Справа № 236/750/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року м. Лиман

Суддя Краснолиманського міського суду Донецької області Бікезіна О.В., розглянувши заяву представника Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» Світлани Футорян про відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі №261/1867/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», в особі Донецької обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом,

ВСТАНОВИЛА:

18.02.2022 року заявник звернулася до Краснолиманського міського суду Донецької області з заявою, в якій просить відновити втрачене судове провадження по цивільній справі №261/1867/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», в особі Донецької обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом, яка була розглянута Петровським районним судом м. Донецька 12 травня 2014 року. В обґрунтування заявник посилається на ті обставини, що зазначеним рішенням Петровського районного суду м. Донецька з ОСОБА_1 на користь банку стягнуто 152043,00 грн. боргу за кредитним договором а також 1520,43 грн. судового збору. За заявою стягувача 13.06.2014 року постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Петровського управління юстиції відкрите виконавче провадження № 43697762. Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві від 10.11.2014 року виконавчий лист №261/1867/14-ц начебто було повернуто стягувачу. Проте до теперішнього часу виконавчий лист та вказана постанова на адресу банку не надходили. Враховуючи захоплення приміщення, матеріально-технічної бази та всієї документації Донецької обласної дирекції АБ «Укргазбанк», доступу до власних документів по вказаній справі заявник до теперішнього часу не має. Наявні обставини вказують на фактичну втрату не з вини стягувача виконавчого листа. Відновлення втраченого судового провадження необхідно для отримання дублікату виконавчого документа та пред`явлення його до виконання. Просила поновити строк для звернення до суду із заявою про відновлення втраченого судового провадження, відновити втрачене судове провадження в частині відновлення тексту рішення Петровського районного суду м. Донецька від 12 травня 2014 року.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження за заявою про відновлення втраченого судового провадження, дослідивши зміст заяви та доданих до неї документів, суддею встановлено наступне.

Згідно з приписами статті 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до частини 5 статті 491 ЦПК України заява про відновлення втраченого судового провадження для виконання судового рішення може бути подана до закінчення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Суд може поновити зазначений строк, якщо за клопотанням заявника визнає причини його пропуску поважними.

Доведеність поважності причин пропуску цього строку за правилами статті 81 ЦПК України покладається на заявника.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суддя відповідно до ст. 89 ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

З наданих суду матеріалів вбачається, що рішення Петровського районного суду м. Донецька, судове провадження за яким просить відновити заявник, ухвалене в 2014 році, і на час звернення до суду із відповідною заявою про відновлення втраченого провадження пройшло більше 7 років.

Як вбачається з постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Петровського управління юстиції від 13.06.2014 року про відкриття виконавчого провадження № 43697762, сторонам виконавчого провадження було роз`яснено їх право знайомитися з матеріалами виконавчого провадження, внесеними до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, наданий відповідний ідентифікатор доступу 580ЕЕ9ДІД3Б0.

З наданої заявником Інформації про виконавче провадження від 22.01.2022 року в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень знайдено наступну інформацію щодо вказаного виконавчого провадження: «відкриття ВП 13.06.2014 року», «звернення стягнення на майно боржника (на підставі заяви стягувача) 24.06.2014 року», «призначення експерта 02.07.2014 року», «повернення ВД стягувачеві п. 9 ч. 1 ст. 47 (встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника 10.11.2014 року).

Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (пункт 4 Рішення Конституційного Суду України від 05 квітня 2001 року № 3-рп/2001 у справі за конституційним поданням Президента України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України»).

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

Згідно з пунктом 5 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Зі змісту пункту 5 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» вбачається, що положення цього закону застосовуються лише до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності цим законом. Для пункту 5 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм закону до виконавчих документів, пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Аналогічні по суті висновки зроблені і в постановах Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 905/6977/13, від 02 травня 2018 року у справі № 5016/149/2011, від 01 серпня 2018 року у справі № 553/1951/14-ц.

Відповідно до вимог статті 22 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження», чинного на час видачі виконавчого листа №261/1867/14-ц, строк пред`явлення до виконання рішення суду встановлювався в 1 рік.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання (п. 1 ч. 4 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження").

Таким чином, з часу повернення виконавчого документа стягувачу у 2014 році минуло більше 1 року, та відповідно строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після повернення його стягувачу сплив. При цьому доказів втрати виконавчого документу з наданих суду матеріалів не вбачається.

Верховний Суд у постанові від 02.10.2019 року по справі №642/7456/18 зробив висновок, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Під час вивчення матеріалів які додані до заяви суддею встановлено достатньо доказів про обізнаність банку про наявність відкритого виконавчого провадження, про можливість своєчасно, а не 25.01.2022 року отримати інформацію про виконавче провадження. Проте, заявник будучи обізнаним про існування рішення суду та виконавчого провадження більше 7 років не здійснював жодних дій, спрямованих на отримання такої інформації.

Крім того, враховуючи встановлені по справі обставини суддя вважає належним застосування рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», в п. 27 якого ЄСПЛ зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, належних та переконливих доказів поважності причин пропуску строку для звернення до суду із заявою про відновлення втраченого судового провадження суду не надано, більш того, представник заявника взагалі вважає, що оскільки «постанови державного виконавця про повернення та виконавчий лист не надходили на адресу стягувача, строк їх повторного пред`явлення згідно вищезгаданих норм Закону не сплинув, у зв`язку з чим наявні законні підстави для видачі дублікату виконавчого листа».

З урахуванням викладеного, суддя не вбачає наявність поважних причин для поновлення Публічному акціонерному товариству Акціонерний банк «Укргазбанк» строку для звернення до суду із заявою про відновлення втраченого судового провадження по справі №261/1867/14-ц, отже вказане клопотання відхиляє.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 492 ЦПК України, суд відмовляє у відкритті провадження за заявою про відновлення втраченого судового провадження у випадку подання заяви після закінчення строку, встановленого частиною п`ятою статті 491 цього Кодексу, в разі якщо суд відхилив клопотання про його поновлення.

Враховуючи викладене, оскільки заява про відновлення втраченого судового провадження, надійшла до суду після закінчення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, суддєю відхилено клопотання про поновлення такого строку, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 492 ЦПК України суддя дійшла висновку про відмову у відкритті провадження за заявою представника Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» Світлани Футорян про відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі №261/1867/14-ц.

Керуючись ст. 491, 492 ЦПК України, суддя

УХВАЛИЛА:

У поновленні Публічному акціонерному товариству Акціонерний банк «Укргазбанк» строку для звернення до суду із заявою про відновлення втраченого судового провадження по справі №261/1867/14-ц, за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», в особі Донецької обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом відмовити.

У відкритті провадження за заявою представника Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» Світлани Футорян про відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі №261/1867/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», в особі Донецької обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не були вручені у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя -