КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2/947/358/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/ДОДАТКОВЕ/

27.07.2022 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження питання про розподіл судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі за позовною заявою

ОСОБА_1

до ОСОБА_2 ,

треті особи: Приватне підприємство «Прогрес-Ріелт»,

приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Іллічова Наталія Артемівна,

про стягнення компенсації вартості спільного сумісного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Приватне підприємство «Прогрес-Ріелт», приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Іллічова Наталія Артемівна, про стягнення компенсації вартості спільного сумісного майна подружжя, в якій позивачка просила суд стягнути з відповідача на свою користь грошову компенсацію за належну їй Ѕ частку у спільному сумісному майні подружжя, яке було відчужено відповідачем без її згоди.

За наслідком розгляду справи 13 липня 2022 року Київським районним судом міста Одеси було ухвалено рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання стосовно розподілу судових витрат, які складаються з судового збору.

В судовому засіданні 13 липня 2022 року представник відповідача до закінчення судових дебатів по вказаній справі клопотав про стягнення з позивача у відшкодування витрат понесених на професійну правничу допомогу 15000,00 грн., та клопотання про розгляд зазначеного питання після ухвалення рішення суду та надання останньому терміну для подання доказів на підтвердження їх понесення.

Статтею 246 ЦПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У відповідності до ст. 246 ЦПК України, у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Статтею 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З урахуванням викладеного, для надання доступу сторонам по справі до суду, можливості повною мірою користуватись своїми процесуальними правами та обов`язками, судом під час ухвалення вищевказаного судового рішення одночасно було призначено судове засідання для вирішення заяви відповідача ОСОБА_2 про компенсацію судових витрат в частині витрат понесених на правничу допомогу на 27 липня 2022 року о 10 годині 30 хвилин.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що докази на підтвердження судових витрат подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

26 липня 2022 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла від представника відповідача ОСОБА_2 заява відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15000,00 грн., до якої подано докази на підтвердження заявлених вимог. Зазначена заява була скерована засобами поштового зв`язку 14.07.2022 року, що підтверджується поштовим конвертом наявним в матеріалах справи.

Вказана заява подана відповідачем у визначені ст. 141 ЦПК України строки, за наслідком відсутні підстави для залишення заяви без розгляду та остання підлягає розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання призначене на 27.07.2022 року для розгляду питання про відшкодування витрат понесених на професійну правничу допомогу, сторони по справі не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином, однак 27.07.20222 року до суду надійшла заява від представника відповідача про підтримання вимоги про відшкодування судових витрат та проведення судового засідання за його відсутності.

З урахуванням неявки сторін по справі повідомлених належним чином, судом було ухвалено провести судове засідання за відсутності сторін по справі.

Дослідивши надані до суду документи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (ч.ч. 1-3 ст.134 ЦПК України).

У відповідності до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати зокрема на професійну правничу допомогу.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання зокрема як розподілити між сторонами судові витрати.

Статтею 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно зі ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо зокрема судом не вирішено питання про судові витрати.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Приватне підприємство «Прогрес-Ріелт», приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Іллічова Наталія Артемівна, про стягнення компенсації вартості спільного сумісного майна подружжя.

Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з ч.1 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до ч.4 ст. 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Під час розгляду справи, представництво інтересів відповідача здійснював адвокат Земляков Олексій Анатолійович, на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги серії ВН №1095750 від 23.12.2021 року.

26.01.2022 року представником ОСОБА_2 було подано по справі відзив на позовну заяву, який містить орієнтовний розрахунок судових витрат, відповідно до якого сторона відповідача вважала, що витрати на професійну правничу допомогу будуть складати 15000,00 грн., які також були заявлені до відшкодування.

Під час ухвалення вказаного рішення суду, судом не було вирішено питання про розподіл витрат понесених відповідачем на професійну правничу допомогу, а відтак підлягає ухваленню додаткове рішення суду в цій справі з вказаного питання.

Приймаючи відмову у задоволенні позову позивача, у відповідності до ст.141 ЦПК України, відповідач має право на відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Суд зазначає, що компенсація витрат з надання правничої допомоги адвоката здійснюється у порядку, передбаченому статтею 137 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1-3 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині 4 ст.137 ЦПК України, тобто розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Приписами ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ч.ч.2, 3 ст.30 вищевказаного Закону).

Аналіз вищевикладених норм дає підстави вважати, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд має виходити з критерію обґрунтованих дій учасника процесу, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та запровадження певних запобіжників від можливих зловживань з боку учасників судового процесу та осіб, які надають правничу допомогу, зокрема, неможливості стягнення необґрунтовано завищених витрат на правничу допомогу.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Але, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо однак, вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права, однак відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частинами 5-6 статті 137 ЦПК України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З поданих до суду документів судом встановлено, що адвокатом Земляковим О.А. ордер серії ВН №1095750 від 23.12.2021 року було видано на підставі договору №21-12/2021 про надання правової допомоги від 21.12.2021 року, укладеним з ОСОБА_2 .

