РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про зупинення провадження

06 грудня 2022 року

м. Рівне

Справа № 566/69/22

Провадження № 22-ц/4815/1051/22

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Майданіка В. В., Хилевича С. В.,

секретар судового засідання Крижова В. С.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Довгошиївський ліцей Млинівської селищної ради Дубенського району

Рівненської області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління освіти, культури,

туризму, молоді та спорту Млинівської селищної ради Рівненської області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Комунальна установа

«Централізована бухгалтерія» Млинівської селищної ради Рівненської області

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження питання про зупинення провадження по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 24 травня 2022 року у складі судді Лободзінського А. С., ухвалене в м. Млинів Рівненської області о 13 годині 01 хвилин, повний текст рішення складено 03 червня 2022 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Довгошиївського ліцею Млинівської селищної ради Дубенського району Рівненської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Управління освіти, культури, туризму, молоді та спорту Млинівської селищної ради Рівненської області, Комунальна установа «Централізована Бухгалтерія» Млинівської селищної ради Рівненської області, про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 24 травня 2022 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалами Рівненського апеляційного суду від 02 вересня 2022 року відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні на 06 грудня 2022 року з викликом учасників справи.

На адресу апеляційного суду 05 грудня 2022 року від апелянта ОСОБА_1 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судових рішень у справі № 130/3548/21 (провадження № 61-4479св22).

До початку розгляду апеляційної скарги судом встановлено, що на розгляд Великої Палати Верховного Суду 03 серпня 2022 року передано справу № 130/3548/21, юридична підстава позову у якій аналогічна даному спору, та з метою формування єдиної правозастосовної практики у справах про відсторонення працівників від роботи з підстав їх відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби Covid-19 для забезпечення розумної передбачуваності судових рішень, а також задля запобігання судових помилок, які у подальшому не могли б бути виправлені відповідно до процесуального законодавства внаслідок неможливості касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 352 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Судом встановлено, що ухвалою Верхового Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 серпня 2022 року у справі № 130/3548/21 (провадження № 61-4479св22) передано справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Передаючи справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду виходив з того, що національне законодавство з питань відсторонення від роботи у зв`язку з ухиленням від профілактичних щеплень та запроваджене підзаконними актами регулювання відсторонення від роботи працівників, які відмовляються або ухиляються від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19, нечітке та взаємосуперечливе:

- стаття 12 Закону № 1645-ІІІ встановлює загальне правило, що у разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт, але водночас допускає, що профілактичні щеплення проводяться після медичного огляду особи в разі відсутності у неї відповідних медичних протипоказань;

- у частині другій статті 12 Закону № 1645-ІІІ передбачено, що у разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень працівники відсторонюються від виконання робіт у порядку, встановленому законом;

- абзац шостий частини першої статті 7 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» та Інструкція про порядок внесення подання про відсторонення осіб від роботи або іншої діяльності, затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14 квітня 1995 року № 66, вимагають наявності подання відповідних посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби для того, щоб усунути від роботи працівника, який ухиляється від обов`язкового щеплення;

- підпункт 2 пункту 416 постанови КМУ №1236 передбачає забезпечити керівникам державних органів (державної служби), керівникам підприємств, установ та організацій відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 відповідно до статті 46 КЗпП України, частини другої статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та частини третьої статті 5 Закону України «Про державну службу», крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я. Тобто фактично допускається відсторонення працівника без такого подання відповідних посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби і виключає застосування Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення»;

- відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року № 348 «Деякі питання Державної санітарно-епідеміологічної служби» Державну санітарно-епідеміологічну службу ліквідовано, але не всі її повноваження перейшли до Державної установи «Центр громадського здоров`я Міністерства охорони здоров`я України», Державної служби України з питань праці чи Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

З огляду на викладене колегія суддів Касаційного цивільного суду дійшла висновку про наявність виключної правової проблеми у даній категорії справ, оскільки на розгляді першої та апеляційної інстанцій перебуває значна кількість справ, пов`язаних з визнанням незаконним наказу про відсторонення від роботи з підстав відсутності щеплення від респіраторної хворобиCOVID-19, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за період відсторонення від роботи. Єдиної практики з вирішення цього питання немає.

Відтак, для забезпечення сталості та формування єдиної правозастосовчої практики з розгляду подібних справ, Друга судова палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду передала справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

З огляду на те, що висновок Великої Палатою Верховного Суду у справі № 130/3548/21 (провадження № 61-4479св22) щодо вказаної правової проблеми сприятиме забезпеченню єдності судової практики, дотриманню принципу верховенства права, складовою якого є юридична визначеність, та принципу пропорційності, апеляційний суд вважає, що у даному випадку він матиме значення при вирішенні цієї справи та підлягатиме застосуванню у даному спорі.

Однакове застосування закону забезпечуватиме реалізацію верховенства права, рівність перед законом та правову визначеність у державі. Єдність у практиці застосування одних й тих самих норм права поліпшуватиме громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також сприятиме утвердженню довіри до судової влади в цілому.

Ухвалення протилежних чи суперечливих судових рішень, особливо судом вищої інстанції, може спричинити порушення права на справедливий суд, закріпленого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У зв`язку з наведеним, апеляційний суд доходить висновку про необхідність зупинення провадження у справі, що є предметом апеляційного перегляду до вирішення Великою Палатою Верховного Суду справи № 130/3548/21 (провадження № 61-4479св22).

Керуючись ст. ст. 252, 389 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 24 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Довгошиївського ліцею Млинівської селищної ради Дубенського району Рівненської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Управління освіти, культури, туризму, молоді та спорту Млинівської селищної ради Рівненської області, Комунальна установа «Централізована Бухгалтерія» Млинівської селищної ради Рівненської області, про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, зупинити до вирішення Великою Палатою Верховного Суду справи № 130/3548/21 (провадження № 61-4479св22).

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 06 грудня 2022 року.

Головуючий Н. М. Ковальчук

Судді: С. В. Хилевич

В. В. Майданік