Справа № 184/1141/21
Номер провадження 2/184/16/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Томаш В.І.,

за участю секретаря судових засідань Михайлової Т.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі», Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» «про відшкодування спожитих комунальних послуг та орендної плати за користування квартирою»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовними вимогами, які уточнила в ході розгляду справи, та просить суд стягнути солідарно з відповідачів на її користь завдану їй шкоду за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 37962,64 грн., орендну плату за користування квартирою за адресою АДРЕСА_1 в сумі 28000 грн., моральну шкоду в розмірі 10000 грн. та судові витрати по справі в сумі 918 грн. у рівних частках, посилаючись на наступні обставини.

Відповідно до довіреності від 02.10.2020 року, посвідченої нотаріально, вона є повноважним представником власника квартири за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , на право розпорядження вищевказаної квартири, вона має право укладати договір купівлі-продажу за ціною на власний розсуд. Так, на виконання своїх повноважень з продажу квартири у жовтні 2020 року нею з відповідачами була досягнута домовленість щодо купівлі ними квартири за адресою: АДРЕСА_1 з розстрочкою платежу, при цьому перший платіж вона повинна була отримати не пізніше 15.03.2021 року у розмірі 1500 доларів США і ця дія посвідчувалась би нотаріально. Нею були передані відповідачам ключі і надано дозвіл на їх проживання та двох їх малолітніх дітей у вищезазначеній квартирі за умови подальшого укладання договору купівлі-продажу квартири і сплати спожитих комунальних послуг без утворення боргів. Більше того, в межах своїх повноважень, вона звернулась до управління праці та соціального захисту населення виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області із заявою про компенсацію за спожиті комунальні послуги, як багатодітній родині за місцем фактичного проживання багатодітної сім`ї. Пільга була призначена відповідачам, крім ОСОБА_5 , але як їй стало відомо на початку березня 2021 року відповідачі не сплачували і не сплачують за комунальні послуги з моменту свого фактичного проживання, отримували від управління праці та СЗН кошти на оплату комунальних послуг, але нічого не сплачували. Так, за період з жовтня 2020 року по травень 2021 року за відповідачами утворилась заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги: - за спожиту електроенергію - 11547,50 грн.; - за водопостачання та водовідведення - 7364,42 грн.; - за газопостачання - 6648,11 грн.; - за доставку газу - 201,71 грн.; - житлово-комунальні послуги - 11409,90 грн.; - вивіз сміття 791,00 грн. Всього на суму 37962,64 грн. Під час розгляду справи відповідачі продовжували споживати комунальні послуги, вони ухилялися від укладання договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , добровільно звільняти квартиру відмовлялися. Вона неодноразово зверталась до відповідачів з вимогою терміново звільнити квартиру, але вони вже вважали її своєю власністю і категорично відмовлялися її звільняти, при цьому вони не мали жодних законних підстав перебувати в ній. Вона в свою чергу через це не могла укласти договір купівлі-продажу зазначеної квартири через перешкоди, які чинили їй відповідачі, вона не мала туди вільного доступу, щоденно збільшувалась заборгованість за спожиті комунальні послуги тощо. Рішенням Орджонікідзевського міського суду по справі №184/678/21 від 10.06.2021 року відповідачів (крім ОСОБА_5 ) виселено із спірної квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Але відшкодування спожитих житлово-комунальних послуг не вирішено. Більше того, під час судового засідання відповідачі визнали, що повинні були сплачувати їй орендну плату до укладання договору купівлі-продажу квартири у розмірі 750 грн. щомісячно, але вона вважає дану суму надмірно малою і вважає, що ринкова вартість орендної плати за користування трьохкімнатною квартирою становить на грудень 2021 року у розмірі 2000 грн. на місяць. Тобто за ними утворилась заборгованість на суму 28000 грн.: жовтень 2020 року - 2000 грн.; листопад 2020 року - 2000 грн.; грудень 2020 року - 2000 грн.; січень 2021 року - 2000 грн.; лютий 2021 року - 2000 грн.; березень 2021 року - 2000 грн.; квітень 2021 року - 2000 грн.; травень 2021 року - 2000 грн.; червень 2021 року - 2000 грн., липень 2021 року - 2000 грн., серпень 2021 року - 2000 грн., вересень 2021 року - 2000 грн., жовтень 2021 року - 2000 грн., листопад 2021 року - 2000 грн. Крім того, своїми діями (бездіяльність) відповідачі завдали їй матеріальну шкоду та моральну шкоду, яка полягає в тому, що під час примусового виселення 01.02.2021 року в присутності представників Покровської державної виконавчої служби будо вдруге зафіксовано, що в квартирі за адресою - АДРЕСА_1 неправомірно замінено сучасні вхідні двері на двері радянських часів з пошкодженим дерматиновим покриттям, демонтовано унітаз, без дозволу демонтовано газову колонку, відсутні мийка на кухні, будь-які меблі, які раніше знаходились в квартирі, посуд, інше приладдя побуту. Також відсутні ознаки будь-якого проведеного ремонту, про який відповідачі неодноразово заявляли. Залишено будівельне сміття, зірвано шпалери, пошкоджена підлога. Крім цього, своїми неправомірними діями відповідачами завдано їй і моральну шкоду: поза межами судового засідання вона постійно чує на свою адресу образи та погрози, навіть була змушена викликати поліцію, оскільки відповідачка переслідувала її на автомобілі, погрожували їй та її представнику. Завдану їй моральну шкоду вона оцінює у 10000 грн.

