Справа № 450/2897/22 Провадження № 2/450/1562/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кукси Д.А.

секретаря судового засідання Оленич О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області про (предмет спору): визнання права власності в поряду спадкування за заповітом,-

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): позивач звернулася до Пустомитівського районного суду Львівської області з позовною заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини за адресою АДРЕСА_1 , та визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку, площею 0,1960 га, яка надана на підставі рішення Старосільської сільської ради 30 сесії 5 скликання №645 від 27.01.2010 року, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:002:0257. Позовні вимоги обґрунтовує наступним. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її тітка ОСОБА_2 , до складу спадкової маси після смерті якої увійшов житловий будинок АДРЕСА_1 . Своїм майном на випадок смерті ОСОБА_2 розпорядилася, склавши 21.07.2003 року заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла їй - ОСОБА_1 . Спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, немає. 30.07.2018 рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області за нею визнано право власності на вищевказаний будинок. Вона звернулася щодо виготовлення кадастрового номеру на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку. В процесі виготовлення технічної документації їй повідомили, що ОСОБА_2 за життя одержала державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, копію якого їй надали. На час смерті її тітки ОСОБА_2 вона проживала з нею, здійснювала догляд та займалася похованням. Станом на сьогодні вона не може отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно земельну ділянку в нотаріальному порядку, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу.

В судове засідання позивач та її представник, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, не прибули. 31.10.2022 на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримала, просила такі задоволити.

Позиція відповідача: відповідач явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив. 27.09.2022 через канцелярію суду надійшла заява представника Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області про розгляд справи у відсутності сторони.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

14.09.2022 клопотання про долучення матеріалів; 15.09.2022 ухвала про відкриття провадження; 27.09.2022 клопотання представника відповідача; 31.10.2022 заява представника позивача; 31.10.2022 року ухвала про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд на підставі позовної заяви, а також долучених письмових доказів, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 04.01.2011 року.

ОСОБА_2 , своєю власністю на випадок смерті розпорядилася, склавши 21.07.2003 заповіт, посвідчений секретарем виконкому Старосільської сільської ради Пустомитівського району Львівської області та зареєстрований в реєстрі за № 69, яким житловий будинок та все своє майно заповіла ОСОБА_1 .

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 30.07.2018 за ОСОБА_1 визнано в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 , загальною площею - 39,4 кв.м., житловою - 16,3 кв.м., яке складається з А-1 житлового будинку та господарських будівель і споруд: Б сарай, Г - сарай, В - вбиральня, 1- ворота, 2 хвіртка, 3 огорожа.

Як вбачається з довідки Давидівської сільської ради Львівського районйу Львівської області Старосільського старостинського округу від 12.08.2022 №304, ОСОБА_1 , на час смерті її тітки ОСОБА_2 03.01.2011 проживала разом з нею без реєстрації в житловому будинку по АДРЕСА_1 , здійснювала за нею догляд та займалася її похованням.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_1 проживала без реєстрації разом зі своєю тіткою ОСОБА_2 до дня її смерті та доглядала за нею.

Даний факт встановлено і рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 30.07.2018 року.

Згідно ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином саме постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, а не лише реєстрація місця його проживання за адресою місця проживання спадкодавця.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 30.07.2018 року, яке має преюдиційну силу, було встановлено, що позивач ОСОБА_1 являється єдиним спадкоємцем за заповітом майна померлої ОСОБА_2 , яка прийняла в порядку спадкування належний померлій житловий будинок, оскільки на час смерті останньої проживала разом з нею, тобто набула права власності на дане майно, проте не має можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку із-за відсутності у паспорті відмітки про спільну реєстрацію із спадкодавцем.

Згідно державного акту серії ЯЛ №947692, копія якого знаходиться в матеріалах справи, ОСОБА_2 на праві власності належала земельна ділянка площею 0,1960 га в АДРЕСА_1 на підставі рішення Старосільської сільської ради 30 сесії 5 скликання №645 від 27.01.2010.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Приписами ст.328 ч.2 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що в позасудовому порядку, зокрема нотаріальному, позивач здійснити спадкування спадкового майна, належного ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , не має можливості, оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власника є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Дане також підтверджується п. 3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

Приписами ч.2 ст.328 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже, правомірно набув право власності на спадкове майно; позивач, як спадкоємець першої черги за законом прийняв спадщину, претендує на спадкове майно, однак не може оформити право власності на нього, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на майно; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а обставини склалися так, що в іншому, крім судового порядку, позивач не має можливості реалізувати своє право на спадщину, те, що визнання права власності за позивачем на спірне майно не порушить прав відповідача та третіх осіб, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Оскільки позивач не наполягає на стягненні з відповідача понесених ним судових витрат, судові витрати слід покласти на позивача.

На підставі ст. ст. 328, 392, 1216, 1218, 1233, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 247, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку, площею 0,1960 га, яка надана на підставі рішення Старосільської сільської ради 30 сесії 5 скликання №645 від 27.01.2010, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і спору, кадастровий номер :01:002:0257.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: Давидівська сільська рада Львівського району Львівської області, , 81151, с.Давидів, вул. Незалежності, 1А, Львівського району Львівської області.

СуддяД. А. Кукса