№4-с/756/81/22
У Х В А Л А

27 жовтня 2022 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.

при секретарі: Марценюк А.І.

за участі: представника скаржника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на рішення приватного виконавця, заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Русецький Павло Сергійович, Акціонерене товариство «Універсал Банк»,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку цивільного судочинства зі скаргою на рішення приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Русецького П.С. у якій просила: вважати скаргу такою, що подана у строк передбачений п. а, ч. 1 ст. 449 ЦПК України; скасувати постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 22.09.2022 року прийняту приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Русецьким П.С. у межах виконавчого провадження №65561087; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Русецького П.С. повернути стягувачу виконавчий лист №335/11090/18 виданий Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості за генеральним договором про надання кредитних послуг від 17.03.2008 року в розмірі 69 960 доларів США.

В обґрунтування скарги вказувала, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 04.03.2021 у справі №335/11090/18 було задоволено позов ПАТ «Універсал Банк» про стягнення заборгованості за договором споживчого кредитування, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» 69 960 доларів США та 06.04.20221 року видано виконавчий лист №335/11090/18.

25.05.2021 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Русецьким П.С. відкрито виконавче провадження №65561087 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за генеральним договором про надання кредитних послуг №ВL2758 від 17.03.2008 року в розмірі 69 960 доларів США. Під час здійснення виконавчих дій предмет іпотеки, зокрема, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , була арештована та передана на реалізацію.

При цьому, ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.05.2022 у справі №910/1760/22 (залишена без змін Постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2022) було змінено суму зобов`язання ОСОБА_1 перед АТ «Універсал Банк» за генеральним договором про надання кредитних послуг №ВL2758 та додаткової угоди №ВL2758-КL/1+до генерального договору про надання кредитних послуг №ВL2758 від 17.03.2008. Зокрема, Господарським судом було визнано вимоги АТ «Універсал Банк» в сумі 81 711,00 гривень та встановлено строк для їх погашения - 10 років.

Також, Господарським судом м. Києва було встановлено, що іпотечна квартира за адресою: АДРЕСА_1 , є єдиним місцем проживання боржника.

Таким чином, на думку заявника оскільки сума, яка підлягає сплаті боржником на користь кредитора менше ніж 130 000,00 гривень, з огляду на ч. 7 ст. 48 Закону, звернення стягнення на квартиру боржника не повинно здійснюватися.

При цьому, 22.09.2022 постановою приватного виконавця вчинення виконавчих дій було зупиненно.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно документів виконавчого провадження №65561087 (ідентифікатор доступу В6Е41Г849ДАБ), які розміщенні в розділі «Інші документи» Автоматизованої системи виконавчого провадження, станом на 22.09.2022 у боржника ОСОБА_1 не має іншого майна, крім квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Єдиним доходом ОСОБА_1 є пенсія, що підтверджується довідкою про доходи від 17.08.2022 № 5780 8373 5977 5717, видана Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві.

Таким чином, за твердженням скаржника факт відсутності у боржника додаткового майна, на яке може бути звернуте стягнення, є підставою для повернення виконавчого документу стягувачу.

В свою чергу, замість того, щоб виконати вимоги ч. 7 ст. 48 та п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону та повернути виконавчий документ стягувачу, приватний виконавець постановою від 22.09.2022, з посиланням на п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону та п. 2 ч. 2 ст. 121 Кодексу України з процедур банкрутства, зупинив вчинення виконавчих дій та реалізацію квартири ОСОБА_1 .

За твердженням заявника мораторій на задоволення вимог кредиторів не застосовується у разі перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж.

Оскільки квартира за адресою: АДРЕСА_1 , перебувала на стадії продажу, на думку заявника, постанова про зупинення вчинення виконавчих дій від 22.09.2022 не відповідає п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону та п. 2 ч. 2 ст. 121 Кодексу України з процедур банкрутства і підлягає скасуванню.

В обґрунтування поважності причин пропуску термінів подання скарги заявниця вказує про вимушене проживання з 21.03.2022 в Івано-франківській області, у зв`язку із воєнною агресією на території України, що підтверджується довідкою від 21.03.2022 Поляницької сільської ради; тимчасовим посвідченням № НОМЕР_1 та довідкою від 09.05.2022 №2609- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Та вказує про відсутність можливості ознайомитися з постановою, що оскаржується до 07.10.2022, а саме часу приїзду ОСОБА_1 до м. Києва у справах, що підтверджується посадочним документом AT «Укрзалізниця».

У судовому засіданні представник заявника вимоги, викладені в скарзі підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник стягувача та приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Русецький П.С. в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином причин неявки до суду не повідомили.

У відповідності до ч.2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

З огляду на зазначене, позицію представника заявника, положення ст. 450 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд скарги за відсутності представника стягувача та приватного виконавця, рішення якого оскаржується.

