РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2022 року

м. Рівне

Справа № 562/1733/21

Провадження № 22-ц/4815/576/22

Рівненський апеляційний суд:

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий : Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання: Мороз А.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи апеляційну скаргу представника Здолбунівської міської ради Рівненського району Рівненської області на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 14 грудня 2021 року у справі за позовом Здолбунівської міської ради Рівненського району Рівненської області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про розірвання договору оренди,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив розірвати договір оренди земельної ділянки від 23 січня 2020 року, кадастровий номер :00:0010:0117, площею 0,0077 га, укладений між Здолбунівською міською радою та ОСОБА_1 , зареєстрований 07.02.2020 року управлінням промисловості, інфраструктури та агропромислового розвитку Здолбунівської районної державної адміністрації за номером 35448233 та зобов`язати ОСОБА_1 повернути земельну ділянку Здолбунівській міськраді в належному стані, в якому перебувала на 23.01.2020 року.

В обґрунтування позову посилався на те, що 23 січня 2020 року між Здолбунівською міськрадою та відповідачем було укладено договір оренди землі, предметом якого є земельна ділянка для будівництва та обслуговування будівель торгівлі по АДРЕСА_1 . Позивач зазначає, що відповідач після укладення договору оренди землі розпочав будівельні роботи по реконструкції існуючої будівлі шляхом добудови. Вважає, що оскільки вказана реконструкція проводилася без подання необхідних документів, які надають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, то ОСОБА_1 порушено умови договору оренди, тому просить розірвати цей договір.

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 14 грудня 2021 року у задоволенні позову Здолбунівської міської ради Рівненського району Рівненської області відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішення суду, Здолбунівської міської ради Рівненського району Рівненської області подала апеляційну скаргу в якій доводить про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення суду через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що ОСОБА_1 проводить будівництво на наданій в користування земельній ділянці без відповідних дозвільних, а також без погодження з власником земельної ділянки, тому самочинне будівництво підлягає знесенню.

Розміщення вказаного об`єкта не відповідає містобудівній документації на місцевому рівні, а саме генеральному плану м. Здолбунів.

Також орендарем не виконуються обов`язки, передбачені пунктом 31 договору оренди, а саме щодо підтримання в належному санітарному стані орендовану та прилеглу територію та не укладено угоду на вивіз сміття.

Крім того, щодо оспорюваного об`єкту відсутні будь-які дозвільні документи на будівництво. При цьому площа павільйону збільшилась з 11 кв.м. до 111,6 кв.м.

Доводить, що відповідач відчужив об`єкт нерухомості для ОСОБА_2 вже знаючи про спір щодо земельної ділянки. З урахуванням викладеного вважають помилковим твердження про автоматичну заміну сторони договору оренди землі у зв`язку із набуттям права власності на об`єкт нерухомості.

Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Відзив до апеляційного суду не надходив.

Сторони в судове засідання не зявились повторно, причин неявки не повідомили.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 23 січня 2020 року між Здолбунівською міською радою та ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :00:0010:0117, площею 0,0077 га, який зареєстрований 07.02.2020 року за номером 35448233. На вказаній земельній ділянці розташований торговий павільйон, який належав на праві приватної власності ОСОБА_1 .

08 липня 2021 року на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_1 відчужив нежитлову будівлю (торговий павільйон), який розташований по АДРЕСА_1 , що не оспорюється позивачем по справі.

Відмовляючи в задоволенні позові місцевий суд виходив з того, що позов заявлений до неналежного відповідача з чим погоджується колегія суддів.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтування позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. Висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача (частина перша, друга та третя статті 51 ЦПК України).

Частиною 4 ст. 12 ЦПК України закріплено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій;

Відповідно до частини 3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами, щодо предмету спору на власний розсуд.

Ухвалою від 20.08.2021 року закрите підготовче провадження у справі.

Того ж дня Здолбунівською міською радою подана заява про проведення підготовчого судового засідання без участі позивача.

За відсутності клопотання про залучення співвідповідача у місцевого суду не виникло обов`язку щодо вирішення вказаного процесуального питання.

Ухвалою від 29.10.2021 року суд першої інстанції вирішив питання про залучення співвідповідача.

З відзиву на позовну заяву та відповіді Здолбунівської міської ради вбачається, що обставина продажу павільйону розташованого на земельній ділянці № :00:0010:0117 була відомою позивачу 04.08.2021 року (а.с. 48).

Місцевий суд суд вірно врахував, що відповідно до вимог ч.2 ст.120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до ч.3 ст.7 Закону України «Про оренду землі» до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку.

Відчуження павільйону, що належав відповідачу призвело до заміни сторони договору оренди на ОСОБА_2 .

Отже, позивач не довів, що не міг знати або не знав про необхідність залучення співвідповідача до закриття підготовчого провадження.

Обґрунтовуючи позов, за його змістом, Здолбунівська міська рада фактично ставить вимогу про знесення самочинного будівництва.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Апелянт вказує, що ОСОБА_1 набув право власності на торговий павільйон, площею 11 кв.м. у 2019 році.

При укладенні договору оренди земельної ділянки було враховано, що на ній знаходиться спірне приміщення торговельний павільйон. Незаконність цього будівництва не встановлена.

В подальшому позивач стверджує про збільшення площі павільйону до 111,6 кв.м., проте в матеріалах справи відсутні докази такого збільшення.

Позивачем не надано суду актів обстеження земельної ділянки, графічних матеріалів, висновків земельної та будівельно-технічної експертизи, які б дозволяли встановити стан земельної ділянки та павільйону на момент укладення договору оренди та за рахунок чого здійснено збільшення площі.

Поряд із цим, в своєму позові міськрада наполягала на зобов`язанні відповідача повернути земельну ділянку в стані в якому вона перебувала на час укладення договору оренди, без конкретизації, які будівлі чи частини підлягають знесенню або демонтажу, будівництво яких здійснено з порушенням будівельних норм і правил чи без отримання відповідних дозвільних документів.

Разом із тим, застосування такого крайнього заходу як знесення можливо лише тоді, коли така вимога заявлена та обгрунтована та використано усі передбачені законодавством України заходи з метою усунення порушень і коли неможлива перебудова об`єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови.

Саме таку правову позицію щодо застосування положень статті 376 ЦК України висловив Верховний Суд України у справі № 6-180цс14.

Таким чином доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду, а виходячи з меж заявлених вимог та наданих доказів не містять підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Здолбунівської міської ради Рівненського району Рівненської області залишити без задоволення, а рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 14 грудня 2021 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складений 08 грудня 2022 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

Н.М. Ковальчук