У відповідності до п.1.1 вказаного договору, адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу щодо представництва інтересів клієнта у Київському районному суді міста Одеси під час розгляду цивільної справи №947/38093/21.

Пунктами 3.1, 3.2 визначено, що гонорар адвоката при наданні правової допомоги за даним договором встановлюється у фіксованому розмірі та складає 15000,00 грн. Клієнт сплачує адвокату гонорар, протягом періоду розгляду справи, але не пізніше одного місяцю після ухвалення судом першої інстанції судового рішення за наслідком розгляду справи.

У відповідності до опису робіт складеного 14.07.2022 року адвокатом Земляковим О.А., визначений сторонами гонорар вираховувався з наступних здійснених робіт та витраченого часу:

- складення заяви про ознайомлення з матеріалами справи та направлення її до суду (0,5 години);

- ознайомлення з матеріалами справи (1,5 години);

- складення відзиву на позовну заяву (3 години);

- ознайомлення з відповіддю на відзив та додатками (0,5 години);

- складення заяви про відкладення розгляду справи від 28.02.2022 року та направлення її до суду (0,5 години);

- участь адвоката в судовому засіданні 31.05.2022 року (0,25 години);

- участь адвоката в судовому засіданні 22.06.2022 року (0,25 години);

- участь адвоката в судовому засіданні 13.07.2022 року (0,25 години);

- складення заяви про стягнення витрат на правову допомогу з додатками (1 година).

Також у опису робіт, адвокатом зазначено, що визначена сума гонорару враховує, ще додатково витрачений адвокатом час на дорогу до суду для вчинення процесуальних дій, який за весь строк провадження по справі складає 7,5 годин.

Досліджуючи вищевказані докази, суд зазначає, що вид та характер правничої допомоги, що відображений в договорі про надання правової допомоги №21-12/2021 від 21.12.2021 року, дає підстави суду стверджувати, що правнича допомога у такому виді стосується та пов`язана з цією справою, була необхідною для здійснення провадження у ній, тобто є обґрунтованою.

Досліджуючи матеріали цивільної справи, суд доходить до висновку, що викладені відповідачем роботи у описі робіт, є обґрунтованими, знайшли своє підтвердження, є такими, що були вчинені і надані адвокатом відповідачеві по справі.

Щодо витраченого часу адвокатом, як складова правничої допомоги, суд зазначає, що участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередня участь у судовому засіданні.

Такі стадії представництва інтересів у суді, як прибуття на судове засідання та очікування цього засідання є невідворотними та не залежать від волі чи бажання адвоката. При цьому паралельно, вчиняти якісь інші дії на шляху до суду чи під залом судового засідання адвокат не може та витрачає на це свій робочий час.

З огляду на що суд вважає, що такі стадії, як прибуття до суду чи іншої установ та очікування є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта.

Отже, час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами.

Зазначена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду викладеними в постанові від 25.05.2021 року по справі №941/7586/19.

Судом також враховується, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, що узгоджується з правовим висновком викладеним Верховним Судом у постанові від 03.10.2019 року по справі № 922/445/19.

Приймаючи вищевикладене, суд вважає, що розмір суми, що заявлена в порядку компенсації витрат адвоката в сумі 15000,00 грн., є обґрунтованою, підтвердженою умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат, співмірною з наданими адвокатом послугами та складністю і часу розгляду справи, відповідає сумі витрат зазначених відповідачем у попередньому орієнтовному розрахунку судових витрат.

Позивачем під час розгляду справи не надано жодних заперечень стосовно понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, як і не надано клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, за наслідком чого у суду відсутні підстави для їх зменшення.

З огляду на зазначене, враховуючи зміст поданих документів на підтвердження понесених відповідачем судових витрат зокрема витрат на професійну правничу допомогу, вищезазначених критеріїв, відсутності клопотання іншої сторони про зменшення судових витрат, відмову у задоволенні позову позивача, суд вважає необхідним розподілити судові витрати понесені відповідачем шляхом стягнення з позивача на користь ОСОБА_2 у відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу 15000,00 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81, 133, 134, 137, 141, 264, 270, 352, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі №947/38093/21 за позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), треті особи: Приватне підприємство «Прогрес-Ріелт» (місцезнаходження: 65049, м. Одеса, вул. Приморська, 49), приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Іллічова Наталія Артемівна (місцезнаходження: 65000, м. Одеса, вул. Піроговська, 7/9), про стягнення компенсації вартості спільного сумісного майна подружжя, в частині розподілу судових витрат між сторонами по справі.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , у відшкодування витрат понесених на професійну правничу допомогу 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Калініченко Л. В.