Заслухавши, пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про необхідність поновлення строку для прийняття скарги та її розгляду по суті.

Судом встановлено, що згідно рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04.03.2021 у справі №335/11090/18 задоволено позов ПАТ «Універсал Банк» про стягнення заборгованості за договором споживчого кредитування та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» 69 960 доларів США.

06.04.20221 Оболонським районним судом м.Києва видано виконавчий лист №335/11090/18.

25.05.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Русецьким П.С. відкрито виконавче провадження №65561087 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за генеральним договором про надання кредитних послуг №ВL2758 від 17.03.2008 року в розмірі 69 960 доларів США.

При цьому, під час здійснення виконавчих дій в межах вказаного виконавчого провадження, предмет іпотеки, зокрема, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , була арештована та передана на реалізацію.

В свою чергу ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.05.2022 у справі №910/1760/22 (залишена без змін Постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2022) за заявою фізичної особи ОСОБА_1 відкрито провадження у справі про її неплатоспроможність; введено процедуру реструктуризації боргів боржника відповідно до плану реструктуризації; затверджено план реструктуризації боржника ОСОБА_1 від 07.02.2022 року; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; заборонено фізичній особі ОСОБА_1 відчужувати майно.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що суму зобов`язання ОСОБА_1 перед АТ «Універсал Банк» за генеральним договором про надання кредитних послуг №ВL2758 та додаткової угоди №ВL2758-КL/1+ до генерального договору про надання кредитних послуг №ВL2758 від 17.03.2008 зменшено на 95,55% (із врахуванням еквіваленту вартості іпотечної квартири 1 815 802 гривень за курсом НБУ на 07.02.2022 року) та визначено суму реструктуризації у розмірі 81 711 гривень зі строком для їх погашения - 10 років.

За таких обставин, отримавши інформацію про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 за ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.05.2022, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Русецьким П.С. з посиланням на п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», п.2 ч.2 ст. 121 Кодексу України з процедур банкрутства постановою від 22.09.2022 зупинено вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження №65561087 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за генеральним договором про надання кредитних послуг №ВL2758 від 17.03.2008 року в розмірі 69 960 доларів США.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частина 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» вказує, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст.5 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Таким чином, згідно з положеннями Закону України "Про виконавче провадження" юридичним оформленням сукупності дій уповноваженої особи, направлених на виконання рішення суду, є, зокрема, постанова державного (приватного) виконавця.

З матеріалів справи вбачається, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Русецьким П.С. з посиланням на п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», п.2 ч.2 ст. 121 Кодексу України з процедур банкрутства постановою від 22.09.2022 зупинено вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження №65561087 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за генеральним договором про надання кредитних послуг №ВL2758 від 17.03.2008 року в розмірі 69 960 доларів США.

Згідно з частинами 1, 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі відкриття господарським судом провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом. Виконавець не зупиняє вчинення виконавчих дій у разі перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника).

Постанова приватного виконавця від 22.09.2022 ВП №65561087 мотивована тим, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2022 у справі №910/1760/22 відкрито провадження про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника.

За змістом ч. 1 ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

У відповідності до ст. 120 вказаного Кодексу з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника:

1) пред`явлення кредиторами вимог до боржника та задоволення таких вимог може відбуватися лише в межах провадження у справі про неплатоспроможність та у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Тобто, з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника. Поряд з іншими принципами правового регулювання відносин неплатоспроможності (галузевих принципів) суттєве значення має й принцип судового нагляду у відносинах неплатоспроможності та банкрутства, який розпочинається з призначення керуючого реструктуризацією. Перш за все, наведений принцип полягає у нагляді за дотриманням інтересів кредиторів стосовно збереження об`єктів конкурсної маси, а також інтересів боржника щодо обґрунтованості грошових претензій кредиторів тощо. Суд у справі про банкрутство повинен сам приймати рішення стосовно виду та інтенсивності нагляду з урахуванням процедури провадження, особи боржника та керуючого реструктуризацією, а також інших обставин справи.

Таким чином, призначення провадження у справі про банкрутство полягає у збалансуванні реалізації прав та законних інтересів учасників справи. Досягнення цієї мети є можливим за умови гарантування: 1) охорони інтересів кредиторів від протизаконних дій інших кредиторів; 2) охорони інтересів кредиторів від недобросовісних дій боржника; 3) охорони боржника від протизаконних дій кредиторів.

Раціональність механізму конкурсної процедури полягає саме в тому, що вона надає інструментарій для узгодження прав та інтересів усіх кредиторів, а також забезпечує взаємні права та інтереси сукупності кредиторів і боржника. При цьому інструментом гарантування прав кожного із сукупності кредиторів є принцип конкурсного імунітету, за яким кредитор не має права задовольнити свої вимоги до боржника інакше, як в межах відкритого провадження у справі про банкрутство. Кредитори можуть задовольнити свої вимоги за правилами конкретної конкурсної процедури.

