єкт нерухомого майна в сумі повинен становити одиницю.

Таким чином, розмір частки ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 з огляду на зазначені вимоги законодавства складає 2/5 частки (2/5 +3/5=1).

Враховуючи, що вказана частка будинку (2/5) набувалися за час шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , за дією статті 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України, що діяв на час придбання майна, вказана частка будинку вважалася спільною сумісною власністю подружжя.

Спадкоємцем померлої ОСОБА_5 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з наявним заповітом від 03.07.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом ОМНО Шевиріною А.О. на підставі статей 1216,1217 ЦК України була її дочка ОСОБА_7 ( т.1 а/с 15).

Спадщину за заповітом ОСОБА_7 прийняла, адже постійно мешкала разом зі спадкодавцем за адресою спадкового майна по АДРЕСА_2 , та надала заяву про прийняття спадщини приватному нотаріусу ОМНО Шевиріної А.О., яка відкрила спадкову справу № 21/2013.

Враховуючи, що крім спадкоємиці за заповітом ОСОБА_7 на час смерті ОСОБА_5 був живий її чоловік ОСОБА_6 , він вважається також таким, що успадкував спадщину після смерті дружини як непрацездатна особа з підстав встановлення йому пенсійного віку та постійного проживання зі спадкодавцем згідно статті 1241 ЦК України.

Факт прийняття спадщини ОСОБА_9 та ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_5 не заперечується сторонами по справі та доводиться копією спадкової справи ( т.1 а/с 50).

Одночасно із цим суд приймає до уваги той факт, що ОСОБА_1 , донька померлої ОСОБА_5 , яка мала право на обов`язкову долю, як непрацездатна за віком, 15.04.2015 року звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.04.2015 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Шевиріною А.О. було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину у зв`язку із порушенням строку подання заяви про прийняття спадщини ( т.1 а/с 75). Вказана постанова не була скасована, а тому є такою що визначає факт неприйняття ОСОБА_1 спадщини після смерті ОСОБА_5 .

Судових рішень щодо визначення ОСОБА_1 додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , або встановлення факту спільного проживання спадкоємиці із спадкодавцем не виносилось.

Таким чином, розподіл спадщини у вигляді 1/5 частини після смерті ОСОБА_5 розподіляється наступним чином: за заповітом ОСОБА_7 5/30 частка та ОСОБА_6 1/30.

Однак згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.09.2016 року приватний нотаріус Шевиріна А.О. видали Ѕ частки грошових коштів з нарахованими відповідними відсотками та нарахованими компенсаційними виплатами, що знаходяться у філії Одеського обласного управління публічного Акціонерного товариства « Державний ощадний Банк України» у сумах 163,15 грн., 6,70 грн., та 8573,52 грн. ОСОБА_1 як доньки померлої ОСОБА_5 , зазначивши що спадкоємцями є ОСОБА_1 та ОСОБА_9 доньки померлої, у рівних частках.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_7 , після смерті якої відкрилася спадщина на 5/30 часток у праві на будинок АДРЕСА_2 . Вказану частку успадкували спадкоємці померлої за законом, якими є її син ОСОБА_8 , її чоловік ОСОБА_3 та її батько ОСОБА_6 в рівних частках.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_6 , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді 1/5 частку у праві на вказаний будинок (частка у спільній сумісній власності), 1/30 частку вказаного будинку (обов`язкова частка у спадщині після смерті ОСОБА_5 ), 5/90 часток вказаного будинку (спадщина за законом після смерті ОСОБА_7 ). - а загалом 13 /45 часток у праві на вказаний будинок.

Спадщину після смерті ОСОБА_6 успадкували онук померлого ОСОБА_8 з підстав дії статті 1266 ЦК України та дочка померлого ОСОБА_1 як спадкоємиця за законом першої черги з підстав дії статті 1261 ЦК України.

Таким чином, частка померлого ОСОБА_6 в розмірі 13/45 розподіляється між його спадкоємцями ОСОБА_8 та ОСОБА_1 як спадкоємцями за законом у рівних частках кожному по 13/90 часток кожному.

ОСОБА_8 звертався до нотаріуса з заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину:

- ОСОБА_8 після смерті матері ОСОБА_7 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та після смерті діда ОСОБА_6 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Проте, Постановами від 29.08.2019 року та від 24.09.2019 року ОСОБА_8 було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_9 та ОСОБА_6 на відповідні частки.

Підставою для відмови став той факт, що ОСОБА_5 , яка була власником Ѕ частки будинку, після реконструкції будинку та перерахунку часток згідно розпорядження Київської районної адміністрації №396 від 31.03.2004 року не отримала відповідного свідоцтва про право власності зі зміненою часткою з Ѕ на 2/5.

Також згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.05.2017 року ОСОБА_1 було відмовлено державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва після смерті ОСОБА_6 , так як останній не встиг за життям оформити свої спадкові права , а тому неможливо визначити належну йому частку ( т.1 а/с 21).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 , його правонаступником визначено його неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , законним представником якої є її матір ОСОБА_4 .

4. Норми права , якими врегульовані спірні правовідносини

Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ).

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК України ).

У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Правовідносини пов`язані із спадкуванням врегульовані Цивільним кодексом України ( далі ЦК України ) а правовідносини стосовно спільного майна подружжя врегульовані Сімейним кодексом України ( СК України)..

У відповідності до ч.1,2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) 2. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За змістом статей 1216,1217,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини ( ч.1 ст. 1222 ЦК України).

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу ( ч.2 ст. 1223 ЦК України).

У відповідності до вимог ч.1,2 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Відповідно до частини першої статті 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Право на обов`язкову частку - це суб`єктивне майнове право окремих спадкоємців першої черги (стаття 1261 ЦК України) отримати певну частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту. Хоча норми про право на обов`язкову частку розміщені у главі, присвяченій спадкуванню за заповітом, за своєю сутністю право на обов`язкову частку належить до спадкування за законом. Тобто право на обов`язкову частку існує лише за наявності заповіту. Коло осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, визначене статтею 1241 ЦК України, є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає.

5. Обґрунтування мотивів рішення суду с оцінкою аргументів сторін

У відповідності до вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу , в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цім Кодексом.

У даному випадку предметом розгляду справи як встановлення спадкової маси яка залишилась після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також ОСОБА_7 , та визначення часток у вказаної спадщині та їх розподіл між спадкоємцями.

Основним предметом спору є визначення судом того факту, чи здійснила ОСОБА_1 успадкування обов`язкової долі у спадщині після смерті ОСОБА_5 .

При розгляді даного питання суд враховує, наявність постанови нотаріуса від 15.04.2015 року щодо відмови у наданні свідоцтва про право на обов`язкову долю у спадщині в якої зазначено про факт порушення строку звернення із відповідною заявою , та відсутність факту поновлення такого строку.

Також судом враховується відсутність вимог ОСОБА_1 щодо визнання факту фактичного прийняття спадщини, а також суперечливість у наданих стороною позивача відомостях про спільне проживання ОСОБА_1 із матерю, на момент смерті останній.

Так місце зареєстрованого проживання позивачці на момент відкриття спадщини ( АДРЕСА_3 ) відрізняється від місця проживання спадкодавця ( АДРЕСА_2 ), у заяві про прийняття спадщини самою ОСОБА_1 було зазначено про інше місце проживання спадкоємця, та у заяві відсутні відомості про факт проживання спадкоємця разом із спадкодавцем. Одночасно із цим у довідці №190 голови СОН мікрорайону 10 ст. Б.Ф. від 17.06.2017 року зазначено що ОСОБА_1 з січня 2012 року проживає у АДРЕСА_4 ), але 28.08.2019 року головою ОСОН !10 ст БФ» зазначено, що відомості про проживання за вказаною адресою ОСОБА_1 були внесені 14.11.2015 року ( т.1 а/с 210).

Відомості зазначені у довідці також як і пояснення свідків, не є належними та допустимими доказами спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_5 на момент смерті останній ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як не доводять спільного побуту і не спростовують заперечення інших спадкоємців про те, що ОСОБА_1 почала проживати за зазначеною адресою вже після смерті матері.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши встановлені обставини справи та надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності належало 2/5 ( або для спрощення розрахунку 36/90 ) частини будинку АДРЕСА_2 ( тобто по 1/5 частині, або для спрощення розрахунку по 18/90 частин, кожному) .

Розподіл спадщини у вигляді 1/5 частини домоволодіння після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 здійснився наступним чином: за заповітом ОСОБА_7 5/30 часток ( 15/90 часток ) та ОСОБА_6 1/30 ( 3/90 часток).