Позивач та її представник в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити.

Відповідачі в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог позивача, надали відзив на уточнену позовну заяву та просять суд в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В останні судові засідання відповідачі не зявилися, про день та час розгляду справи були повідомлені.

Повноважний представник третьої особи Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі» в судове засідання не з`явився, надав клопотання в якому просить розглянути справу за їх відсутності, надав письмове пояснення, в якому посилається на те, що згідно бази даних за об`єктом за адресою АДРЕСА_1 значиться два контокорентних (особових) рахунка: 1) № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 по зазначеному до 01.01.2019р. існувала заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 2025,67 грн. Та 20.10.2020р. даний борг сплачено в повному обсязі. Також за даним рахунком було зафіксовано порушення Правил роздрібного ринку електроенергії, який зафіксовано актом про порушення №023582 від 06.10.2020р. 2) №23 на ім`я ОСОБА_6 даний рахунок було відкрито з 20.10.2020р. на ім`я ОСОБА_6 та укладено з нею Тимчасовий договір від 20.10.2020р. про надання послуг з розподілу. Заборгованість за спожиту електроенергію до 01.01.2019р. за даним рахунком була відсутня. Станом на сьогоднішній день електроживлення квартинри за адресою АДРЕСА_1 припинено з 02.07.2021р. по ініціативі ОСР відповідно до вимог п.7.5.2 ПРРЕЕ. Причина відключення «Недопуск п.7.5.2 ПРРЕЕ (ПУ)».

