КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 521/1461/20 Апеляційне провадження № 22-ц/824/2530/2022Головуючий у суді першої інстанції - Яковлєва Л.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2022 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Березовенко Р.В., Лапчевська О.Ф.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана від його імені та в його інтересах адвокатом Пілюк Суліко, яка діє на підставі договору, на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2021 року про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 85 284,43 грн (а.с. 4-8).

У травні 2021 року ОСОБА_1 було подано зустрічну позовну заяву до АТ КБ «ПриватБанк», в якій просив визнати нікчемним договір кредитування у вигляді анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, укладений 08.04.2017 між банком та ОСОБА_1 , та стягнути з банку на його користь моральну шкоду у розмірі 100 000,00 грн. (а.с.50-55).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24.06.2021 відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання нікчемним договору кредитування (а.с. 78-79).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу на направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Вказує, в оскаржуваній ухвалі, суд першої інстанції не зазначив процесуального рішення про визначення поважними або неповажними причини про продовження строку на подачу зустрічного позову, чим порушено статті 55, 129 Конституцій України, а саме права позивача на доступ до суду.

05.10.2021 від АТ КБ «ПриватБанк» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що ОСОБА_1 подано зустрічну позовну заяву з порушенням процесуального строку, при цьому, відповідач не вказує на поважність причини пропуску даного строку та не обґрунтовує неможливість подачі зустрічного позову у визначені законом строку, як і не надає доказів наведеному.

Справу розглянуто в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи у прийнятті зустрічної позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що зустрічну позовну заяву подано з пропуском строку подання такого позову, при цьому, ОСОБА_1 не вказує на поважні причини пропуску даного строку та не обґрунтовує неможливість подачі зустрічного позову у визначені законом строки, як і не надає доказів наведеному.

Але погодитись із такими висновками в повній мірі не можливо з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.04.2020 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25.05.2020 здійснено перехід з розгляду цивільної справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін на розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням і викликом сторін, в зв`язку з неотримання відповідачем поштової кореспонденції. Також, ОСОБА_1 надано строк на подання відзиву та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження (а.с. 47-48).

11.05.2021 ОСОБА_1 подана зустрічна позовна заява до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання нікчемним договору кредитування. Разом з поданою заявою зазначено, що копії ухвали про відкриття провадження від 07.04.2020, ухвали про здійснення переходу з розгляду цивільної справи за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін на розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням і викликом сторін від 25.05.2020 ні представник, ні ОСОБА_1 не отримували. З матеріалами справи представник ознайомилась 19.04.2021.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24.06.2021 відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання нікчемним договору кредитування.

Згідно ч. 3 ст. 193 ЦПК України вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Статтею 126 ЦПК України визначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У частинах 7, 8 статті 127 ЦПК України зазначено, що про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Як убачається з матеріалів справи, зустрічна позовна заява містить окрему вимогу щодо продовження процесуального строку, отже, суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо поновлення процесуального строку на подання зустрічної позовної заяви, мав постановити ухвалу про поновлення строку на подання зустрічної позовної заяви, про відмову у поновленні процесуального строку або про залишення зустрічної позовної заяви без розгляду.

При цьому, вирішуючи питання про поновлення строку на подання зустрічної позовної заяви, судом першої інстанції, в оскаржуваній ухвалі, не зазначено про прийняте рішення, і, як наслідок, прийнято помилкове рішення про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви, оскільки нормами діючого процесуального законодавства не передбачено такої процесуальної дії.

Окрім зазначеного, суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо поновлення або про відмову у поновленні процесуального строку, постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена окремо від рішення суду (п. 10 (п. 6) ч. 1 ст. 353 ЦПК України).

Таким чином, суд першої інстанції прийняв рішення про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 , що не передбачено нормами процесуального закону, тому, зазначені обставини дають підстави для скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржувана ухвала підлягає скасуванню та направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана від його імені та в його інтересах адвокатом Пілюк Суліко, яка діє на підставі договору, задовольнити.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2021 року про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська