Справа № 357/4749/22
Провадження № 2-др/357/91/22
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
12 грудня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Орєхова О. І. ,
за участю секретаря Сокур О. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в залі суду № 2 в м. Біла Церква заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» про визнання незаконними та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -
01 грудня 2022 року судом отримано від ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 заяву про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» про визнання незаконними та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, мотивуючи тим, що в провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області знаходиться справа за № 357/4749/22 за вказаним позовом ОСОБА_2 до КНП «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф». 29.11.2022 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені. По цій справі ОСОБА_2 поніс витрати на професійну правову допомогу, які бажає відшкодувати. У позовній заяві позивач ОСОБА_2 просив стягнути з відповідача на свою користь судові витрати по справі, також було зазначено розмір витрат на правничу допомогу в загальній сумі 13 000 грн. В судовому засіданні 29.11.2022 року було вказано, що до суду буде подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу. Правова допомога ОСОБА_2 в цій справі надавалась відповідно до двох угод про надання правової допомоги ( № 215 від 19.05.2022 року по підготовці позовної заяви та № 217 від 07.07.2022 року про участі в Білоцерківському міськрайонному суді при розгляді справи ). Згідно п. 3 Угоди про надання правової допомоги № 215 від 19.05.2022 року «Розмір і порядок оплати» Замовник ( позивач ОСОБА_2 ) сплачує Виконавцю ( адвокату Дідич П.В. ) винагороду в розмірі 3 000 гривень. За цим договором адвокат Дідич П.В. консультувала відповідача, складали запити, позовну заяву. Акт про виконання умов Угоди № 215 від 19.05.2022 року було складено 30.11.202 року. Згідно п. 3 Угоди про надання правової допомоги № 217 від 07.07.2022 року «Розмір і порядок оплати» Замовник ( позивач ОСОБА_2 ) сплачує Виконавцю ( адвокату Дідич П.В. ) винагороду в розмірі 10 000 гривень. За цим договором адвокат Дідич П.В. готувалась до судових засідань, складала відповідь на відзив на позовну заяву, заяви та клопотання, приймала участь в судових засіданнях тощо. Акт про виконання умов Угоди № 217 від 07.07.2022 року було складено 30.11.2022 року. Просила суд ухвалити додаткове рішення та стягнути з КНП КОР «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу при розгляді справи в Білоцерківському міськрайонному суді в загальному розмірі 13 000 гривень.
Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеного складу суду від 01.12.2022 року, головуючим суддею визначено Орєхова О.І.
Відповідно до контрольного журналу судових справ і матеріалів, переданих для розгляду судді, зазначені матеріали були отриманні суддею 02.12.2022 року.
Частина 3 статті 270 ЦПК України передбачає, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Учасники справи в судове засідання не викликалися.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оскільки розгляд відбувався за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2022 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» про визнання незаконними та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди були задоволені частково. Визнано незаконним та скасовано наказ генерального директора Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» № 4-с від 09.05.2022 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2 , визнано незаконним та скасовано наказ генерального директора Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» № 100-к від 16.05.2022 року про звільнення ОСОБА_2 , поновлено ОСОБА_2 на посаді водія автотранспортних засобів ( санітарний автомобіль ) Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» з 18 травня 2022 року, стягнуто з Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 18.05.2022 року по 29.11.2022 року в розмірі 133 162,40 гривень, моральну шкоду в розмірі 1000 гривень та судовий збір в сумі 992,40 гривень, загалом 135 154,80 гривень ( сто тридцять п`ять тисяч сто п`ятдесят чотири гривні вісімдесят копійок ) та на користь держави судовий збір в розмірі 4 308,82 гривень. Допущено до негайного виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

Зазначене судове рішення на час розгляду даної заяви про ухвалення додаткового судового рішення не набрало законної сили.

За змістом ч. 2 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, які підтверджують точний розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд, за заявою такої сторони, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Однак, як вже зазначалось, така заява має бути озвучена до закінчення судових дебатів у справі (ч. 1 ст. 246 ЦПК). В такому разі судом призначається ще одне судове засідання, яке має бути проведено не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог, за результатом якого ухвалюється додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 кодексу (ч. 2, 3 ст. 246 ЦПК). Можливість вирішення питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті передбачають і ч. 3 ст. 259 ЦПК (порядок ухвалення судових рішень) і п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК (додаткове рішення суду).

Встановлено, що у позовній заяві позивач ОСОБА_2 просив стягнути з відповідача на свою користь судові витрати по справі, також було зазначено розмір витрат на правничу допомогу в загальній сумі 13 000 грн.

Крім того, в судовому засіданні 29.11.2022 року, представник позивача зазначала, що до суду буде подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

Тобто, з боку позивача ОСОБА_2 у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України було зроблено відповідну заяву.

Статтею 246 ЦПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зазначена заява про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат була отримана судом 01.12.2022 року, що підтверджується відповідним штампом суду, тобто протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду ( 29.11.2022 року ухвалено рішення, п`ять днів для подачі відповідної заяви ).

Отже, як зазначено вище, рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2022 року позовні вимоги позивача були задоволені частково ( частково лише в частині моральної шкоди, інші вимоги задоволені в повному обсязі ).