Повноважний представник третьої особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши позивача та її представника, відповідачів, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги необґрунтовані, не знайшли своє підтвердження та не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до довіреності від 02.10.2020 року, посвідченої нотаріально, вона є повноважним представником власника квартири за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , на право розпорядження вищевказаної квартири, вона має право укладати договір купівлі-продажу за ціною на власний розсуд. Так, на виконання своїх повноважень з продажу квартири у жовтні 2020 року нею з відповідачами була досягнута домовленість щодо купівлі ними квартири за адресою: АДРЕСА_1 з розстрочкою платежу, при цьому перший платіж вона повинна була отримати не пізніше 15.03.2021 року у розмірі 1500 доларів США і ця дія посвідчувалась би нотаріально. Нею були передані відповідачам ключі і надано дозвіл на їх проживання та двох їх малолітніх дітей у вищезазначеній квартирі за умови подальшого укладання договору купівлі-продажу квартири і сплати спожитих комунальних послуг без утворення боргів. Більше того, в межах своїх повноважень, вона звернулась до управління праці та соціального захисту населення виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області із заявою про компенсацію за спожиті комунальні послуги, як багатодітній родині за місцем фактичного проживання багатодітної сім`ї. Пільга була призначена відповідачам, крім ОСОБА_5 , але як їй стало відомо на початку березня 2021 року відповідачі не сплачували і не сплачують за комунальні послуги з моменту свого фактичного проживання, отримували від управління праці та СЗН кошти на оплату комунальних послуг, але нічого не сплачували. Так, за період з жовтня 2020 року по травень 2021 року за відповідачами утворилась заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги: - за спожиту електроенергію - 11547,50 грн.; - за водопостачання та водовідведення - 7364,42 грн.; - за газопостачання - 6648,11 грн.; - за доставку газу - 201,71 грн.; - житлово-комунальні послуги - 11409,90 грн.; - вивіз сміття 791,00 грн. Всього на суму 37962,64 грн. Під час розгляду справи відповідачі продовжували споживати комунальні послуги, вони ухилялися від укладання договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , добровільно звільняти квартиру відмовлялися. Вона неодноразово зверталась до відповідачів з вимогою терміново звільнити квартиру, але вони вже вважали її своєю власністю і категорично відмовлялися її звільняти, при цьому вони не мали жодних законних підстав перебувати в ній. Вона в свою чергу через це не могла укласти договір купівлі-продажу зазначеної квартири через перешкоди, які чинили їй відповідачі, вона не мала туди вільного доступу, щоденно збільшувалась заборгованість за спожиті комунальні послуги тощо. Рішенням Орджонікідзевського міського суду по справі №184/678/21 від 10.06.2021 року відповідачів (крім ОСОБА_5 ) виселено із спірної квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Але відшкодування спожитих житлово-комунальних послуг не вирішено. Більше того, під час судового засідання відповідачі визнали, що повинні були сплачувати їй орендну плату до укладання договору купівлі-продажу квартири у розмірі 750 грн. щомісячно, але вона вважає дану суму надмірно малою і вважає, що ринкова вартість орендної плати за користування трьохкімнатною квартирою становить на грудень 2021 року у розмірі 2000 грн. на місяць. Тобто за ними утворилась заборгованість на суму 28000 грн.: жовтень 2020 року - 2000 грн.; листопад 2020 року - 2000 грн.; грудень 2020 року - 2000 грн.; січень 2021 року - 2000 грн.; лютий 2021 року - 2000 грн.; березень 2021 року - 2000 грн.; квітень 2021 року - 2000 грн.; травень 2021 року - 2000 грн.; червень 2021 року - 2000 грн., липень 2021 року - 2000 грн., серпень 2021 року - 2000 грн., вересень 2021 року - 2000 грн., жовтень 2021 року - 2000 грн., листопад 2021 року - 2000 грн. Крім того, своїми діями (бездіяльність) відповідачі завдали їй матеріальну шкоду та моральну шкоду, яка полягає в тому, що під час примусового виселення 01.02.2021 року в присутності представників Покровської державної виконавчої служби будо вдруге зафіксовано, що в квартирі за адресою - АДРЕСА_1 неправомірно замінено сучасні вхідні двері на двері радянських часів з пошкодженим дерматиновим покриттям, демонтовано унітаз, без дозволу демонтовано газову колонку, відсутні мийка на кухні, будь-які меблі, які раніше знаходились в квартирі, посуд, інше приладдя побуту. Також відсутні ознаки будь-якого проведеного ремонту, про який відповідачі неодноразово заявляли. Залишено будівельне сміття, зірвано шпалери, пошкоджена підлога. Крім цього, своїми неправомірними діями відповідачами завдано їй і моральну шкоду: поза межами судового засідання вона постійно чує на свою адресу образи та погрози, навіть була змушена викликати поліцію, оскільки відповідачка переслідувала її на автомобілі, погрожували їй та її представнику. Завдану їй моральну шкоду вона оцінює у 10000 грн.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.01.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу, ОСОБА_6 на праві власності належить квартира за адресою - АДРЕСА_1 (а.с.13).

