Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 391/329/22
Провадження № 2/391/139/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2022р.селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Козюменської В.В.,

при секретарі - Рогожкіній І.Ю.,

за участі представника позивача - Карандєєва Ю.В.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

спеціалістів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Компаніївка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Компаніївської селищної ради Кіровоградської області в інтересах дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на користь дітей,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач ОСОБА_1 має дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проживала разом з дітьми в АДРЕСА_1 . З березня 2017 року діти ОСОБА_1 перебувають на обліку дітей, які опинились в складних життєвих обставинах служби у справах дітей. Підстава взяття на облік проживання в сім`ї, в яких батьки ухиляються від виконання своїх батьківськи обов`язків, без поважних причин не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини.

В квітні 2017 року до служби у справах дітей надійшла спеціальна картка обліку факту скоєння насильства в сім`ї від 14.04.2017 р. про скоєння насильства над н/л ОСОБА_7 , а саме, нанесення їй тілесних ушкоджень за місцем проживання, яке було вчинене ОСОБА_8 , який є співмешканцем матері та біологічним батьком дітей.

При опитуванні матері дитини ОСОБА_1 , остання повідомила, що свідком нанесення батьком тілесних ушкоджень не була, на даний факт донька їй не скаржилась, синців та подряпин на тілі дітей, не бачила. ОСОБА_1 звернулась до поліції із заявою про припинення подальшої перевірки по факту отримання ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, у зв`язку з тим, що донька нібито отримала тілесні ушкодження з власної необережності.

Після чого, неповнолітню ОСОБА_5 направлено до реабілітаційного центру КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кіровоградської області, де вона пройшла психологічну реабілітацію та повернулася на виховання до біологічної сім`ї. З відповідачем ОСОБА_10 проведено роз`яснювальну роботу щодо унеможливлення подальшого вчинення насильства та негативного впливу з боку ОСОБА_8 відносно малолітніх дітей. В результаті ОСОБА_8 припинив проживання в родині ОСОБА_11 . Відповідно до довідки Червоновершківської сільської ради, ОСОБА_8 на території Червоновершківської сільської ради не зареєстрований та не проживає з 09.06.2017 р.

Згідно довідок Червоновершківської сільської ради від 09.06.2017 р. та 18.12.2019 р. до складу сім`ї ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , входять троє малолітніх дітей.

26.07.2022 до служби надійшла інформація про факт скоєння насильства в сім`ї над неповнолітньою ОСОБА_5 , 2008 р.н., за її місцем проживання, а саме співмешканець матері ОСОБА_8 чинив насильство над дитиною.

27.07.2022 р. СДД та іншими особами здійснено виїзд за адресою проживання дітей з метою оцінки рівня безпеки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , 2014 р.н. Під час проведення оцінки, до СДД звернулася сусідка ОСОБА_12 , яка повідомила, що ОСОБА_8 , який є біологічним батьком дітей зі слів матері, часто відвідує родину, постійно б`є дітей, їх матір, принижує гідність дітей та знущається над ними. Мати дітей не втручається в цю ситуацію, замовчує це, забороняє дітям повідомляти дорослих про те, що їх б`ють. Мати й сама замовчує жорстоке поводження з дітьми, відмовляється вживати заходи щодо припинення вчинення насильства над дітьми, що ставить під загрозу здоров`є та життя дітей.

За результатами проведення оцінки рівня безпеки дитини ОСОБА_5 , встановлено наявність в дитини поведінкових ознак, що можуть свідчити про жорстоке поводження з дитиною, а саме реакція дитини в вигляді страху, тривоги або огиди при контакті з дорослими. ОСОБА_13 повідомила членів комісії про те, що ОСОБА_8 , якого вона вважає своїм батьком, неодноразово бив її, в тому числі в присутності матері, яка на це не реагувала, забороняла говорити про це дорослим. Мати не заперечувала фактів побиття дитини, пояснюючи тим, що боїться ОСОБА_8 , також вказувала, що ОСОБА_14 є біологічним батьком дитини.

ОСОБА_5 мала зовнішні ознаки недогляду та занедбаності, а саме низький рівень гігієни. ОСОБА_13 повідомила, що не в повній мірі забезпечена нижньою білизною та засобами особистої гігієни. ОСОБА_1 пояснити низький рівень гігієни пояснити відмовилась. ОСОБА_5 також повідомила про небезпеку та просила про допомогу, оскільки ОСОБА_8 чинить відносно неї насильство, про що мати знає, але не втручається та забороняє звертатись про допомогу до дорослих. На час складання оцінки рівня безпеки дитини, була встановлена небезпечна поведінка матері ОСОБА_15 , яка не заперечувала фактів побиття дитини ОСОБА_8 , не заперечувала, що вона не вживала жодних дій щодо припинення насильства над дитиною. Таке невтручання матері, замовчення фактів побиття дитини становить загрозу для життя та здоров`я дитини. ОСОБА_13 звернулась до членів комісії забрати її та її молодшого брата ОСОБА_16 від матері. Комісія дійшла висновку, що перебування дитини біля матері є дуже небезпечним та необхідне негайне відібрання від матері.

За результатами проведення оцінки рівня безпеки дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено наявність в дитини поведінкових ознак, що можуть свідчити про жорстоке поводження з дитиною. ОСОБА_13 повідомила членів комісії про те, що ОСОБА_8 неодноразово бив ОСОБА_16 , в тому числі в присутності матері, яка на це не реагувала, забороняла говорити про це дорослим. Мати не заперечувала фактів побиття дитини, пояснюючи тим, що боїться ОСОБА_8 .

ОСОБА_6 мав зовнішні ознаки недогляду та занедбаності, а саме: вага дитини не відповідає віку дитини (21 кг, що є нижчим від норми), дитина не розмовляє на рівні, необхідному для її віку. Мати дитини зазначені обставини пояснювати відмовилась.

ОСОБА_17 повідомила комісію про небезпеку та просила про допомогу, оскільки ОСОБА_8 чинить відносно ОСОБА_16 насильство. На час складання оцінки рівня безпеки дитини, була встановлена небезпечна поведінка матері ОСОБА_18 , яка не заперечувала фактів побиття дитини ОСОБА_8 , не заперечувала, що вона не вживала жодних дій щодо припинення насильства над дитиною. Таке невтручання матері, замовчення фактів побиття дитини становить загрозу для життя та здоров`я дитини. ОСОБА_13 звернулась до членів комісії забрати її та її молодшого брата ОСОБА_16 від матері. Комісія дійшла висновку, що перебування дитини біля матері є дуже небезпечним та необхідне негайне відібрання від матері.

До початку складання акту оцінки рівня безпеки дітей, в будинку знаходився ОСОБА_8 . ОСОБА_11 пояснила його присутність в одному приміщенні в дітьми тим, що він є біологічним батьком дітей.

На підставі актів оцінки рівня небезпеки дітей, ОСОБА_19 та ОСОБА_16 направлені до КНП «Компаніївська лікарня» для проведення обстеження.

Рішенням виконкому Компаніївської селищної ради від 28.07.2022 р. «Про негайне відібрання дітей у матері» відібрано дітей ОСОБА_20 та ОСОБА_6 у матері дітей ОСОБА_1 у зв`язку із безпосередньою загрозою життю та здоров`ю дітей в родині матері.

Таким чином, в родині відповідачки ОСОБА_1 були факти вчинення насильства в сім`ї над її дітьми співмешканцем ОСОБА_1 ОСОБА_8 ОСОБА_1 до будь-яких органів з інформацією про вчинення насильства на дітьми, із проханням про припинення насильства над дітьми, надання допомоги, не зверталася. ОСОБА_1 намагалася приховувати випадки вчинення насильства над дітьми. Тим самим ОСОБА_1 ставить під загрозу здоров`я та життя своїх дітей.

Відповідно до інформації КУ «Компаніївський центр соціальних служб» від 01.08.2022 р. родина ОСОБА_1 з 20.03.2017 р. перебуває на обліку сімей, які опинились в складних життєвих обставинах. Спеціалістами Центру постійно здійснювалось відвідування даної родини за вказаною адресою.

З березня 2021 р. по березень 2022 р. Центром надавалась послуга соціального супроводу сімей, які перебувають в складних життєвих обставинах.

За результатами оцінювання потреб припинено надання послуги соціального супроводу у зв`язку з мінімізацією сім`єю наслідків складних життєвих обставин.

З 16.02.2022 р. Центром надається соціальна послуга профілактики.

27.07.2022 р. працівниками Центру здійснено виїзд до родини ОСОБА_1 , в ході якого виявлено, що сім`я мешкає у власному будинку, який складається з двох кімнат, кухні, коридору. Опалення пічне. У будинку брудно, присутній неприємний запах, розкидані речі по полу. Діти мають окрему кімнату та місця для сну, відпочинку. Постільна білизна у занедбаному стані. Іграшки та канцелярія в обмеженій кількості. Продуктами харчування родина забезпечена в обмеженій кількості. Діти частково забезпечені сезонним одягом та взуттям, яке в неохайному вигляді. Засоби гігієни в обмеженій кількості. Мати дітей тримає підсобне господарство. Батьками створені загрозливі умови для подальшого перебування малолітніх дітей у біологічній родині.

На думку позивача, ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , систематично допускає жорстоке поводження з дітьми, не вживає заходів щодо захисту дітей, надання їм, в тому числі медичної допомоги, чим ставить під загрозу здоров`я та життя своїх дітей.

Враховуючи зазначене, є підстави для застосування п.п.2,3 ч.1 ст. 164 СК України.

З метою захисту прав та законних інтересів неповнолітніх ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , представник позивача просить позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , відносно її неповнолітніх дітей та стягнути аліменти на їх утримання.

Ухвалою суду від 10.08.2022 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, справу призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду 24.10.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Поновлено відповідачу строк для подачі відзиву.

Представником відповідача ОСОБА_2 , подано до суду відзив, де він вказує, що визначенні позивачем підстави для позбавлення його довірительки батьківських прав є непрямими. Вказує, що відповідач особисто не чинила насильство над дітьми, її вина є в тому, що вона чинила бездіяльність тобто замовчувала діяння ОСОБА_8 , але винними в цій ситуації є й служба у справах дітей та поліція, які не обмежили спілкування ОСОБА_8 з родиною ОСОБА_11 . Стосовно незабезпечення належного рівня гігієни та харчування дітей, вказує, що родина ОСОБА_11 є малозабезпеченою, перебуває на обліку та отримує допомогу від держави. Крім того, відповідач виховує дітей самостійно, в період військового стану. Водночас, відповідач займається веденням особистого селянського господарства, утримує присадибну ділянку Орган опіки та піклування не володіє компрометуючими даними на Відповідачку стосовно вживання нею алкогольних напоїв чи наркотичних засобів. Фактично всі претензії у позові зводяться не до відповідачки, а до ОСОБА_21 . Наголошує, що позбавлення батьківськи прав є крайнім заходом, за наявності достатніх та допустимих доказів. В зв`язку з чим просить відмовити в задоволені позову (а.с.69-71).

Представник відповідача надав відповідь на відзив, вважає, що обґрунтування відзиву не містить жодних підстав, адже службою у справах дітей вжито всіх заходів для захисту інтересів дітей, а відповідачка, будучи матір`ю, не виконувала покладені на нею батьківські обов`язки, приховувала випадки вчинення насильства над дітьми, чим ставила під загрозу їх здоров`я та життя. Обставини, викладені в позовній заяві та додатки підтверджують незмінність поведінки ОСОБА_1 , яка суперечить інтересам дітей та направлення на ухиляння від виконання батьківських обов`язків та підтверджує наявність винив діях відповідачки, характеризують особливості поведінки ОСОБА_1 , як особи, що становить реальну загрозу для дітей, їх життя та здоров`я, психічного розвитку. (а.с.76-81).

В запереченні представник відповідача ОСОБА_2 вказував, що Позивачем не спростовано доводів щодо необгрунтованості позову, звертав увагу на бездіяльність органів державної влади, які в певній мірі слугували підгрунтям для правовідносин, що є предметом спору, вважає, що в даному випадку бездіяльність органів державної влади є однією з причин вчинення насильства в родині ОСОБА_11 . Тому вважає, що позивачем не надано до суду беззаперечних доказів безальтернативності застосування відносно Відповідача виняткового засобу захисту прав дитини позбавлення батьківських прав, відтак в задоволенні позову слід відмовити (а.с.83-84).

Представник позивача ОСОБА_22 судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви, надав пояснення, аналогічні тим, що викладені в позовній заяві.

Крім того, пояснив, що протягом тривалого часу неодноразово вчинялося насильство над дітьми ОСОБА_1 - ОСОБА_9 та ОСОБА_16 . Діти були взяті на облік в квітні 2017 року. Повторний випадок вчинення насильства в сім`ї - це 22.07.2022 р.