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи ( ч. 1 ст. 133 ЦПК України ).

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року N 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон N 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону N 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону N 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зазначений правовий висновок узгоджується з позицією викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року справа N 755/9215/15-ц, провадження N 14-382цс19.

Також, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 301/1894/17.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц).

У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року суд зазначає, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

ВС зауважив, що у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких втрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких втрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Судові витрати понесені позивачем підтверджуються наявними в матеріалах справи наступними документами: Угодою № 215 про надання правової допомоги від 19.05.2022 року; Актом про виконання умов Угоди № 215 від 19.05.2022 року про надання правової допомоги від 30.11.2022 року; Розрахунком розміру винагороди адвоката ( Виконавця ), згідно Угоди № 215 про надання правничої допомоги від 19.05.2022 року, складеного 30.11.2022 року; Угодою № 217 про надання правової допомоги від 07.07.2022 року; Актом про виконання умов Угоди № 217 від 07.07.2022 року про надання правової допомоги від 30.11.2022 року; Розрахунком розміру винагороди адвоката ( Виконавця ), згідно Угоди № 217 про надання правничої допомоги від 07.07.2022 року, складеного 30.11.2022 року; квитанціями про сплату правової допомоги в розмірі 3 000 гривень та 10 000 гривень.

Згідно п. 3 Угоди про надання правової допомоги № 215 від 19.05.2022 року «Розмір і порядок оплати» Замовник ( позивач ОСОБА_2 ) сплачує Виконавцю ( адвокату Дідич П.В. ) винагороду в розмірі 3 000 гривень.

Згідно п. 3 Угоди про надання правової допомоги № 217 від 07.07.2022 року «Розмір і порядок оплати» Замовник ( позивач ОСОБА_2 ) сплачує Виконавцю ( адвокату Дідич П.В. ) винагороду в розмірі 10 000 гривень.

Отже, позивачем доведено понесення останнім витрат на правову допомогу при розгляді вищевказаної справи в розмірі 13 000 гривень.

Так, з опису та інформації про відправлення від 01.12.2022 року вбачається, що на адресу КНП КОР «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» адвокатом Дідич П.В. було направлено заяву про ухвалення додаткового рішення з додатками.

08 грудня 2022 року за вх. № 43977 судом отримано від представника КНП КОР «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Прокопенко П.С. заперечення щодо задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення.

Так, відповідач вважає, що заява не підлягає задоволенню та повинна бути залишена без розгляду, оскільки з матеріалів справи вбачається, що позивачем ( його представником ) під час розгляду справи, у строки, встановлені абзацом 2 частини 8 статті 141 ЦПК України, не було заявлено про подання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу протягом 5 днів з моменту винесення рішення. Абзацом 3 частини 8 статті 141 ЦПК України визначено, що у разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Однак, зазначене не заслуговує на увагу, так як в судовому засіданні, яке відбувалося 29.11.2022 року (оголошено вступну та резолютивну частини), представником позивача було зроблено заяву, що до суду буде подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Окрім цього, у позовній заяві позивач ОСОБА_2 просив стягнути з відповідача на свою користь судові витрати по справі, також було зазначено розмір витрат на правничу допомогу в загальній сумі 13 000 грн.

Як зазначено вище, така заява про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат була отримана судом 01.12.2022 року, що підтверджується відповідним штампом суду, тобто протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду ( 29.11.2022 року ухвалено рішення, п`ять днів для подачі відповідної заяви ).

Тому, позивачем було дотримано вимоги статті 141 ЦПК України, так як докази понесення витрат на професійну правничу допомогу, останнім були подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, при цьому до закінчення судового розгляду ( розгляд здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження ), з боку сторони позивача було зроблено відповідну заяву.

Інших обґрунтувань щодо залишення вказаної заяви без розгляду, зазначені заперечення не містять.

Крім того, не містять зазначені заперечення відповідача стосовно можливого зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Оскільки від відповідача не надходило заяв та клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат з урахуванням наведених обставин відсутні.

Така правова позиція міститься в постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Аналогічна правова позиція міститься і в постанові Верховного Суду від 01.12.2021 року у справі № 607/14338/19-ц.

В даній постанові Верховний Суд зазначив, що матеріали справи не містять клопотання Особа_1 про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат з урахуванням наведених обставин відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Враховуючи вищенаведене та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що понесені ОСОБА_2 витрати на правову допомогу, враховуючи положення ч. 2 ст. 141 ЦПК України, дійсно підлягають стягненню з відповідача Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» у вищезазначеному розмірі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 12, 133, 137, 141, 247, 263, 264, 270, 354, 355 ЦПК України, ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» про визнання незаконними та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, - задовольнити.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» на користь ОСОБА_2 судові витрати, понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 13 000 ( тринадцять тисяч ) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( адреса проживання: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 );

Відповідач: Комунальне некомерційне підприємство Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ( адреса місцезнаходження: 04107, м. Київ, вул. Багговутівська, буд. 1, ).

Повний текст додаткового рішення складено 12 грудня 2022 року.

Додаткове рішення надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя О. І. Орєхов