Відповідно до довіреності від 02.10.2020 року, посвідченої нотаріально, позивач ОСОБА_1 є повноважним представником власника квартири ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , на право розпорядження вищевказаної квартири, вона має право укладати договір купівлі-продажу за ціною на власний розсуд (а.с.16).

Позивачем в судовому засіданні надані розрахунки заборгованості з комунальних платежів за період з 01 жовтня 2020 року по грудень 2021 року та частково довідки, що за відповідачами утворилась заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги: - за спожиту електроенергію - 11547,60 грн.; - за водопостачання та водовідведення - 2785,18 грн.; - за газопостачання - 6648,11 грн.; - за доставку газу - 186,97 грн.; - житлово-комунальні послуги - 3882,92 грн.; - вивіз сміття 791,00 грн. Всього на суму 25841,68 грн..

Обґрунтування відмови в задоволенні позовних вимог позивача.

Звертаючись з позовом до суду про відшкодування спожитих комунальних послуг та орендної плати за користування квартирою, позивач обґрунтовує позов тим, що власник квартири за адресою - АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 видала позивачу довіреність від 02 жовтня 2020 року на право розпорядження квартирою, тому вона має право укладати договір купівлі-продажу за ціною на власний розсуд та нею у жовтні 2020 року з відповідачами досягнута домовленість щодо купівлі ними квартири з розстрочкою платежу і перший платіж позивач повинна була отримати не пізніше 15 березня 2021 року у розмірі 1500 доларів США; позивачкою були передані відповідачам ключі і надано дозвіл на їх проживання та двох їх малолітніх дітей у вищезазначеній квартирі за умови подальшого укладання договору купівлі-продажу квартири і сплати спожитих комунальних послуг без утворення боргів, але відповідачі не сплачували і не сплачують за комунальні послуги з моменту свого фактичного проживання, за період з жовтня 2020р. по травень 2021р. відповідачами утворилась заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги всього на суму 38667,92 грн., а також за відповідачами утворилась заборгованість на суму 6750 грн. (з жовтня 2020 р. по червень 2021 р.). Просить суд стягнути з відповідачів шкоду за спожиті житлово-комунальні послуги та орендну плату за користування квартирою - солідарно.

В силу принципу змагальності цивільного судочинства, саме позивачка зобов`язана надати належні і достатні докази на підтвердження обставин, які свідчать, що між нею та відповідачами був укладений договір оренди житла на вказаних у позові умовах, з обумовленням терміну його дії та погодженням всіх суттєвих умов такого правочину.

У свою чергу відсутність таких доказів свідчить про відсутність узгодження сторонами таких умов, зокрема щодо розміру орендної плати, що унеможливлює задоволення позову про стягнення боргу за оренду квартири в сумі 6750 грн.

Згідно з положеннями ст. 811 Цивільного кодексу України договір найму житла укладається у письмовій формі. Договір оренди житла з викупом підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню.

За усною з позивачкою домовленістю, якою не визначено терміну проживання, з умовою укладення в подальшому договору купівлі-продажу квартири, отримавши від позивачки ключі від квартири, відповідачі вселились в квартиру разом з двома малолітніми дітьми, після чого почали там проживати, але не на підставі договору оренди.

Розмір щомісячної плати за користування квартирою між позивачкою та відповідачами не узгоджувався і такої умови позивачка не висувала. Була лише усна домовленість про одноразову сплату суми 750 грн. у строк до 15.03.2021р.