Підставою виїзду на місце проживання дітей в липні 2022 р. стала інформація про вчинення насильства в сім`ї, а саме про те, що співмешканець відповідачки ОСОБА_8 вчинив насильство відносно неповнолітньої ОСОБА_23 за місцем проживання в с. Червоновершка. Виїхавши за місцем проживання ОСОБА_1 в складі комісії, було встановлено, що дитина дійсно зазнала насильства. Він також особисто виїжджав до місця проживання дітей. Про насильство їм повідомила сама ОСОБА_24 , яка попросила забрати її та ОСОБА_16 від матері. ОСОБА_16 взагалі вчепився за ногу одного із членів комісії, та не відпускав, доки його не відвели до автомобілю комісії. У ОСОБА_25 , коли вона збирала речі, виявилось, що відсутня навіть зміна білизни. Під час спілкування зі ОСОБА_11 та дітьми, з`ясувалось, що ОСОБА_8 є біологічними батьком дітей.

Перший випадок насильства стався о 2017 р. Ними було отримано інформацію з відділу поліції: 11.04.2017 р. близько 20:00 години за словами ОСОБА_5 , її - батько ОСОБА_8 , наніс тілесні ушкодження: кочергою, молотком. Її свідчення підтвердила сестра ОСОБА_26 . Зазначаючи про це, представник позивача звертав увагу суду на поведінку матері, яка при опитуванні повідомила, що знаходилася на подвір`ї, нічого не чула, свідком спричинення тілесних ушкоджень не була. Потім звернулася з заявою про припинення перевірки, оскільки ОСОБА_13 отримала ушкодження сама (Відповідачка в судовому засіданні, на питання головуючого, погодилась з цим фатом, пояснюючі свої дії тим, що боялась ОСОБА_21 ). Діти були взяті на облік. Службою були вжиті заходи щодо реабілітації дітей, вони були направлені в Центр реабілітації, де були більше місяця. За цей час була проведена роз`яснювальна робота з матір`ю, співмешканцем. На червень 2017 року ОСОБА_14 не проживав з відповідачкою, діти були повернені в родину.

Не погоджується з думкою представника відповідачки, який вважав, що зазначена в позові ситуація - є результатом саме бездіяльності відповідних соціальних служб, в тому числі СДД, оскільки за станом проживання, виховання дітей здійснювався відповідний контроль. З 23.05.2017 р. по 23.05.2018 р. випадків вчинення насильства до ССД не надходило, робота з матір`ю проводилась.

26.07.2022 р. до ССД надійшла повторна картка обліку насильства в сім`ї, знову потерпіла ОСОБА_13 . Факт відбувся 26.07.2022 близько 04:00 години ранку. Враховуючи, що це не перший випадок скоєння насильства, СДД вжив заходи в межах компетенції, які передбачені чинним Законодавством. Був здійснений виїзд з метою складання акту оцінки рівня безпеки. На час приїзду комісії, в будинку ОСОБА_1 був присутній ОСОБА_14 . За результатами обстеження, відповідачка була з синцем під оком, походження якого відмовилася пояснити. ОСОБА_13 попросила членів комісії, щоб її забрали з родини матері, вказала, що батько - ОСОБА_8 - б`є її. Сусідка, яка заявлена свідком по справі, теж повідомила, про знущання над дітьми з боку біологічного батька. ОСОБА_14 вказував, що він є батьком дітей, вказавши, що так виховує дітей. ОСОБА_13 повідомила, що ОСОБА_14 неодноразово бив її, вона говорила про це матері, яка забороняла про це повідомляти інших дорослих. Відповідачка не спростовувала факт побиття дітей, а свої дії щодо заборони, пояснила тим, що боїться ОСОБА_21 . Діти були направлені до Компаніївської лікарні для обстеження. Враховуючи наявну небезпеку для життя та здоров`я дітей, виконавчий комітет Компаніївської селищної ради Кіровоградської області прийняв рішення про негайне відібрання дітей від матері.

Вважає, що саме за поведінки матері насильство сталося можливим, вона постійно приховувала факти побиття дітей, ставила під загрозу життя і здоров`я дітей ОСОБА_23 , ОСОБА_26 та ОСОБА_16 , не реагувала на скарги дітей і ніяким чином не завадила цьому. Переконаний, що факти здійснення насильства були систематичні, але це з`ясувалося пізніше.

Зараз діти знаходяться в дитячому будинку сімейного типу.

Представник позивача також зазначав, що в родині відповідачки ОСОБА_1 було троє дітей. Крім, ОСОБА_23 та ОСОБА_16 - ще ОСОБА_26 . 2006 року народження. В травні 2022 р. стався трагічний випадок - Настя повісилась в с. Гарманівка, за цим фактом проводилось кримінальне розслідування, результатів якого він не знає. Цей позов не пов`язанй з самогубством дівчини. При цьому ОСОБА_24 вказувала на постійне фізичне насильство з боку ОСОБА_21 також щодо ОСОБА_26 та таку ж поведінку матері, як й відносно неї. ОСОБА_24 казала, що ОСОБА_14 постійно бив їх: її з ОСОБА_26 , при цьому їх - дівчат - частіше, ОСОБА_16 - рідше.

Фактів насильства відповідачкою щодо дітей зафіксовано не було.

Вважає, що дії відповідачки щодо замовчування насильства, намаганням заставити дітей мовчати про випадки насильства - є систематичними, оскільки насилля відносно дітей чинилось постійно, двічі діти перебували в реабілітаційному центрі. Мати ігнорувала зауваження, висновків для себе не зробила, нехтувала виховними бесідами та продовжували мовчати, чим підтримувала насилля над власними дітьми.

Щодо умов проживання дітей, вказав, що під час останньої перевірки у дітей не було змінного одягу, настрій пригнічений, вага ОСОБА_16 не відповідала вазі, яка повинна бути у дитини відповідного віку. Всі діти жили в одній кімнаті, не було окремих місць для сну. На час обстеження був низький рівень гігієни.

У зв`язку з викладеним, просив задовольнити позов, позбавити відповідачку батьківських прав щодо її дітей та стягнути аліменти на їх утримання.

Приблизно вересні місяці, ОСОБА_14 прийшов до їх служби та вказав, що хоче офіційно встановити своє батьківство відносно дітей, щоб жити разом з ними, на що він запропонував йому написати про це письмову заяву. Після чого ОСОБА_21 він більше не бачив.

Представник відповідачки адвокат Шведов С.П. зауважив, що позбавлення батьківських прав є виключним засобом в інтересах дитини, застосовується, коли будь-які інші засоби всі вже спробувані. Вказав, що поведінка його довірительки викликано страхом до ОСОБА_8 , вона сама не застосовувала насилля до дітей. Позовні вимоги до відповідачки не мають будь-яких законних підстав. На його думку, цей позов - це стосується більш ОСОБА_21 та його усунення з життя відповідачки зможе нормалізувати її життя разом дітьми. Також звертав увагу, що така ситуація сталася, в тому числі через незадовільну роботу ССД, й тепер Служба у справа дітей бажає прикрити власну бездіяльність. Звернення до суду з цим позовом робиться з метою прикриття бездіяльності. Просить відмовити в задоволенні позову, оскільки вважає його необґрунтованим.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, вказавши, що не згодна з позбавленням її батьківських прав, щодо сплати аліментів не заперечує. Також суду повідомила наступне.

ОСОБА_24 та ОСОБА_16 - є її дітьми, бажає виховувати своїх дітей, жити з ними та піклуватися. Вказала, що зараз проживає у м.Кропивницькому, працює. До цього проживала в с. Червоновершка, з дітьми: ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_26 (до 27.04.2022). ОСОБА_14 біологічний батько всіх дітей. Діти сприймали його, як батька, називали батьком. Мешкали з ним до 2017 року, потім він виїхав в м.Тернопіль. Повернувся до села восени 2017 року, жив зі своїм батьком, часто приходив до них в будь-який час, оскільки ОСОБА_14 вважав, що будинок належить йому, так як будинок придбав його батько. З 2021 по 2022 рік, взимку жив з ними однією сім`єю.

Систематичне насильство на дітьми, вона підтверджує. Спочатку він бив тільки її, коли дівчатам виповнялося десь 4 - 5 років, став бити й їх. До ОСОБА_27 ставився добре до якогось періоду, потім тому також стало діставатись. Так, наприклад, ОСОБА_16 одного разу розповів їй, що батько душив його подушкою, через це вона намагалась поговорити з ОСОБА_21 , той відповів, що більш такого не трапиться.

Взагалі, від дій ОСОБА_21 потерпала всі родина. Він бив дітей, якщо вона за них заступалась, то бив й її. Раз на місяць побиття - це було стабільно. Особливо він становився агресивним, коли був в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_14 міг вдарити, вигнати з будинку, через що вони ночували на вулиці. Бив руками, ногами, всім, що попадеться під руку. Це міг бути - шнурок, ремінь. Їй казав, що так він виховує дітей, казав що таке виховання є правильним, що його так виховував його батько. Від такого побиття в дітей залишались подряпини. Але вона нікуди не зверталась, оскільки боялась ОСОБА_21 .

Якщо ОСОБА_14 бив дітей, вона не втручалась. Коли намагалась втрутитись, він казав їй, що також поб`є її. Тому, коли ОСОБА_14 бив когось з дітей, вона йому не заважала.

Така ситуація в їх родині - практично все життя. ОСОБА_28 була атмосфера страху. ОСОБА_14 в будь-який момент міг стати агресивним.

Щодо побиття дітей, вона в ніякі органи зі скаргами не зверталась, оскільки боялась ОСОБА_21 . Той погрожував їй розправою, якщо вона звернеться за допомогою. Так, якось поліцію викликала сусідка, на що він сказав їй, що коли поліція поїде, «вона своє отримає».

Не заперечує обставин, зазначених в позові щодо ситуації в 2017 р. Вона дійсно забрала заяву з поліції, знов таки через боязнь ОСОБА_21 .

ОСОБА_14 іноді давав гроші на речі для дітей, але частіше забирав гроші в неї. Наприклад, вона торгувала картоплею. ОСОБА_14 дзвонив їй, питав, скільки вона заробила, потім залишав їй суму - приблизно 1/3 від заробітку на господарство та дітей, інші забирав себе.

Жили в будинку з пічним опаленням. Вода - на вулиці. купались в лазні. Вважає, що в будинку все необхідне в дітей було, шафи. столи - були. Дохід родини на місяць до 10 тисяч гривень, (торгувала молоком, овочами), взимку 3-4 тис. Як могла, намагалася забезпечити дітей.

Діти скаржились їй на батька, будь-яких заходів щоб якось виправити ситуацію, вона не вживала.

Вона замислювалась над тим, що ОСОБА_14 несе загрозу для дітей, але до будь-яких органів зі скаргами вона не зверталась. Одного разу, вона посварившись з ОСОБА_21 , поїхала до матері в м. Краматорськ, але потім помирились, крім того, ОСОБА_24 також казала, що хоче жити з батьком, тому вони повернулись.

В неї було троє дітей, старша - ОСОБА_26 - померла. ОСОБА_26 пішла з дому, казала спочатку, що живе у подруги, потім, що живе у хлопця. Вона їй цього не забороняла. В червні донька повідомила, що вагітна, повинна була приїхати восени, щоб стати на облік, але не приїхала.

Дійсно, вона не була присутньою на похованні ОСОБА_26 , оскільки ОСОБА_14 наказав їй повернутись до дому, готувати їжу для гостей на поміни, вона послухалась.

Приблизно в вересні місяці ОСОБА_14 підходив до неї, казав, що хоче одружитись з нею, щоб жити разом з дітьми, на що вона йому відмовила.

Неповнолітня ОСОБА_5 , допитана в якості свідка, суду повідомила, що мешкала в с. Червоновершка. з відповідачкою - це її мама, ОСОБА_8 , якого вважала своїм батьком, сестрою ОСОБА_26 та братом ОСОБА_16 .

Скільки пам`ятає себе - батько їх бив, тобто почав бити, коли вона ще була маленькою. Бив й тверезий, й в стані алкогольного сп`яніння. Бив не кожного дня, але часто. За тиждень було пару днів, коли не бив. Для цього могли бути причини, наприклад, не помили посуд, оцінки в школі, а могло й не бути. Бив руками, ногами, шнуром, ременем, кочергою, бив по голові, обличчю, тілу, ниркам, тобто куди прийдеться. Мама не втручалась в це. Був випадок, коли батько сильно її побив, вона хотіла втекти з хати, але їй було дуже погано, мати сказала батькові, щоб той припинив побиття, батько заспокоївся та перестав її бити. Був випадок, коли батько штовхав її у піч, напевно, щоб спалити.

Вона намагалась говорити про це матері, казала, щоб вони поїхали від батька, але та казала, що коли вона ( ОСОБА_24 ) була маленька, то хотіла жити з батьком, то нехай тепер й живе. Коли батько бив їх, мати за них не заступалась. Заступалась тільки, коли батько бив ОСОБА_16 ( ОСОБА_16 він бив менше ніж них). Їм (їй та Насті) казала, щоб про побиття нікому не розповідали. Було, що батько її сильно побив (бив шнуром, руками, ногами), мати їй наказала, щоб всім розповідала, що це вона гуляла з ОСОБА_29 та сама вдарилась.

Коли батько бив її, вона намагалась (або сама, або з ОСОБА_29 ) втекти з будинку. В цьому разі вони ночували в кущах, по сусідах. Мати їх не шукала та не жаліла.

Також вказувала, що зі слів Насті їй стало відомо, що батько гвалтував її ( ОСОБА_26 ). Крім того, й вона, й мама бачили, як це робив ОСОБА_14 через вікно (двері хати він при цьому зачинив, їх вигнав з хати). Мати про це заяву в поліцію не написала, продовжувала покривати батька.

