Провадження № 2/752/3517/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 травня 2022 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Сітайла В.М.,

розглянувши у місті Києві в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири

встановив:

09.09.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири до ОСОБА_2

10.09.2017 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджено договором купівлі-продажу квартири від 08.10.2015 року.

01.12.2019 року належна йому квартира була залита водою.

02.12.2019 року комісією представників ОСББ «Деміївська Слобода» проведено обстеження квартири з метою виявлення причин і розміру заподіяної шкоди за результатами якого складено акт № 2/12.

За даними акту № 2/12 про наслідки залиття квартири від 02.12.2019 року, комісія у складі представників ОСББ «Деміївська Слобода» склала його про те, що 01.12.2019 року відбулося залиття квартири АДРЕСА_2 . Визначення обсягів відновлювального ремонту визначались на підставі проведеного візуально-індустріального обстеження. Внаслідок залиття були зафіксовані наступні ушкодження: деформація паркетного покриття підлоги дитячої кімнати біля дверей розміром 1 700 х 1 500 мм. Залиття відбулося зі стелі санвузла та кухні через вентиляційні отвори. Вода потрапила в усі кімнати. В результаті обстеження квартири АДРЕСА_3 , що знаходиться поверхом вище встановлено залиття підлоги в санвузлі та коридорі. Причиною залиття в акті зазначено - внаслідок розриву корпусу пластикового фільтру холодної води в квартирі АДРЕСА_4 , що розташована поверхом вище, відбулося залиття зі стелі санвузла та кухні через вентиляційні отвори. Вода потрапила в усі кімнати. В результаті обстеження квартири АДРЕСА_3 встановлено - залиття підлоги в санвузлі та коридорі.

Внаслідок залиття квартири в межах будівельно-технічного дослідження були зафіксовані наступні пошкодження: спостерігається деформація паркетного покриття підлоги дитячої кімнати біля дверей розміром 1 700 х 1 500 мм; в житловій кімнаті 20, 6 кв.м. деформація декоративного шару дошок, набухання та підняття країв, утворення щілин між дошками; в житловій кімнаті 21, 00 кв.м. деформація дошок, набухання та підняття країв, утворення щілин між дошками.

Згідно проведеного розрахунку вартість ремонтно-відновлювальних робіт внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 , що відбулося 01.12.2019 року становить 59 520, 00 грн.

Просив стягнути з відповідача на її користь завдані залиттям квартири матеріальні збитки у розмірі 58 337, 19 грн., витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 5 500, 00 грн., на правничу допомогу у розмірі 15 000, 00 грн. та судовий збір у розмірі 908, 00 грн.

05.01.2022 року надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого відповідачка заперечувала проти позову з тих підстав, що відсутній склад цивільного правопорушення, як підстава для застосування цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування шкоди. Просила відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог.

У судовому засіданні сторони відсутні, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши заяви по суті справи та додані на їх підтвердженні докази, матеріали справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що за змістом положень ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

У ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Положеннями ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством (ч. 1 ст. 102 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 102 ЦПК України, у висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством.

У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Факт залиття квартири, власником якої є позивач, підтверджується актом № 2/12 про наслідки залиття квартири АДРЕСА_1 , складений головним інженером ОСОБА_5., інженером ОСОБА_3 , головою правління ОСОБА_4 02.12.2019 року (а.с. 9, 10-13).

Причиною затоплення квартири, власником якої є позивач, став розрив корпусу пластикового фільтру холодної води у квартирі АДРЕСА_5 .

Розмір збитків, завданих внаслідок затоплення квартири позивача, визначений висновком експерта № ED-1727-1-1737.21 за результатами проведення будівельно-технічного експертного дослідження від 26.03.2021 року, та відповідачкою не спростований (а.с. 20-37).

Вину у завданій позивачу шкоді відповідачкою не спростовано.

Таким чином, встановивши, що позивач довів розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивача, суд дійшов висновку, що завдана позивачу шкода підлягає відшкодуванню відповідачкою.

Відповідачка не спростувала належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, клопотання про проведення відповідних судових експертиз, зокрема на предмет визначення причин залиття квартири позивача, не заявляла та не надала інших належних та допустимих доказів щодо причин залиття та розміру спричиненої позивачу майнової шкоди, хоча це є її процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.

Щодо судових витрат, звертаючись до суду з позовом, позивач просив відшкодувати витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 5 500, 00 грн., на правничу допомогу у розмірі 15 000, 00 грн. та судовий збір у розмірі 908, 00 грн. відповідно до правил ст. 141 ЦПК України.

Витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 5 500, 00 грн. не підлягають відшкодування, оскільки позивачем не надано доказів їх понесення, а саме квитанції, фіскального чеку чи іншого документу, який підтверджує оплату вартості послуг експерта.

Витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000, 00 грн., наразі, питання про їх відшкодування не підлягає вирішенню, оскільки позивачем зазначено, що квитанція про оплату таких послуг буде надана суду пізніше.

Судовий збір у розмірі 908, 00 грн. стягнути з відповідачки на користь позивача.

З огляду на вище викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям квартири у розмірі 58 337, 19 грн., підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись, ЦК України, ст. ст. 4, 5, 6, 12, 13, 141, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_6 , РНОКПП невідомий) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) завдані залиттям квартири матеріальні збитки у розмірі 58 337, 19 грн., судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908, 00 грн., що разом становить належну до стягнення суму у розмірі 59 245 (п`ятдесят дев`ять тисяч двісті сорок п`ять) гривень 19 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано , набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, через суд першої інстанції, яким ухвалено оскаржуване судове рішення.

Суддя К.Г. Плахотнюк