Справа № 392/1102/22
Провадження № 2/392/562/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2022 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Кратка Д.М., за участю секретаря судового засідання Покуц І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження, в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Наконечна Ольга Ігорівна до Злинської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області та ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

встановив:

Обґрунтування позову та стислий виклад позицій учасників справи.

Позовна заява обґрунтована, тим що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача (по лінії батька) ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 3,69 га за № 1017, яка розташована на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області згідно до державного акту на право власності на землю І-КР № 038859 виданого 3 липня 2001 року, кадастровий номер № :02:000:1618 .

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області Пешехоновою В.І. за № 251. ОСОБА_3 розпорядилася, що належна їй земельна ділянка площею 3,69 га за № 1017, яка розташована на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області згідно до державного акту на право власності на землю І-КР № 038859 виданого 3 липня 2001 року, кадастровий номер № :02:000:1618 повинна перейти за заповітом ОСОБА_1 . Заповіт не змінено та не скасовано.

Позивачка за позовом є єдиною спадкоємицею померлої, інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає.

Згідно спадкової справи Маловисківської нотаріальної контори № 299/2022 щодо майна померлої ОСОБА_3 вбачається, що до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після її смерті звернулася ОСОБА_1 3 жовтня 2022 року, але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки пропущено встановлений законом строк на прийняття спадщини, роз`яснено про можливість продовження терміну в судовому порядку.

Пропущений строк позивач обґрунтовано тим, що про наявність заповіту на земельну ділянку їй стало відомо лише в квітні 2022 року. Крім цього ОСОБА_1 а цей час проживала за місцем реєстрації в м. Одеса та навчалась в Одеському національному університеті ім. І.І. Мечникова, захищала диплом бакалавра , готувалась до вступу в магістратуру.

Щодо правової позиції відповідача.

Відповідачі відзив на позов не подали.

Строк, встановлений для надання відзиву на позовну заяву сплив (навіть з урахуванням строку поштового обігу).

Копію ухвали про відкриття провадження та позовної заяви із доданими до неї матеріалами отримали, про що свідчать відповідні записи в матеріалах справи.

Клопотанням від 9 листопада 2022 року представник сільської ради визнав позовні вимоги (а.с. 40).

Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Заяви ( клопотання) учасників справи.

Представник відповідача Злинської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області у судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Через канцелярію Маловисківського районного суду, 9 листопада 2022 року, подав заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнав (а.с. 40).

Рух справи.

До Маловисківського районного суду Кіровоградської області 11 жовтня 2022 року надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 вересня 2022 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Кратка Д.М.

Ухвалою суду від 17 жовтня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

2 листопада 2022 року ухвалою суду витребувано з Маловисківської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області (Кіровоградська обасть, Новоукраїнський район, місто Мала Виска, вул. Містечкова, будинок 40): копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 25 листопада 2021 року виконавчим комітетом Злинської сілської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, було складено актовий запис № 58.

Ухвалою суду від 23 листопада 2022 року залучено в якості співвідповідача ОСОБА_2 .

Встановлені судом фактичні обставини справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1, у віці 69 років, померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 25 листопада 2021 року складено відповідний актовий запис № 58 виконавчим комітетом Злинської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області та видано 25 листопада 2021 року свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 10).

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-КР № 038859 від 3 липня 2001 року, ОСОБА_3 є власником земельної площею 3,69 га, кадастровий номер ділянки № :02:000:1618, яка розташована на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області (а.с. 12-13).

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області Пешехоновою В.І. за № 251. ОСОБА_3 розпорядилася, що належна їй земельна ділянка площею 3,69 га за № 1017, яка розташована на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області згідно до державного акту на право власності на землю І-КР № 038859 виданого 3 липня 2001 року, кадастровий номер № :02:000:1618 повинна перейти за заповітом ОСОБА_1 ( а.с. 15).

Згідно з довідкою Злинської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 21 квітня 2022 року № 37, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована в АДРЕСА_1 з 14 березня 1981 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заповіт від імені ОСОБА_3 був посвідчений в Злинській сільській раді Маловисківського району Кіровоградської області 1 липня 2019 року, реєстровий № 251, який на даний час не змінено і не скасовано. На день смерті спадкодавця за вищезазначеною адресою ніхто не зареєстрований (а.с. 16).

Відповідно до матеріалів спадкової справи Маловисківської державної нотаріальної контори Кіровоградської області № 299/2022 щодо майна померлої ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , 3 жовтня 2022 року звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі (а.с. 44).

Постановою державного нотаріуса Маловисківської районної державної нотаріальної контори від 4 жовтня 2022 року № 973/02-31, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкову земельну ділянку, після смерті ОСОБА_3 , яка залишила заповіт, оскільки нею пропущений встановлений законом строк на прийняття спадщини (а.с. 17).

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи, ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 9).

Згідно диплома бакалавра НОМЕР_3, ОСОБА_1 закінчила у 2022 році Одеський національний університет імені І.І. Мечникова (а.с. 19).

Мотиви суду.

Позивач ОСОБА_1 та її представник Наконечна О.І. у судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі, просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні визнав позовні вимоги в повному обсязі, не заперечив проти їх задоволення.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При цьому статтею 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з частиною 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно частиною 1 статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно частиною 1 статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За нормами ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як роз`яснив Пленум ВСУ в абз.6 п.24 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно з правовою позицією ВСУ від 04.11.2015 р. (справа №6-1486цс15), відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Верховний Суд у Постанові від 17.03.2021 року у справі № 308/4272/19 зауважив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

При вирішенні цивільно-правового спору суд враховує, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004у справі № 1-33/2004.

Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд враховує, що такі причини визначаються поважними в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. У житі державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Таку позицію висловив Верховний Суд у постанові від 17.10.2018 р. при розгляді справи №681/203/17-ц.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Положеннями статті 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 р. зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Відповідно до постанови від 23.05.2022 року № 411/02-31 державного нотаріуса Маловисківської районної державної нотаріальної контори, встановлено, що заява ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_8 надійшла після спливу шестимісячного строку, а також відсутнє проживання та реєстрація разом зі спадкодавцем за однією адресою на день смерті (а.с.10).

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, він не скористався правом на прийняття спадщини через поважні причини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Необізнаність на вчинення дій щодо прийняття спадщини, існування великої відстані між місцем навчання та проживання спадкоємиці і місцем знаходження спадкового майна, відсутність тривалий час можливості вільно пересуватися територією України через технічну неможливість прибуття у зв`язку з дефіцитом пального в країні, а також введений у країні воєнний стан, суд вважає поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Суд вважає причини пропуску позивачем строку на прийняття спадщини поважними, оскільки останній є спадкоємцем, який не реалізував належне їй право на прийняття спадщини внаслідок зазначених обставин, пропустивши визначений законом строк через наявність об`єктивних, істотних труднощів для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини.

Отже факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення спадкоємця від спадкування.

Тому суд прийшов до висновку про необхідність забезпечення права позивача на спадкування, враховуючи відсутність при цьому порушень прав третіх осіб чи інтересів держави та враховуючи встановлені обставини, які свідчать про наявність поважних причин на час завершення строку прийняття спадщини, тому суд вважає за доцільне встановити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини терміном три місяць з моменту набрання рішенням законної сили.

При оцінці встановлених обставин, суд враховує не тільки умови застосування правил ЦК України, але і загальні засади цивільного судочинства та європейські принципи, зокрема, принцип верховенства права з його складовими.

Щодо розподілу судових витрат.

У відповідності до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір, в позовній заяві, просить судові витрати з відповідача не стягувати.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2-13, 76-83, 89, 141, 259, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , терміном три місяць з моменту вступу рішення у законну силу.

Судові витрати залишити фактично понесеними.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його складення до Кропивницького апеляційного суду.

Учасники справи, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

Злинська сільська рада Новоукраїнського району Кіровоградської області, , місцезнаходження: вул. Центральна, 76а, с. Злинка, Новоукраїнський район, Кіровоградська область.

Суддя Д.М. Кратко