Провадження № 2/686/1006/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16.02.2022 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання - Гузовій Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики від 20.06.2017 року у сумі 500 000 грн., а також 3 % річних за користування грошовими коштами за період з 20.06.2017 року по 09.10.2020 року у сумі 49 612,06 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідач отримав позику у сумі 500 000 грн. за договором позики, відповідно до умов якого відповідач зобов`язувався повернути кошти до 20.06.2020 року. Однак станом на дату подання позову відповідач свої зобов`язання не виконує, борг не повертає, а тому позивач вимушений звернутися до суду з позовом про стягнення грошових коштів та 3 % річних.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 03 листопада 2020 року справу призначено підготовче судове засідання у справі.

Протокольною ухвалою суду від 25.10.2021 року в якості правонаступника відповідача ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до участі у справі було залучено ОСОБА_2 .

У судове засідання представник позивача не з`явився проте, подав заяву у якій підтримав позовні вимоги, просить справу розглядати без його участі, щодо заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки до суду не повідомив, заяви про відкладення справи або про розгляд справи за його відсутності, а також відзиву на позов не надав.

За таких обставин, оскільки проти цього не заперечував представник позивача, судом, відповідно до положень ст.280 ЦПК України, прийнято рішення про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.06.2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір позики, відповідно до п. 1, 2 якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 500 000 грн. та зобов`язувався повернути їх до 20 червня 2020 року.

Згідно даних свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 02.01.2019 року, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якого було залучено до участі у справі в якості правонаступника відповідача.

Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Крім цього, згідно ч.2 ст.14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Суд вважає, що волевиявлення відповідача підтверджується власноруч підписаним договором позики від 20.06.2017 року.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Вимогами ст.625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В ч.1 ст.626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1281 ЦК України визначено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З врахуванням наведених вище аргументів суд рахує, що відповідачем не представлено доказів, що спростовують вимогу позивача щодо повернення грошових коштів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути грошові кошти у сумі 549 612,06 грн, з яких: 500 000 грн. - грошові кошти за договором позики та 49 612,06 грн. - 3 % річних за користування грошовими коштами за період з 20.06.2017 року по 09.10.2020 року.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір, сплачений при подачі позову, у сумі 5496,12 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 81, 247, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 625, 626, 1216-1218, 1281, 1046 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_2 ), який за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_3 ) грошові кошти за договором позики у сумі 549 612, 06 грн., а також судовий збір у сумі 5496,12 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С. Стефанишин