ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-342/2010Головуючий у 1-й інстанції Мочальська В.М.
Провадження № 22-ц/817/214/22 Доповідач - Гірський Б.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2022 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

Головуючого - Гірський Б.О.

Суддів - Бершадська Г. В., Хома М. В.,

за участю секретаря - Панькевич Т.І.

представника ТОВ Фінансова компанія Дніпрофінансгруп, Чернігівської І.Я.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 2-342/2010 за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" на ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 01 грудня 2021 року, постановлену суддею Мочальською В.М., повний текст якої складено 06 грудня 2021 року, в справі за скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" на бездіяльність начальника Кременецького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" (далі ТзОВ «ФК «Дніпрофінансгруп»), яке є правонаступником ВАТ «КБ «Надра», звернулося до суду із вказаною скаргою, посилаючись на те, що на виконанні Кременецького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області перебувало виконавче провадження № 36356486 з виконання виконавчого листа № 2-342/10, виданого 30.08.2010 року Кременецьким районним судом Тернопільської області про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в межах вартості належного їй предмета іпотеки в розмірі 188649 гривень на користь ВАТ КБ «Надра» в особі Тернопільського РУ заборгованості за договором кредитної лінії №133/2007 МКК від 30 жовтня 2007 року в сумі 62176,48 доларів США, що еквівалентно 498033 гривні 60 копійок. Виконавче провадження здійснювалося щодо боржника ОСОБА_2 .

Зазначає, що з повідомлення Управління забезпечення примусового виконання рішень Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) № 6188/4.2-21/4.2/2926 від 27.10.2021 року їм стало відомо про те, що 06.02.2013 року державним виконавцем було відкрито вказане виконавче провадження, а 30.10.2017 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження".

Вважає, що при поверненні виконавчого документа, державний виконавець не здійснив надані йому повноваження щодо розшуку майна боржника, обмежившись перевіркою зареєстрованого права власності на нерухоме майно боржника, чим порушив чинні станом на день винесення постанови норми Закону України "Про виконавче провадження", в чому вбачається його протиправна бездіяльність, внаслідок якої прийнято безпідставну постанову про повернення виконавчого документа без виконання, чим порушено право стягувача на виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Просили суд поновити строк для подання скарги на бездіяльність державного виконавця, визнати бездіяльність державного виконавця - начальника Кременецького міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Тернопільській області Кондратюка Р.В. в частині розшуку майна боржника ОСОБА_2 протиправною, визнати протиправною та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, а також зобов`язати Кременецький міськрайонний відділ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відновити виконавче провадження №36356486.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 01 грудня 2021 року поновлено ТзОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" строк на звернення до суду зі скаргою на бездіяльність начальника Кременецького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

У задоволенні скарги ТзОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» відмовлено.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 24.01.2022 року виправлено допущену описку в ухвалі Кременецького районного суду Тернопільської області від 01 грудня 2021 року у справі № 2-342/2010 (4-с/601/7/2021) та вказано дату ухвалення судового рішення «01 грудня 2021 року» замість помилково зазначеної «06 грудня 2021 року».

В апеляційній скарзі ТзОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» просить ухвалу суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні скарги скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким скаргу ТзОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» задовольнити, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість та неправильне застосування судом норм матеріального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що виносячи постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, на підставі п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» (у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення), державний виконавець не врахував, що рішенням суду, на підставі якого видано виконавчий лист, не встановлено як спосіб виконання судового рішення звернення стягнення на предмет іпотеки, а лише зазначено провести стягнення з боржників в межах вартості належного їм предмета іпотеки в розмірі 188649 грн., і зазначено про стягнення заборгованості в користь банку в сумі 62176,48 доларів США, що еквівалентно 498033,60 грн..

Тому, вказує, що державний виконавець цього не врахував і не здійснив заходів щодо виявлення, арешту та опису рухомого майна належного боржнику, в т. ч. наземних та річкових транспортних засобів, цінних паперів, корпоративних прав, дебіторської заборгованості, майна, яким ОСОБА_2 володіє з іншими особами, грошових коштів, належних боржнику, в т. ч. на рахунках, вкладах у банках, заробітної плати чи інших доходів боржника, а також нерухомого майна, що належить боржнику, проте право власності на таке майно не зареєстровано у визначеному законом порядку.

Такі його дії не відповідають вимогам ст.129-1 Конституції України, ст.ст.10, 18, 37 ЗУ «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Відсутність обґрунтованого висновку стосовно належного та повного вчинення державним виконавцем визначених законом дій щодо розшуку майна боржника дає підстави вважати передчасним висновок про відсутність такого майна у боржника та повернення виконавчого документа стягувачу.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах ВС від 18.03.2019 у справі №21-303-08; від 01.07.2020 року у справі №755/17274/17; від 22.04.2021 року у справі №905/2488/15.

Крім того зазначає, що заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може мати місце як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення прав вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин (постанова ВС від 29.03.2021 у справі №2-5356/10).

Вважає такими, що не заслуговують на увагу посилання боржника щодо подвійного стягнення за виконавчим листом, оскільки ухвалу суду першої інстанції про видачу дублікату виконавчого листа у даній справі та поновлення пропущеного строку пред`явлення його до виконання скасовано постановою апеляційного суду.

Звертає увагу на те, що факт знищення матеріалів виконавчого провадження у паперовому вигляді не може слугувати наслідком неможливість надання інформації про вчинені виконавцем дії у виконавчому провадженні та процесуальні рішення виконавця, оскільки копії усіх матеріалів виконавчого провадження зберігаються у автоматизованій системі виконавчого провадження.

Таким чином, знищення паперового носія інформації про виконавче провадження не є підставою для відмови у задоволенні скарги.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначає, що ухвалою Кременецького районного суду від 03.12.2020 року було замінено сторону стягувача у виконавчому листі, а не у виконавчому провадженні, що підтверджує те, що ТзОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» не є стороною виконавчого провадження та не має права на оскарження постанови, винесеної державним виконавцем в рамках виконавчого провадження №36356486, стягувачем за яким на момент винесення постанови було ВАТ «КБ «Надра».

Вважає ухвалу суду першої інстанції законною.

У відзиві на апеляційну скаргу Кременецький відділ ДВС у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) зазначає, що у виконавчому провадженні №36356486 постанова про заміну сторони виконавчого провадження не виносилася, у зв`язку з чим ТзОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» не набуло статусу сторони виконавчого провадження, отже не має права на оскарження постанови державного виконавця.

Крім того, вказує, що виконавче провадження №36356486 знищено згідно Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, а інформація, яка міститься в АСВП щодо вчинених виконавчих дій та майнового стану боржника по даному виконавчому провадженню є неповною.

У судовому засіданні представник ТзОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» Братівник І.В. підтримав апеляційну скаргу в її межах, посилаючись на доводи, викладені в ній.

ОСОБА_2 проти доводів апеляційної скарги заперечила, вважає ухвалу суду першої інстанції такою, що постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників цивільного процесу, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, відзивами на апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 07 червня 2010 року стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в межах вартості належного їм предмета іпотеки в розмірі 188649 гривень на користь ВАТ КБ «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Тернопільське регіональне управління заборгованість за договором кредитної лінії № 133/2007 МКК від 30 жовтня 2007 року в сумі 62176,48 доларів США, що еквівалентно 498033 гривні 60 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Тернопільське регіональне управління державне мито в сумі 1700 гривень, витрати на ІТЗ в сумі 120 грн.

30.08.2010 року, на підставі вказаного рішення, стягувачу було видано виконавчий лист, який було пред`явлено до примусового виконання до відділу ДВС Кременецького РУЮ.

Постановою начальника Кременецького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Кондратюка Р.В. від 30.10.2017 року повернуто виконавчий документ стягувачу у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення (а.с.10).

