Справа № 505/1821/22
Провадження № 2/505/1577/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2022 Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Івінського О.О.

при секретарі - Черчел Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Подільську Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 11 липня 2022 року звернулася до Котовського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 та просила стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітків (доходів) щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона є пенсіонеркою за віком. Отримує пенсію в розмірі від 2681,94 грн. до 3052,30 грн., та соціальну допомогу (субсидію) на період опалювального сезону, дані виплати не дають можливості забезпечувати себе всім необхідним самостійно. Також позивачка страждає на декілька хронічних захворювань та потребує коштів на ліки.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи сином позивачки, не приймає участі у матеріальному утриманні непрацездатної матері, хоча має постійне місце роботи. Відповідач має на своєму утриманні одну неповнолітню дитину. Інших дітей у позивачки немає.

За таких обставин, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову довічно.

Ухвалою суду від 29 липня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву.

19 вересня 2022 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій останній зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 відповідач не визнає, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, в зв`язку з тим, що він проживає зі своїм батьком, дружиною та неповнолітньою донькою в домівці батька, свого житла не має. Вказав, що він є усиновленою дитиною, та мати взагалі не займалась його вихованням, а його вихованням займався лише батько. Вказав, що позивачка має у власності квартиру, загальною площею 34,4 кв.м., в якій проживає одна, отримує пенсію в розмірі 3052,30 грн., розмір якої перевищує прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, який станом на 18.09.2022 складає 2027,00 грн. та отримує соціальну допомогу (субсидію) на період опалювального сезону (січень-березень 2022 року) в розмірі 3731,65 грн.

06 жовтня 2022 року ОСОБА_1 подала до суду відповідь на відзив, в якому просила задовольнити її позов.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просила провести судове засідання без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав клопотання в якому просив розгляд справи проводити без його участі та відмовити у позовних вимогах в повному обсязі.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

Як вбачається із матеріалів справи та не заперечувалося сторонами по справі, що позивачка є матір`ю відповідача, яка усиновила його 28 серпня 1990 року, про що свідчить копія свідоцтва про усиновлення серії НОМЕР_1 від 28.08.1990, актовий запис № 09.

Згідно із копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонеркою за віком.

Відповідно до довідки про склад сім`ї № 1250 від 19.05.2021 ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , в квартирі загальною площею 34,4 кв.м., де вона є власницею.

Відповідно до довідки про доходи № 0853 8782 1563 1806, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Подільському об`єднаному управлінні ПФУК в Одеській області і отримує пенсію за віком. Сума пенсії за період з 01.01.2022 по 30.06.2022 складає 17554,82 грн.

Відповідач ОСОБА_2 має малолітню доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по місту Котовську та Котовському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 570.

ОСОБА_2 працює машиністом електровоза 3-го класу в виробничому підрозділі «Локомотивне депо Подільськ» Служби локомотивного господарства регіональної філії «Одеська залізниця «ПАТ «Укрзалізниця», що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_4 .

Свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підтвердили, що позивачка добре виконувала свої батьківські обов`язки відносно виховання свого сина з дитинства, знають та характеризують сім`ю як благополучну, спиртні напої не вживали.

Як на підставу своїх вимог, позивачка посилається на ст. 202, 205 СК України, що відповідач, як її повнолітня дитина, повинен піклуватися про неї та утримувати, оскільки вона є пенсіонеркою та потребує матеріальної допомоги. Єдиним джерелом її доходу є пенсія та соціальна допомога (субсидія) на період опалювального сезону. Розмір пенсії є недостатнім для задоволення її життєвих потреб, лікування та сплати комунальних послуг.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається з вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обов`язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків закріплено в статті 51 Конституції України.

Згідно з частиною першою статті 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Обов`язок повнолітніх дітей утримувати батьків чинним законодавством не пов`язується з працездатністю дітей і їх можливістю надавати батькам матеріальну допомогу та виникає на підставі сукупності наступних умов:

- походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення);

- непрацездатність матері, батька (тобто вони є особами, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» або особами з інвалідністю);

- потреба матері, батька в матеріальній допомозі.

Отже, зобов`язання повнолітніх «дітей» утримувати своїх батьків не виникає в разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. При цьому варто закцентувати увагу на тому, що обов`язок повнолітніх «дітей» не пов`язується з їхньою працездатністю й можливістю надавати батькам матеріальну допомогу (це зазначено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 у справі №212/1055/18-ц), хоча, звичайно, цей чинник ураховують при визначенні розміру аліментів відповідно до ч. 1 ст. 205 СК України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Як встановлено судом, позивачка є пенсіонеркою за віком та отримує пенсію.

Сума пенсії складає за період з 01.01.2022 по 30.06.2022 складає 17554,82 грн., тобто від 2681,94 грн. до 3052,30 грн. за місяць.

Статтею 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» передбачено, що прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Розмір прожиткового мінімуму для основних соціальних і демографічних груп населення встановлюється законом про державний бюджет на відповідний рік.

Так, прожитковий мінімум для непрацездатних осіб з 01 січня 2022 року становить з 01 січня 2022 року становить - 1934,00 грн., з 01 липня 2022 року - 2027,00 грн., а з грудня 2022 - 2093,00 грн.

Отже сума нарахованої позивачці пенсії відповідає сумі прожиткового мінімуму на осіб, які втратили працездатність, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік».

Слід вказати, що необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Позивач повинен довести необхідність отримання такої допомоги.

Позивачка не надала суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що розмір отримуваної нею пенсії є нижчим за розмір необхідних щомісячних витрат на ліки та харчування.

Посилання позивачки на незадовільний стан здоров`я не підтверджують обставин її щомісячних витрат на лікування, які перевищують її дохід у вигляді пенсії.

Виходячи зі змісту ст. 19 Закону України «Про пенсійне забезпечення» мінімальний розмір пенсії забезпечує прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, а тому позивачку не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги в розумінні ч. 1 ст. 202 СК України, що свідчить про безпідставність та недоведеність її позовних вимог.

Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, позивачка отримує пенсію за віком в розмірі, що забезпечує її прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, а тому її не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги.

Крім того, з документів наданих відповідачем до відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач ОСОБА_2 має на утриманні малолітню доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи встановлені обставини у справі, матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання непрацездатної матері слід відмовити.

Судові витрати в справі - судовий збір, від сплати якого позивачка була звільнена при подачі позову в суд, суд відносить на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя О.О. Івінський

Повне судове рішення складено 08 грудня 2022 року.