Згідно з ч.1, 3 ст. 820 ЦК України розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Якщо строк внесення плати за користування житлом не встановлений договором, наймач вносить щомісяця.

Відповідно до ч. 1 ст. 821 ЦК України договір найму житла укладається на строк, встановлений договором.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.ст. 759, 760 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договір найму укладається на строк, встановлений поговором. Якщо строк найму не встановлений, договір найму вважається укладеним на невизначений строк (ст. 761 ЦК України).

У даному випадку між позивачкою та відповідачами не укладався договір оренди нерухомого майна з предметом тимчасова здача в оренду на платній основі належного ОСОБА_6 майна, а саме квартири за адресою - АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Статтею 795 ч. 1 ЦК України передбачено, що передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

В постанові Верховного Суду від 12.06.2019р. (справа №640/12616/17) зазначено, що фактом початку та відповідно припинення правовідносин є підписання акта приймання-передачі нерухомого майна як від орендаря до орендодавця, так і від орендодавця до орендаря. Сторони можуть установити й інший момент відліку строку, однак цю обставину вони повинні узгодити та викласти у договорі оренди.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного суду від 16.05.2018 р. (справа № 127/14633/16-ц).

Враховуючи, що позивачем не надано ні договору оренди квартири, ні акту приймання-передачі квартири за адресою - АДРЕСА_1 у користування відповідачам, оскільки між сторонами не існувало жодних договірних зобов`язань, то відсутні підстави для задоволення заявленої позовної вимоги про стягнення орендної плати у розмірі суму 6750 грн.

Що стосується стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 38667,92 грн., то слід зазначити, що підставою для оплати таких послуг є факт їх отримання споживачем, однак з наданих позивачем на підтвердження такої заборгованості роздруківок з інтернету, не вбачається коли виникла така заборгованість і хто був споживачем послуг та протягом якого періоду.

Власник квартири за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 набула право власності у порядку спадкування, то вона відповідно до ст.1218 ЦК отримала всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті, в розмірі вартості спадкового майна.

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Подані позивачкою роздруківки з інтернету не є підтвердженням наявності у відповідачів заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, оскільки вони не містять доказів споживання послуг саме відповідачами та утворення цієї заборгованості відповідачами.

Окрім роздруківки, позивач не надав ніяких належних доказів факту заподіяння відповідачами шкоди за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 38667,92 грн. та заборгованості відповідачів по орендній платі за користування квартирою на суму 6750 грн.

Вказані роздруківки не є належними доказами укладення договору оренди житлового приміщення та утворення відповідачами заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, оскільки не містять даних про обставини, котрі входять э предмету доказування.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів в порядку, передбаченому ЦПК України.

Щодо позовних вимог до ОСОБА_5 , то вони також є безпідставними і нічим не обґрунтованими, відповідних доказів на підтвердження своїх вимог позивачка не надала.

Згідно ч.ч.1,2 ст.816 ЦК Українку договорі найму житла мають бути вказані особи, які проживатимуть разом із наймачем. Ці особи набувають рівних з наймачем прав та обов`язків щодо володіння та користування житлом. Наймач несе відповідальність перед наймодавцем за порушення умов договору особами, які проживають разом з ним.

ОСОБА_5 ніколи не проживав разом з сім`єю Жидких і до квартири за вищевказаною адресою не вселявся.