До мами їй хочеться, але їм немає куди вертатись. В село вона не хоче, оскільки там недалеко живе батько, в будь-який момент може прийти до них, таких людей нічого не зупиняє. Такої долі, як в Насті, вона собі не бажає.

Вона хоче, щоб батько відповів за все, що скоїв (щоб його позбавили свободи). Також вона хоче, щоб мати відповіла за те, що покривала батька, що не написала свого часу заяву про те, що батько насилував Настю. Мама не намагалась їх захистити, коли батько бив їх, вона або просто дивилась, або займалась своїми справами. Захищеною біля матері, вона себе не відчувала.

Коли жила з матір`ю, не вважає, що мама намагалась їх більш-менш достойно утримувати.

Коли вона мешкала разом з матір`ю та батьком, їх кормили один раз на день. Чому треба спитати в матері.

Зараз вона мешкає в прийомній родині, вона хотіла й надалі залишитись в цій родині разом з ОСОБА_16 . Там до них добре ставляться.

Дійсно, коли до них до дому приїхали працівники СДД вона сама попросилась, щоб її забрали з будинку.

До мами в неї є претензії, хоча вона її не била, на неї обурена, оскільки вона їх не захищала, коли їх батько бив, з заявами про побиття нікуди не зверталась, казала їм, щоб нікому про побиття не розповідали.

Вона згодна, щоб мати позбавили батьківських прав.

Після допиту н/л свідка, спеціаліст ОСОБА_4 зазначила, що коли вони в липні приїхали до ОСОБА_30 , ОСОБА_24 розповіла, що батько гвалтував Настю, на що мама сказала, "що він батько, тому знає, що робить". Коли вони стали забирати дітей, ОСОБА_16 вчепився в її ногу, та на відріз відмовився зайти до хати, щоб зібрати речі. На її думку, хлопчик був дуже наляканим. При цьому з`ясувалось, що в дітей немає навіть змінної білизни.

Оскільки це було вже десь 12 година дня, вона запитала в дітей, чи їли вони щось, на що ті відповіли, що вночі батько побив матір та заборонив їй давати їм їжу. Також вказали, що батько не пустив матір на похорон Насті, щоб та наривала на стіл.

За весь час своєї роботи, вона не бачила таких щасливих дітей, коли їх забирали з родини.

Малолітній ОСОБА_31 в судовому засіданні пояснив, що батько ОСОБА_8 їх ображав. Пам`ятає, як влітку, батько бив ОСОБА_32 , тому що був п`яний. Він боїться батька, той тягав його за одяг. Хотів би жити з мамою, з батьком ні. Говорив, що мама його не била, хотів би повернутися до мами.

Свідок ОСОБА_33 в судовому засіданні пояснила, що з відповідачкою, протягом останніх десять років вони є сусідами, відносини між ними нормальні. Їй, як сусідці відомо, що в родині постійно триває насилля над дітьми, яке чинить ОСОБА_8 . Також бив ОСОБА_14 й відповідачку, та його боялася.

Побиття відбувались регулярно, як тільки вони стали жити в цьому будинку. Вона спочатку, почувши крики, пішла допомогти. Побачила, як ОСОБА_34 . Вона намагалась заступитись, але ОСОБА_14 кинувся й на неї. З тих пір в їх відносини вона не втручається.

Побиті дівчата ОСОБА_24 й Настя постійно прибігали до неї ховатись. Казали, де та що в них болить, тоді вона давала їм пігулки. Частіше за все - хтось з дівчат тримався за живіт - казали, що "це папка вдарив ногою". Взагалі удар ногою в живіт - це звичайний удар ОСОБА_21 .

Діти прибігали до неї часто, вона їх не виганяла. Вони ночували в неї. Зранку вона казала відповідачці, про побиття дітей, на що та казала, що вони брешуть, що дітей ніхто не бив, казала, що це вони такі "сказочники". За те, що діти ховались в неї та розповідали про побиття, про таку поведінку батька, відповідачка з ОСОБА_21 сварили їх. Казали їм нічого нікому не розповідати. Сама ОСОБА_30 дітей не била, але й не заступалась. В них було так: коли ОСОБА_14 кого-небудь бив, то інші за нього не заступались, в тому числі й мати. Настя казала їй, що головне, щоб батько побив кого-небудь іншого, тоді якщо її раз-два вдарить, то це вже нічого.

Коли діти ночували в неї, відповідачка не шукала їх та не приходила за ними. Але сварила дітей за те, що вони їй розповідали про побиття.

Частіше за все до неї прибігали дівчата - Настя та ОСОБА_24 . Потім ОСОБА_24 стала прибігати з ОСОБА_16 . Той казав, що батько ображав його, що батько йому ледве хребет не переломив. Діти казали, що ОСОБА_14 бив їх куди попало та чим попало. ОСОБА_24 розповідала, що ОСОБА_14 одного разу, коли вона вже спала, будучі в стані алкогольного сп`яніння, стягнув її з ліжка та став бити ногами. Одного разу Настя прибігла до неї боса, роздягнена, розказала, що ОСОБА_14 її бив та гвалтував. Мати знає про це, але сказала нікому не розповідати. Тобто на її думку, відповідачка, знаючи про побиття, згвалтування, мовчала, нічого не робила, щоб захистити дітей, казала, що діти брешуть, коли ті розповідали, що в них коїться в родині. Тобто вважає, що таке ставлення дійсно несе загрозу для життя дітей.

Крім того, свідок пояснила, що коли діти прибігали до неї, як правило, вони були голодні, оскільки ОСОБА_14 забороняв відповідачці їх кормити. Вона кормила дітей, давала їм їжу з собою, яку ті ховали, щоб ніхто з батьків не бачив. Коли хоронили Настю, був обід. ОСОБА_14 перерахував їжу, щоб ніхто з дітей не з`їв ні кусочка. Також ОСОБА_24 розповідала, що, наприклад, коли був суп, ОСОБА_14 насипав їжу собі, запам`ятовував, скільки залишилось, щоб діти не могли їсти.

Побиття дітей було постійним, вона неодноразово бачила синці в дітей, але відповідачка на це не реагувала. Так, як була загроза для життя та здоров`я дітей вона звернулась до Служби у справах дітей з відповідною заявою, яку вона підтримує, все було так як вказано в заяві. За це звернення вона отримала лайку від відповідачки.