У поданій до суду скарзі боржник вказує на те, що при винесенні оскаржуваної постанови приватним виконавцем не було враховано факту відсутності у боржника додаткового майна на яке може бути звернуто стягнення та відсутність підстав для застосування мораторію у разі перебування майна на стадії продажу.

Згідно ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства план реструктуризації боргів боржника розробляється з метою відновлення платоспроможності боржника.

Відповідно до наданих копій судових рішень ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.05.2022 у справі №910/1760/22 (залишена без змін Постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2022) за заявою фізичної особи ОСОБА_1 відкрито провадження у справі про її неплатоспроможність; введено процедуру реструктуризації боргів боржника відповідно до плану реструктуризації; затверджено план реструктуризації боржника ОСОБА_1 від 07.02.2022 року; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; заборонено фізичній особі ОСОБА_1 відчужувати майно.

З огляду на викладене, наразі триває судове провадження у справі №910/1760/22 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Згідно з частиною 1 статті 121 Кодексу України з процедур банкрутства мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться строком на 120 днів, з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Ухвала про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій стосовно боржника.

2. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

1) зупиняється виконання боржником грошових зобов`язань, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до відкриття провадження у справі про неплатоспроможність;

2) зупиняється стягнення з боржника за всіма виконавчими документами, крім виконавчих документів за вимогами про стягнення аліментів чи про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, а також крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум, у тому числі одержаних від продажу майна боржника, або перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж;

3) не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення вимог, на які поширюється мораторій;

4) зупиняється перебіг позовної давності щодо вимог до боржника;

5) не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань боржника.

3. Мораторій не поширюється на:

1) відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи;

2) виплату та стягнення аліментів;

3) виконання вимог за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення;

4) задоволення вимог кредиторів у процедурі реструктуризації боргів боржника відповідно до затвердженого плану та у процедурі погашення боргів боржника відповідно до цього Кодексу.

4. Задоволення вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, допускається лише в межах провадження у справі про неплатоспроможність, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум, у тому числі одержаних від продажу майна боржника, або перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж.

5. Дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Дія мораторію щодо задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, припиняється після спливу 120 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, якщо господарський суд протягом цього часу не ухвалив постанову про визнання боржника банкрутом або постановив ухвалу про затвердження плану реструктуризації боргів.

Отже, законодавцем розмежовано процедуру розгляду поточних кредиторських вимог, яка проводиться із застосуванням правил до визнання фізичної особи неплатоспроможною, а після визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів - здійснюється процедура пред`явлення таких вимог.

За приписами п. 3 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо боржника визнано банкрутом.

При цьому, Закон України "Про виконавче провадження" пов`язує підстави для повернення виконавчого документу стягувачу не з характером вимог до боржника, а з самим юридичним фактом визнання боржника банкрутом.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 21.08.2018 у справі № 916/1674/15.

З огляду на викладене, у приватного виконавця були відсутні підстави для повернення виконавчого документу стягувачу, а відтак виконавчий документ у цій справі підлягає примусовому виконанню в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Разом з тим, з огляду на встановлену Кодексом України з процедур банкрутства стадійність судового провадження у справі про банкрутство та оскільки у справі №910/1760/22 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 триває стадія реструктуризації боргів, усі дії майнового характеру щодо такого боржника мають бути вчинені лише у справі про банкрутство.

Це пов`язано із тим, що Кодекс України з процедур банкрутства містить спеціальні норми, які мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

При цьому, з вищевказаних положень Кодексу України з процедур банкрутства вбачається, що під час процедури реструктуризації боргів за зобов`язаннями, на які не поширюється дія мораторію, вчиняються у межах справи про банкрутство боржника під контролем арбітражного керуючого.

У ч. ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Підсумовуючи викладене, суд не вбачає в діях приватного виконавця порушення положень Закону України "Про виконавче провадження" при вчиненні виконавчих дій та порушення прав боржника.

За результатами розгляду скарги у відповідності до ст. 451 ЦПК України, суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на вищевикладене, оскільки судом встановлено правомірність дій приватного виконавця при здійсненні ним виконавчих дій з примусового виконання судового рішення, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні скарги ОСОБА_1 .

З огляду на вищенаведене, відповідно до ст.ст. 1, 4, 5, 13, 18, 34, 74 Закону України "Про виконавче провадження", ст.ст. 121, 122, 124, 131 Кодексу України з процедур банкрутства та, керуючись ст.ст. 447-451 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення приватного виконавця, заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Русецький Павло Сергійович, Акціонерене товариство «Універсал Банк»,- відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 16.12.2022 року.

Суддя А.В. Шевчук