В уточнених позовних вимогах позивач просить стягнути з відповідачів шкоду за спожиті житлово-комунальні послуги 37962,64 грн. за період з жовтня 2020 року по листопад 2021 року включно, орендну плату за користування квартирою у сумі 28000 грн. за період з жовтня 2020 року по листопад 2021 року включно та моральну шкоду у розмірі 10000 грн. солідарно. В обґрунтування уточнень позовних вимог представник позивача зазначила, що власник квартири за адресою - АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 видала довіреність від 02 жовтня 2020 року на право розпорядження квартирою, тому вона має право укладати договір купівлі-продажу за ціною на власний розсуд та нею у жовтні 2020 року з відповідачами досягнута домовленість щодо купівлі квартири з розстрочкою платежу і перший платіж позивач повинна була отримати не пізніше 15 березня 2021 року у розмірі 1500 доларів США; нею були передані відповідачам ключі і надано дозвіл на їх проживання та двох їх малолітніх дітей у вищезазначеній квартирі за умови подальшого укладання договору купівлі-продажу квартири і сплати спожитих комунальних послуг без утворення боргів, але відповідачі не сплачували і не сплачують за комунальні послуги з моменту свого фактичного проживання; за період з жовтня 2020 по травень 2021 року за відповідачами утворилась заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги всього на суму 37962,64 грн.; вважає, що ринкова вартість орендної плати за користування трикімнатною квартирою становить на грудень 2021 року 2000 грн. на місяць, тобто за відповідачами утворилась заборгованість на суму 28000 грн. з жовтня 2020 року по листопад 2021 року включно; своїми діями відповідачі завдала їй моральну шкоду, яку вона оцінює у 10000 грн.; під час розгляду справи 01.12.2021 року відбулося фактичне виселення відповідачів відповідно до рРішення Орджонікідзевського міського суду від 10.06.2021 року про справі №184/678/21; проведено звірку з комунальними службами; виявлено нові обставини, що які мають істотне значення для розгляду справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦІІК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач:

-не зазначила доказів на підтвердження утворення за відповідачами за період з жовтня 2020 по травень 2021 року заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги всього на суму 37962,64 грн. та не надала жодних доказів таких обставин;

-не зазначила доказів на підтвердження утворення за відповідачами за період з жовтня 2020 по листопад 2021 року включно заборгованості по орендній платі на суму 28000 грн. та не надала жодних доказів таких обставин;

-не зазначила доказів на підтвердження примусового виселення відповідачів 01.12.2021 року та не надала жодних доказів таких обставин;

-не зазначила доказів, якими підтверджується проведення звірки з комунальними службами та не надала актів звірки;

-не зазначила які нові обставини, що які мають істотне значення для розгляду справи, виявлено та не надала підтверджень таких обставин;

-не зазначила доказів на підтвердження завдання відповідачами моральної шкоди, не зазначила у чому полягає моральна шкода та не надала жодних доказів таких обставин.

Отже, представник позивача не виконала обов`язку із доказування.

Щодо ствердження позивача про утворення за відповідачами за період з жовтня 2020 по травень 2021 року заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги всього на суму 37962,64 грн., відповідно до ст.ст. 759, 760 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо строк найму не встановлений, договір найму вважається укладеним на невизначений строк (ст. 761 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Статтею 795 ч. 1 ЦК України передбачено, що передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

В постанові Верховного Суду від 12.06.2019р. (справа №640/12616/17) зазначено, що фактом початку та відповідно припинення правовідносин є підписання акта приймання-передачі нерухомого майна як від орендаря до орендодавця, так і від орендодавця до орендаря. Сторони можуть установити й інший момент відліку строку, однак цю обставину вони повинні узгодити та викласти у договорі оренди.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного суду від 16.05.2018р. (справа №127/14633/16- Ц).

Згідно ч. 1 ст. 810 ЦК України, за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

Згідно з положеннями ст. 811 ЦК України договір найму житла укладається у письмовій формі. Договір оренди житла з викупом підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню.

Згідно ч. 3 ст. 815 ЦК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.

Відповідно до вимог ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У даному випадку житло не передавалось відповідачам власником квартири (його представником) за договором найму (оренди) для проживання у ньому на певний строк за плату, тому відповідачі не мали статусу наймачів та не зобов`язані вносити плату за комунальні послуги на суму 37962,64 грн.

Крім того, згідно наданої позивачем ксерокопії повідомлення про сплату рахунку № від 28.12.2021 за послуги розподілу (доставки), газу за грудень 2021р. до сплати за грудень - 201,71 грн. Однак, відповідачі не проживали у квартирі позивача у грудні 2021 року і тому ці послуги не споживали.