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 26.01.2021 року, на підставі поданої заяви, замінено сторону стягувача у виконавчому листі, що видав Кременецький районний суд Тернопільської області по справі № 2-342/10 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в межах вартості належного їй предмета іпотеки в розмірі 188649 гривень на користь ВАТ КБ «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Тернопільське регіональне управління заборгованість за договором кредитної лінії № 133/2007 МКК від 30 жовтня 2007 року в сумі 62176,48 доларів США, що еквівалентно 498033 гривні 60 копійок, з ВАТ «КБ «Надра» на його правонаступника, а саме: товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп", , (адреса: 49089, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Автотранспортна, будинок 2, офіс 205), згідно з договором від 23.07.2020 року про відступлення права вимоги.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 18.08.2021 року в справі №601/453/21 ТзОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було відмовлено у видачі дублікату виконавчого документа та в поновленні строку пред`явлення його до виконання.

З повідомлення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) №6188/4.2-21/4.2/2926 від 27.10.2021 року вбачається, що 06.02.2013 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №36356486, а 30.10.2017 року - постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 9).

Згідно акту про вилучення проваджень для знищення від 24.02.2021 року, виконавчі провадження №36356486 знищено (а.с.32-34).

Відмовляючи у задоволенні скарги ТзОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» в частині визнання бездіяльності державного виконавця протиправною, визнання протиправною та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу та зобов`язання відновити виконавче провадження, суд першої інстанції виходив з того, що на момент винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови ТзОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" не набуло статусу сторони виконавчого провадження та його права порушені не були.

Суд апеляційної інстанції погоджується із таким висновком суду першої інстанції, оскільки судом правильно встановлено фактичні обставини справи, на підставі яких дано належну правову оцінку та зроблено обґрунтовані висновки по суті позовних вимог.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Порядок розгляду скарг на дії, бездіяльність, рішення, державного виконавця, чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання рішення визначений розділом VІІ ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч.1 ст.15 ЗУ «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Відповідно до ч.1. ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч.1 ст. 448 ЦПК України).

Частиною 2 ст. 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ч. 3 ст.451 ЦПК України).

Твердження апелянта про те, що бездіяльністю начальника Кременецького міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Тернопільській області Кондратюка Р.В. порушено їх право як стягувача за виконавчим листом про стягнення кредитної заборгованості з боржника ОСОБА_2 не заслуговують на увагу, так як статусу стягувача ТзОВ ФК Дніпрофінансгруп" набуло з моменту ухвалення на його користь судового рішення (січень 2021 року), а на час винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачу (30.10.2017 року) стягувачем було ПАТ КБ Надра та дії державного виконавця останнім не оскаржувались, а виконавчий документ не пред`являвся повторно до виконання у встановлені законом строки. Відповідно права ТОВ ФК Дніпрофінансгруп" на час винесення начальником державної виконавчої служби оскаржуваної постанови не було порушено.

Згідно з положеннями ч.5 ст.37 ЗУ Про виконавче провадження (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваної постанови, а також на час набуття ТзОВ «ФК «Дніпрофінанасгруп» статусу стягувача) повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Проте, товариство після відступлення йому права вимоги, протягом строків встановлених законом не скористалося правом звернення до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження та повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Інші доводи апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення в оскаржуваній частині не спростовують.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції в оскаржуваній частині відповідає вимогам права та обставинам справи; підстави для її скасування в межах вимог, заявлених як у суді першої інстанції так і в апеляційній скарзі, у апеляційного суду відсутні.

Судові витрати, у відповідності до ст.452 ЦПК України, слід покласти на ТзОВ «ФК «Дніпрофінанасгруп» в межах сум ним понесених.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" - залишити без задоволення.

Ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 01 грудня 2021 року залишити без змін.

Судові витрати за розгляд справи в апеляційному суді покласти на ТзОВ «ФК «Дніпрофінанасгруп» в межах сум ним понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 лютого 2022 року.

Головуючий Гірський Б.О.

Судді: Хома М.В.

Бершадська Г.В.