Зі смертю ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилася спадщина на 15/90 часток у праві на будинок АДРЕСА_2 , яка була успадкована її сином ОСОБА_8 , її чоловіком ОСОБА_3 та її батьком ОСОБА_6 в рівних частках, тобто по 5/90 частин кожному.

Зі смертю ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , відкрилася спадщина на іншу 1/5 ( 18/90 ) частку у праві на вказаний будинок ( як частка у спільній сумісній власності), також на 3/90 - частку вказаного будинку (обов`язкова частка у спадщині після смерті ОСОБА_5 ), та 5/90 часток вказаного будинку (спадщина за законом після смерті ОСОБА_7 ). - а загалом 26 /90 часток у праві на вказаний будинок.

Спадщину після смерті ОСОБА_6 успадкували онук померлого ОСОБА_8 з підстав дії статті 1266 ЦК України та дочка померлого ОСОБА_1 як спадкоємиця за законом першої черги з підстав дії статті 1261 ЦК України.

Таким чином, частка померлого ОСОБА_6 в розмірі 26/90 розподіляється між його спадкоємцями ОСОБА_8 та ОСОБА_1 як спадкоємцями за законом у рівних частках кожному по 13/90 часток кожному.

З огляду на вищевикладене суд визначив що станом на час розгляду справи наявні наступні права спадкоємців.

ОСОБА_4 , як законний спадкоємець ОСОБА_8 , успадковує 18/90 часток домоволодіння, з яких 5/90 спадщина після смерті ОСОБА_7 та 13/90 спадщина після смерті ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 має право на спадщину за законом на 5/90 частин домоволодіння після смерті ОСОБА_7 .

У свою чергу ОСОБА_1 має право на спадщину виключно лише як спадкоємець померлого ОСОБА_6 на 13/90 часток виходячи з належної йому на момент смерті 26/90 частки у праві на будинок.

Як визначено вимогами ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала право на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Як зазначено вище ОСОБА_1 не прийняла свою обов`язкову частину у спадщині після смерті ОСОБА_5 , пропустив строк на звернення із відповідної заявою до нотаріуса, не поновила пропущений строк та не довела факт прийняття спадщину у зв`язку із фактичним проживання разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини а тому свідоцтво про право на спадщину за законом , що було видане приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Шевиріною Аллою Олексіївною 14 вересня 2016 року на ім`я ОСОБА_1 на Ѕ частку грошових коштів з нарахуванням відповідних відсотків та нарахованими компенсаційними виплатами, що знаходяться у філії Одеського обласного управління Публічного Акціонерного товариства « Державний Ощадний Банк України» , які належали ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає визнанню недійсним.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258,259, 263-265,268,273,354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , зазначене місце проживання: АДРЕСА_6 ) до ОСОБА_3 ( РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання : АДРЕСА_6 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 ), в інтересах якої діє законної представник ОСОБА_4 ( РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_6 ) за участю третіх осіб приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Шевиріної Алли Олексіївни місцезнаходження: 65069, м. Одеса, вул. Краснова, буд 5/2 ), Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі ( місцезнаходження: 65080, м. Одеса, вул. Космонавтів, буд 11-А ) про визнання права власності на 1/30 частину будинку АДРЕСА_1 у в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Задовольнити позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Шевиріна Алла Олексіївна та ОСОБА_4 , в інтересах якої діє законної представник Баранова Ольга Олександрівна про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом , що було видане приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Шевиріною Аллою Олексіївною 14 вересня 2016 року на ім`я ОСОБА_1 на Ѕ частку грошових коштів з нарахуванням відповідних відсотків та нарахованими компенсаційними виплатами, що знаходяться у філії Одеського обласного управління Публічного Акціонерного товариства « Державний Ощадний Банк України» , які належали ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Задовольнити зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадщину за законом.

Визнати за ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 ) , законним представником якою є ОСОБА_4 ( РНОКПП НОМЕР_4 ), право власності на 18/90 часток у житловому будинку і господарських побудовах по АДРЕСА_2 , після смерті батька ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яких 5/90 часток він успадкував після ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та яка була спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_5 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , та 13/90 часток успадкував за правом представлення після ОСОБА_6 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та який був власником 1/5 частини домоволодіння, спадкоємцем 1/30 частки будинку після смерті ОСОБА_5 , та спадкоємцем 5/90 часток будинку після смерті ОСОБА_7 .

Повне судове рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 21.11.2022

Суддя Луняченко В. О.