Згідно наданої позивачем ксерокопії Повідомлення про сплату рахунку № від 28.12.2021р. «плата за спожитий природний газ» заборгованість - 6648,11 грн. При цьому у повідомленні не зазначено, за які періоди (місяці та роки) утворилася зазначена сума заборгованості та з якого періоду вона почала накопичуватися.

Повідомлення про сплату рахунку № від 28.12.2021р. «плата за спожитий природний газ» не може бути належним доказом, оскільки не містить інформації щодо предмета доказування.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ксерокопії Довідки №6 від 11 січня 2022 року «про заборгованість за послуги вивозу та утилізації побутових відходів», станом на 11.01.2022р. сума 875,00 грн. При цьому у довідці не зазначено, за які періоди (місяці та роки) утворилася зазначена сума заборгованості та з якого періоду вона почала накопичуватися, а тому довідка не може бути належним доказом, оскільки не містить інформації щодо предмета доказування.

Згідно ксерокопії рахунку за електроенергію №12 від 31.12.2021р. «підсумок розрахунку» (залишок заборгованості) - 11547,50 грн. При цьому у рахунку не зазначено, за які періоди (місяці та роки) утворилася зазначена сума заборгованості та з якого періоду вона почала накопичуватися, а тому рахунок не може бути належним доказом, оскільки не містить інформації щодо предмета доказування.

Згідно ксерокопії довідки від 11.01.2022р. ТОВ «Універсал-Сервіс 94», станом на 01.12.2021р. заборгованість по оплаті складає 11409,90 грн. При цьому у довідці не зазначено, за які періоди (місяці та роки) утворилася зазначена сума заборгованості та з якого періоду вона почала накопичуватися, а тому рахунок не може бути належним доказом по справі, оскільки не містить інформації щодо предмета доказування.

Згідно ксерокопії Акта АТ «Дніпропетровськгаз» про порушення №DP 000443 від 01.12.2021р., виявлене несанкціоноване відновлення газопостачання, порушене опломбування на крані перед ПЛГ, абонент користується газом, показання лічильника на дату складання акта 1254,06 куб.м. При цьому в Акті про порушення не зазначено, коли здійснене несанкціоноване відновлення газопостачання, порушене опломбування на крані перед ПЛГ та використовується газ. Крім того, не надано доказів прийняття рішення за результатами розгляду акта на засіданні, призначеному на 21.12.2021р. Тому ксерокопія Акта про порушення №DP 000443 від 01.12.2021р. не може бути належним доказом по справі, оскільки не містить інформації щодо предмета доказування.

Сума заборгованості за водопостачання та водовідведення 7364,42 грн. взагалі нічим не підтверджена.

Отже, ксерокопії документів, які надані позивачем, не підтверджують заявлену до стягнення суму заборгованості за комунальні послуги 37962,64 грн., тобто ці позовні вимоги не доведені, а тому не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення орендної плати за користування квартирою у сумі 28000 грн., згідно з ч. 1, 3 ст. 820 ЦК України розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Якщо строк внесення плати за користування житлом не встановлений договором, наймач вносить її щомісяця.

Утім, між позивачкою ОСОБА_6 чи представником позивачки та відповідачами не укладався договір найму (оренди) квартири за адресою: АДРЕСА_1 , з предметом тимчасова здача в оренду на платній основі, а тому розмір щомісячної плати за користування квартирою між позивачкою чи представником позивачки та відповідачами не узгоджувався і такої умови позивачка не висувала.

Враховуючи, що позивачем не надано ні договору оренди квартири, ні акту приймання-передачі квартири за адресою - АДРЕСА_1 у користування відповідачам, оскільки між сторонами не існувало жодних договірних зобов`язань, то відсутні підстави для задоволення заявленої позовної вимоги про стягнення орендної плати у розмірі 28000 грн.