В своїх письмових поясненнях (які свідок підтримала в судовому засіданні) Коріновська зазначала, що вона є сусідкою ОСОБА_1 , яка на даний момент має двох дітей ОСОБА_35 . Дану родину часто відвідує ОСОБА_8 , який зі слів ОСОБА_1 є біологічним батьком дітей. ОСОБА_8 постійно б`є дітей та їх матір, принижує гідність дітей та знущається над ними. Мати дітей не втручається в цю ситуацію, замовчує це, забороняє дітям повідомляти дорослих про те, що їх б`ють в сім`ї. Також ОСОБА_11 замовчує жорстоке поводження з дітьми та відмовляється вживати заходи щодо припинення подібних дій. Така поведінка матері, на її думку, ставить під загрозу здоров`є та життя дітей. У зв`язку з викладеним, просить вжити заходів щодо захисту дітей ОСОБА_25 та ОСОБА_16 . (а.с.26).

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки, її представника, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідач ОСОБА_1 є матір`ю дітей: - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис про народження №10 від 05.06.2008 року, зареєстрований виконкомом Червоновершківської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис про народження №422 від 02.04.2014 року, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с.12,13).

Згідно довідки про склад сім`ї, виданої Компаніївською селищною радою Кіровоградської області від 27.07.2022, до складу ОСОБА_1 входять діти: ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають на території Червоновершківської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області (а.с.16).

Згідно довідки від 09.06.2017 р. до складу сім`ї ОСОБА_1 в ходила також ОСОБА_36 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . (а.с.21).

При дослідженні спеціальної картки обліку факту скоєння насильства в сім`ї ОСОБА_1 від 11.04.2017 р. за зверненням неповнолітньої ОСОБА_5 , вбачається, що співмешканець матері ОСОБА_8 чинив насильство відносно неповнолітньої ОСОБА_23 , на її тілі виявлено наявність тілесних ушкоджень. З пояснень ОСОБА_5 вбачається, що 11.04.2017 р. близько о 17 год. її батько ОСОБА_8 з причини конфліктної ситуації в навчальному закладі, з метою виховання , наніс їй тілесні ушкодження ударами металевою кочергою в область голови, сідниць та рук, а також держачи однією рукою за шию другою рукою наніс два удари молотком в область грудної клітини справа.

Дані свідчення дитини підтвердила її малолітня сестра ОСОБА_36 , 2006 року народження.

Згідно лікарської довідки, на тілі ОСОБА_5 виявлені наступні тілесні ушкодження: гематома в області лобної частини голови розміром 5 см, в області шиї подряпина, зовні схожа на сліди удушшя, гематома з правої сторони грудної клітини з першого по четверте ребро, гематома на лівому стегні, ссадна на лівій руці.

При опитування матері ОСОБА_1 остання вказала, що вона того дня займалась господарством, криків дітей не чула. Свідком побиття не була, про даний факт доньки їй не скаржились, будь-які синці чи подряпини на тілі дівчат не спостерігала. ОСОБА_1 звернулась до поліції з додатковою письмовою заявою про припинення подальшої перевірки по факту отримання ОСОБА_37 тілесних ушкоджень у зв`язку з тим, що вона отримала ці тілесні ушкодження з власної необережності. При цьому ОСОБА_1 зазначила, що притягати будь-кого до адміністративної чи кримінальної відповідальності не вважає за необхідне, від проведення судово-медичної експертизи доньки для встановлення ступеня тяжкості отриманих т/у категорично відмовилась.

При опитуванні ОСОБА_8 , останній підтвердив факти викладені його донькою.

З усних пояснень мешканців с.Червоновершка стало відомо, що ОСОБА_8 постійно чинить насилля над дітьми та дружиною, дані факти є непоодинокими, приховуються безпосередньо ОСОБА_1 та за її проханням й її доньками. На підставі вказаних фактів вказана інформація передана до Компаніївського відділу Олександрійської місцевої прокуратури та внесено відомості відносно ОСОБА_8 до ЄДРСР за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 166 КК України (а.с.17-18).

Згідно довідки КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кіровоградської обласної ради, малолітні ОСОБА_36 та ОСОБА_17 пройшли курс соціально-психологічної реабілітації та можуть повернутися на виховання до біологічної сім`ї (а.с.19).

Згідно спеціальної картки обліку факту скоєння насильства в сім`ї ОСОБА_1 від 26.07.2022, неповнолітня ОСОБА_17 повідомила про протиправні дії з боку ОСОБА_8 (а.с.25).

Відповідно до актів проведення оцінки рівня безпеки дитини ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , стан ОСОБА_23 на момент відвідування - реакція дитини у вигляді страху, тривоги або огиди при контакті з дорослим. ОСОБА_24 повідомила, що ОСОБА_14 неодноразово бив її та її брата, в тому числі в присутності матері, яка на це не реагувала, забороняла говорити про це дорослим, а також звертатись за допомогою. Мати ОСОБА_1 не заперечувала побиття дітей, пояснюючи це боязню ОСОБА_21 . Діти мали зовнішні ознаки занедбаності: ОСОБА_24 - низький рівень гігієни ( ОСОБА_24 повідомила, що вона не в повній мірі забезпечена нижньою білизною та засобами особистої гігієни), ОСОБА_16 - вагу, яка не відповідає віку дитини (в лікарні вага дитини становила 21 кг, що є недостатнім для дитини даного віку), не розмовляє на рівні, необхідному для певного віку. Мати ОСОБА_1 відмовилась пояснювати зазначені обставини. Крім ОСОБА_23 , яка повідомила про насильство з боку ОСОБА_21 , сусідка ОСОБА_33 повідомила, що ОСОБА_14 , який є біологічним батьком дітей знущається над ними, постійно їх б`є. Мати ОСОБА_11 замовчує жорстоке поводження з дітьми, відмовляється вживати будь-які заходи щодо припинення подібних дій. При обстеженні мати ОСОБА_11 мала синець під оком, але йог походження пояснити відмовилась. ОСОБА_1 не заперечувала протиправну поведінку ОСОБА_21 відносно дітей, не вживала жодних дій щодо припинення насильства, замовчувала ці факти, що, на думку комісії, становить загрозу для життя та здоров`я дітей.

На час проведення даної оцінки, в приміщенні біля дітей знаходився ОСОБА_8 , який зі слів ОСОБА_1 є біологічним батьком дітей.

Мати ОСОБА_1 не спростовувала факти вчинення насильства ОСОБА_8 насильства відносно дітей - ОСОБА_25 та ОСОБА_16 , та свою поведінку щодо цього. ОСОБА_24 звернулась до членів комісії з проханням забрати її та ОСОБА_16 з родини матері.

Висновок щодо рівня безпеки дітей - як дуже небезпечний.

Діти були направлені до Компаніївської лікарні. На засідання виконкому Компаніївської селищної ради було винесено питання щодо відібрання дітей від матері ОСОБА_1 (А.с.27-34).

Рішенням Компаніївської селищної ради Кіровоградської області ухвалено про негайне відібрання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від матері ОСОБА_1 у зв`язку із безпосередньою загрозою життю та здоров`ю дітей в родині матері (а.с.35-36).

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Компаніївської селищної ради надав до суду висновок від 02.08.2022 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 по відношенню до її дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.40-49).

Згідно інформації, наданої КУ "Компаніївський центр соціальних послуг", працівниками центру 27.07.2022 р. здійснено виїзд до родини ОСОБА_1 , яка мешкає у власному будинку, який складається з двох житлових умебльованих кімнат, кухні, коридору. Опалення пічне. На момент відвідування у будинку брудно, присутній неприємний, затхлий запах, розкидані речі Діти мають окрему кімнату та місця для сну та відпочинку. Постільна білизна у занедбаному стані. Іграшки та канцелярія для дітей в обмеженої кількості. В наявності пристосований стіл для вивчення уроків. Продуктами харчування родина забезпечена в обмеженій кількості. Діти частково забезпечені сезонним одягом та взуттям., але воно в неохайному вигляді. Засоби гігієни в обмеженій кількості. Матір дітей утримує підсобне господарство. Батьками створені загрозливі умови для подальшого перебування дітей у біологічній родині. Органом опіки Компаніївської селищної ради прийнято рішення щодо негайного вилучення дітей із зазначеної родини. А.с.38-39.

Відповідно до характеристики №02-27/28 від 27.07.2022 року, виданої Компаніївською селищною радою Кіровоградської області, ОСОБА_1 , не працює, в родині були зафіксовані факти вчинення насильства в сім`ї над її дітьми співмешканцем ОСОБА_8 . ОСОБА_1 приховує випадки вчинення насильства над дітьми, чим свідомо наражає на небезпеку життя та здоров`я дітей (а.с.37)..

Згідно ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (Ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства).

У ч.1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) передбачено, що Держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину.

Як зазначено в ст. 27 Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно положень ч.7, 8 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Як встановлено ч.1, 2, 4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`зані поважати дитину. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

У відповідності до ч.1,2 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ч.1,3 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.1,2,4 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Згідно положень п.2,3 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти (Постанова ВС від 29.09.2021 р. справа №459/3411/17, провадження №61-10531св21).

Жорстоке поводження з дитиною - будь-які форми фізичного, психологічного, сексуального або економічного насильства над дитиною, зокрема домашнього насильства, а також будь-які незаконні угоди стосовно дитини, зокрема вербування, переміщення, переховування, передача або одержання дитини, вчинені з метою експлуатації, з використанням обману, шантажу чи уразливого стану дитини (ст. 1 Закону України "Про охорону дитинства").

У відповідності до ч.1,2 ст 3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно ст. 18 Конвенції Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У рішенні від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», заява № 39948/06, ЄСПЛ зауважував, що якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує.

Стаття 171 СК України вказує про врахування думки дитини при вирішенні питань, що стосуються її життя. Згідно до цієї статті:

1. Дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї.

2. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

З матеріалів, наявних в матеріалах справи, суд вважає встановленим наступне: До весни 2022 р. в родині відповідачки ОСОБА_1 проживало троє неповнолітніх дітей: ОСОБА_36 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Як повідомили суду сторони, влітку 2022 р. з ОСОБА_26 сталося нещастя - дівчина померла.

Цивільний чоловік відповідачки, та з її слів, біологічний батько її трьох дітей ОСОБА_8 , часто відвідував та проживав разом з родиною ОСОБА_11 . ОСОБА_14 на протязі тривалого часу (зі слів відповідачки приблизно з часу коли дітям виповнювалось 4-5 років) жорстоко поводився з ними, а саме бив дітей, забороняв їх кормити (як зазначила ОСОБА_13 в судовому засіданні, побиття ОСОБА_21 , якого вона вважала батьком, відбувалось практично протягом всього її життя, на протязі тижня не бив можливо пару днів, крім неї бив Настю (яку також гвалтував, про що мати знала, але нічого не робила, щоб це припинити) та бив ОСОБА_16 (рідше ніж них); бив й руками, ногами, кочергою, ременем, чим прийдеться по голові, тулубу, тобто куди прийдеться; кормила їх мати 1 раз на день). Мати, знаючи про регулярне побиття ОСОБА_21 дітей, будь-яких заходів щодо захисту дітей не приймала, до будь-яких органів про допомогу не зверталась, замовчувала таке жорстоке поводження з дітьми, вимагала в дітей, щоб вони до інших дорослих за допомогою не звертались. Зазначене підтверджується наведеними вище доказами, в тому числі: поясненнями ОСОБА_5 про систематичне побиття ОСОБА_21 її та інших дітей в родини, ОСОБА_13 також повідомила, що мати знала про цю ситуацію, коли ОСОБА_14 бив її, в побиття не втручалась, могла займатись в цей час хатніми справами, їх не захищала, наказувала не розповідати іншим дорослим про побиття; поясненнями свідка ОСОБА_38 , яка в судовому засіданні підтвердила систематичне побиття ОСОБА_21 дітей, які часто після побиття прибігали до неї (особливо Настя та ОСОБА_24 , а згодом й ОСОБА_16 з кимось з дівчат), діти розповідали, що батько їх бив, найчастіше - це був удар ногою в живіт. Через больові відчуття вона давала їм знеболювальні пігулки, кормила їх (при цьому діти ховали їжу, щоб її не відібрав ОСОБА_14 та не сварили), намагалась поговорити з відповідачкою, яка заперечувала побиття дітей, казала, що це вони видумують та сварила дітей за те, що вони їй розповідали про ситуацію в родині. Також Кориновська вказувала, що хоча сама відповідачка дітей не била, але замовчувала побиття дітей, гвалтування Насті, тобто дітей не жаліла та не захищала, що на її думку, становить загрозу для життя та здоров`я дітей, коли вони мешкають разом з матір`ю.

ОСОБА_24 висловила згоду щодо позбавлення її матері ОСОБА_1 батьківських прав.

ОСОБА_16 в судовому засіданні, вказуючи, що батько ображав їх, пояснив, що хоче жити з мамою.

Відповідачка в судовому засіданні, не погоджуючись з позовними вимогами щодо позбавлення її батьківських прав, не заперечувала обставини, викладені в позовні заяві, в тому числі щодо систематичного побиття дітей ОСОБА_21 , замовчуванні з її боку такої поведінки ОСОБА_21 , пояснюючи свою поведінку тим, що ОСОБА_14 також бив й її, тому вона боялась щось розповісти; погодилась з обставинами позовної заяви щодо подій в 2017 р., коли вона зібрала заяву з поліції щодо побиття дітей та зазначенням причин наявності тілесних ушкоджень з особистої необережності дітей; вказувала щодо наявності атмосфери страху в їх родині.

Також в даному випадку суд враховує висновок органів опіки та піклування виконавчого комітету Компаніївської селищної ради надав від 02.08.2022 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 по відношенню до її дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Підстав щодо неврахування вказаного висновку, суд не вбачає.

Також суд враховує думку ОСОБА_23 щодо погодження з позбавленням матері батьківських прав та поведінку відповідачки, яка протягом тривалого часу замовчувала ситуацію, яка сталася в сім`ї, а саме: не втручання в дії ОСОБА_8 , якого вся родина ОСОБА_11 вважає батьком, під час побиття дітей, замовчування жорстокої поведінки ОСОБА_21 (в тому числі забирання заяви з органів поліції про побиття дітей та зазначенням, що дитина отримала тілесні ушкодження внаслідок особистої необережності), не вживання жодних дій з метою припинення насильства над дітьми, навпаки, намагання добитись від дітей, щоб й вони мовчали про ці події, не належне годування (вага ОСОБА_16 не відповідає віку дитини), утримання дітей (відсутність необхідного одягу, брудний будинок) не забезпечення надання медичної допомоги дітям, тощо. Зазначене, на думку суду, свідчить про невиконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків, відповідно до обставин, викладених в позовній заяві, відповідно до чинного законодавства України. Діти, на думку суду, безумовно потребували її материнського захисту та піклування. Відповідачка свідомо замовчувала жорстоке поводження з дітьми, не вживала заходи щодо припинення вчинення насильства над дітьми, захисту дітей, надання їм, в тому числі медичної допомоги, забезпечення належного харчування, що поставило під загрозу здоров`я та життя дітей, тобто тим самим ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та допустила жорстоке поводження з дітьми зі свого боку.

У зв`язку з викладеним, на підставі досліджених доказів, суд вважає встановленим порушення прав дітей ОСОБА_23 та ОСОБА_16 на належне батьківське виховання у зв`язку зі свідомим невиконанням відповідачкою батьківських обов`язків, жорстокого поводження з дітьми та як наслідок наявністю підстав для позбавлення її батьківських прав на підставі п.2,3 ч.1 ст. 164 СК України.

Суд враховує позицію ВС від 29.09.2021 р., викладену в Постанові ВС, справа №459/3411/18, згідно якої факт заперечення відповідачем проти позову про позбавлення його батьківських прав не свідчить про його інтерес до дитини та реальне бажання змінити поведінку.

Представник позивача звертав увагу суду, що за той період, коли діти були відібрані від матері, відповідачка, жодних спроб щодо побачення з дітьми, не приймала. Відповідачкою зазначене спростовано не було. Суд приймає до уваги те, що ОСОБА_13 безпосередньо звернулась до органів опіки та піклування з проханням забрати її та ОСОБА_16 з сім`ї ОСОБА_11 . При цьому ОСОБА_13 зазначала щодо постійного побиття з боку ОСОБА_21 її та ОСОБА_16 , замовчування цих обставин матір`ю (що зафіксовано в відповідних актах, досліджених судом, та відповідно до цих же актів, ОСОБА_1 вказане не спростовувалось).

Крім того, суд в даному випадку приймає до уваги позицію ВС від 29.09.2021 р., викладену в Постанові ВС, справа №459/3411/18, згідно якої суд на перше місце ставить "якнайкращі інтереси дитини", оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав допускаються лише тоді, коли змінити поведінки батьків у кращій бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

П.1 ст. 9 Конвенції передбачено, що Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Згідно до чинного законодавства України думка дитини не є для суду обов`язковою. Тому суд, при вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав не вважає думку ОСОБА_16 , який є малолітньою особою (але пояснював щодо насилля з боку батька щодо нього та ОСОБА_39 ), вирішальним. Крім того, ОСОБА_24 також пояснювала, що хотіла б жити з матір`ю, але оскільки (як зрозумів суд) таке проживання не є небезпечним, хоче залишитись в прийомній сім`ї. Також суд звертає увагу, що дитина була обурена, як поведінкою батька, який постійно чинив насильство над всіма членами сім`ї), так й матері, яка жодним чином на поведінку батька не реагувала, не захищала їх, замовчувала, не зверталась до будь-яких органів, в тому числі поліції, щодо насильства, гвалтування, у зв`язку з чим дівчина вважала за необхідним, що відповідальність за те, що відбувалось, несли обидва: батько й мати.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що в даному випадку позбавлення батьківських прав відповідачки ОСОБА_1 відповідає інтересам дітей, як ОСОБА_23 , так й ОСОБА_16 , оскільки мати на протязі тривалого часу не вживала будь-яких заходів щодо зміни життя сім`ї на кращій бік (тобто є винуватою в тій ситуації, в якій опинилась родина), під час слухання справи суд будь-якого каяття в такій поведінці, з боку відповідачки не помітив.

Аналізуючи всі обставини справи, суд вважає, що наявні у справі докази свідчать про ухилення відповідачки від обов`язків по вихованню дітей, жорстоке поводження з дітьми та, з урахуванням наведених конкретних обставин справи, є достатньо підстав для застосування до відповідачки вказаного крайнього заходу впливу у виді позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей.

Також суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги щодо стягнення аліментів, виходячи з наступного.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.2,3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

У відповідності до ч 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як зазначено в ч.2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Враховуючи вищевикладене. те, що представник позивача позов підтримує, відповідачка позовні вимоги щодо стягнення аліментів визнала, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей щомісяця, до їх повноліття.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 164 - 167, 180-184 СК України, ст.ст. 10, 12, 81, 133, 141, 247, 258, 263- 265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ

Позовну заяву Органу опіки та піклування виконавчого комітету Компаніївської селищної ради Кіровоградської області в інтересах дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на користь дітей - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , відносно її дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути аліменти з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісячно на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Починаючи з 25 травня 2026 року стягувати аліменти з ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) щомісячно на утримання дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ОСОБА_6 повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Перераховувати аліменти на особисті рахунки дітей в Державному ощадному банку України.

Роз`яснити, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 1 984,80 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири гривні 80 коп) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи;

позивач: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Компаніївської селищної ради Кіровоградської області, юридична адреса: 28400, вул. Паркова, 4, смт.Компаніївка, Кропивницького району, Кіровоградської області, в інтересах дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

представник відповідача: адвокат Шведов Сергій Петрович, згідно доручення КМЦБВПД№308 від 05.09.2022, адреса: вул.Тараса Карпи, 84, офіс 511, м.Кропивницький, інд. 25006.

Повний текст рішення виготовлено 16.12.2022 р.

Суддя В.В.Козюменська