Справа № 317/2652/21
Провадження № 1-кп/317/115/2022
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Ткаченко М.О.,

за участю секретаря судового засідання Захаренко А.В.,

прокурора Купенка А.В.,

прокурора Погосяна К.А.,

обвинуваченого ОСОБА_1 ,

захисника обвинуваченого, адвоката Лихосенка Є.О.,

захисника обвинуваченої, адвоката Зелінської О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальні провадження №0000380 від 19.10.2020, №0000366 від 04.08.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який до затримання проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Запорізького районного суду Запорізької області перебувають кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.2 ст. 311, ч. 1 ст. 263 КК України та ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Прокурором Купенком А.В. подане письмове клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_1 строком на 60 днів, оскільки на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування необхідності продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_1 прокурор зазначив, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу обвинуваченому не зменшились, він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачується.

Обвинувачений ОСОБА_1 та його захисник адвокат Лихосенко Є.О. у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Захисник обвинуваченого зазначив, що обвинувачений вже тривалий час перебуває під вартою, прокурором не доведено що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу обвинуваченому не зменшились, відсутні докази того, що обвинувачений здійснював тиск на свідків, щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, вважає вказаний ризик абстрактним. Захисник обвинуваченого просив суд розглянути можливість застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із електронними засобами контролю, надав суду письмову заяву ОСОБА_3 , який не заперечує проти мешкання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , у квартирі яка належить йому на праві спільної сумісної власності.

Прокурор Погосян К.А. підтримав клопотання прокурора Купенка А.В.. Захисник обвинуваченої, адвокат Зелінська О.С. підтримала позицію захисника обвинуваченого.

Дослідивши клопотання прокурора, заслухавши учасників справи суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд, крім наявності ризиків зазначених у ст. 177 КПК України, зобов`язаний оцінити та врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, та дані, які його характеризують.

Під час вирішення питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує, що ОСОБА_1 раніше не судимий, офіційно до затримання не працював, отже не має постійного офіційного джерела доходу, тісних соціальних зав`язків, також не має зареєстрованого місця проживання.

Суд враховує, що ризики, які стали підставою для застосування до обвинуваченого даного запобіжного заходу, такі як можливість переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків, а також можливість вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, об`єктивно існують та не зменшились і для їх запобігання необхідно продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого.

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, за якими пред`явлене обвинувачення ОСОБА_1 , одне із яких є особливо тяжким злочином та суворість можливого покарання у разі доведення його вини, існують ризики того, що перебуваючи на волі обвинувачений може вчинити спробу на переховування від суду з метою ухилення від відповідальності за скоєні кримінальні правопорушення та без перешкод залишити своє місце проживання, перешкоджаючи тим самим кримінальному провадженню.

Зважаючи на те, що на даний час судом ще не допитано свідків та іншу обвинувачену ОСОБА_2 , є вагомі підстави вважати, що останній зможе здійснити незаконний вплив на свідків та обвинувачену з метою зміни наданих ними показань під час досудового розслідування для уникнення кримінальної відповідальності за скоєні злочини, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в яких він обвинувачується, зумовлений наявністю попередніх ризиків та може мати місце у разі зміни запобіжного заходу на більш м`який, оскільки обвинувачений ніде не працевлаштований, тобто не має постійного джерела доходу.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, не зменшились.

Застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченому, не надає можливості перешкоджати інтересам правосуддя шляхом ухилення від суду. Наявний ризик є дійсним та триваючим, і він виключає на даний час можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, у судовому засіданні не встановлено даних, які б свідчили про зменшення вказаних ризиків.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого, суд вважає не доцільним на даному етапі надавати оцінку письмовій заяві ОСОБА_3 ..

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Враховуючи положення вказаної статті, а також встановлені обставини кримінальних проваджень, суд не знаходить підстав для визначення ОСОБА_1 розміру застави, оскільки він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, у особливо великих розмірах.

Таким чином, враховуючи обставини, визначені у ст.178 КПК України, а також доведеність прокурором під час розгляду цього питання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, на даній стадії судового розгляду не може запобігти наведеним ризикам, які на думку суду не зменшилися, а також те, що судовий розгляд до спливу дії попередньої ухвали не може бути закінченим, суду не надано беззаперечних доказів, які б свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, крім тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-178, 182-184, 193-194, 199, 392-393, 395 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів без визначення розміру застави до 09 лютого 2023 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокуророві та направити начальникові Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» за місцем утримання обвинуваченого.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя М.О. Ткаченко