Щодо відшкодування матеріальної шкоди, за змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно ст. 1166 ЦК України відшкодування матеріальної шкоди можливо при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що причинили збиток.

Позивач не зазначила у позовній заяві, яке саме право позивача порушене; не надала ніяких доказів того, що відповідачі заподіяли шкоду у розмірі 37962,64 грн.; що позивач (представник позивача) зробила витрати на сплату комунальних послуг на суму 37962,64 грн., або мусить їх зробити для відновлення свого порушеного права. А отже, матеріалами справи не підтверджені витрати, про відшкодування яких представник позивача просить суд.

Щодо посилання позивача на примусове виселення 01.12.2021р. відповідачів 1-3 слід зазначити наступне. Постановою про закінчення виконавчого провадження ВП №67788919 від 28.01.2022 року, 06.12.2021 року встановлено: «Виходом за адресою АДРЕСА_1 для здійснення виконавчих дій, а саме: перевірки факту виконання рішення суду в частині виселення до відкриття виконавчого провадження встановлено: двері квартири відчинила стягувач ОСОБА_1 , у ОСОБА_2 були відсутні ключі від квартири. Відповідно до акту речі які належать боржнику на день виселення відсутні. Таким чином, боржником ОСОБА_8 рішення суду в частині виселення з адреси АДРЕСА_1 здійснено до відкриття виконавчого провадження».

Отже, документально підтверджується відсутність факту примусового виселення 01.12.2021 року відповідачів ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , чим спростовується ствердження представника позивача про те, що під час розгляду справи 01.12.2021 року відбулося фактичне виселення відповідачів відповідно до рішення Орджонікідзевського міського суду від 10.06.2021 року про справі №184/678/21. Судом встановлено, що з середини серпня 2021 року відповідачі проживають на іншою адресою на підставі Договору оренди квартири від 15.07.2021р., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується також наявним у матеріалах виконавчого провадження ВП №67788919 Актом про не проживання у квартирі за адресою - АДРЕСА_1 з середини серпня 2021р.

Щодо посилання позивача на проведення звірки з комунальними службами слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суду не надано актів звірки з комунальними службами, хоча право споживача на звірку з надавачем послуг розрахункових даних прямо передбачено Законами України «Про житлово-комунальні послуги», «Про захист прав споживачів», ОСОБА_9 договором про постачання природного газу.

Щодо стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4 ) у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні.

Протиправність діяння полягає у невиконанні юридичного обов`язку встановленого нормою права. Відповідно до форм юридичних обов`язків протиправність виступає у формі дії і бездіяльності. При цьому, під протиправною поведінкою розуміють поведінку, що заборонена законом, а під протиправною бездіяльністю не вчинення особою дій, які вона була зобов`язана за законом вчинити.

Згідно із ст. 1167 ч. 1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ст. 1166 ч. 1, 2 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або »юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Верховний Суд України в постанові від 03.12.2014р. (справа №б-183цс14) зробив висновок про те, що позивач повинен доказати факт заподіяння моральної шкоди відповідачем та її розмір.

У даному випадку розмір моральної шкоди 10000 грн. не доведений та не наведено доказів, того, в чому саме полягає завдана позивачу моральна шкода.

Отже, поданими позивачем доказами не доведено, що несплата відповідачами комунальних послуг призвела до спричинення їй моральної шкоди, передбаченої ст. 23 ЦК України, тому ці позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Позивач, не являючись власником вказаної квартири, безпідставно намагається стягнути з відповідачів на свою користь ніби то заподіяну їй матеріальну та моральну шкоду, що є несправедливим та безпідставним.

На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до законного та обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі.

Оскільки у задоволенні позову позивачу відмовлено повністю, відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір із відповідача стягненню не підлягає, а всі судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 12, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 280-283, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі», Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» «про відшкодування спожитих комунальних послуг та орендної плати за користування квартирою» - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш