КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 362/1040/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

суддя-доповідач Слюсар Т.А.

суддів: Білич І.М., Коцюрби О.П.,

за участю секретаря судового засідання Хоменко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Сироткіної Анастасії Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 вересня 2022 року у складі судді Марчук О.Л.,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Опетатор газорозподільної системи «Киїоблгаз» про визнання недійсним і скасування протоколу,-

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом в якому просила визнати недійсним і скасувати протокол про порушення № 2488 від 03.08.2022 (фактично 2021 року), акту № 1988 експертизи лічильника від 21.09.2021, рахунку на оплату збитків у розмірі 58 883 грн 76 коп. і рахунку № 1988е від 21.09.2021.

Позов обґрунтовано тим, що приблизно десять років тому представниками газопостачальної компанії у позивачки було демонтовано лічильник та встановлено замість нього інший лічильник газу без здійснення його опломбування.

03.08.2021 в помешканні споживача за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками відповідача було складено акт про порушення № 2488, акт про усунення порушення та акт про демонтаж лічильника для проведення експертизи.

Відповідно до довідки ДП «Київський обласний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» встановлено непридатність законодавчо врегульованого засобу вирію вальної техніки.

При цьому, виявлено втручання в лічильник газу у зв`язку із чим нараховано позивачу суму збитків у розмірі 58 883 грн 76 коп.

З огляду на вказане просила її позов задовольнити.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 вересня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат Сироткіна А.О. в інтересах ОСОБА_1 вважає, що оскаржуване рішення винесене при неповному встановленні обставин, які мають значення для справи та неправильно надана оцінка доказами у справі, просить скасувати рішення в повному обсязі та постановити нове, яким позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції в оскаржуваному рішення вказано про протокол про порушення №2488 від 03.08.2022 (фактично 2021 року), такий документ з такою назвою, номером та датою, в матеріалах справи відсутній, а тому суд робить свої висновки з якихось фантомних речей, з яких не може бути прийняте законне рішення по справі.

Зазначено, що судом першої інстанції не правильно встановлені обставини справи, оскільки відповідно до п.8 гл. 5 розділу ХІ Кодексу ГРС засідання комісії з розгляду акта про порушення має бути проведено оператором ГРМ не пізніше двомісячного строку з дня складання акта про порушення. Суд умисно в судовому рішення при описуванні даного пункту упускає строк розгляду актів правопорушення. Рішення про виставлення рахунку на оплату збитків було прийняте більше ніж через 2 місяці, як від акту про правопорушення від 03.08.2020 та навіть з урахуванням проведеної експертизи 21.09.2021.

Крім того вказано, що суд першої інстанції посилається на п.10 гл. 5 розділу ХІ Кодексу ГРС, де зазначено, що споживач зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, але позивача на за сідання такої комісії 27.10.2021 ніхто не запрошував, а відповідач підтверджуючих контраргументів не надав.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час якого, судом повідомлявся у встановленому законом порядку (а.с. 101), у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за його відсутності.

Колегія суддів, заслухавши адвоката Сироткіну А.О. в інтересах ОСОБА_1 , яка просила апеляційну скаргу задовольнити, дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За вимогами ст.ст. 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов`язаний з`ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов`язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як убачається з матеріалів справи, що 22 серпня 2007 року між Васильківською ФЕГГ ВАТ «Київоблгаз» та ОСОБА_2 укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання № 60872-0 приватного будинку площею 150 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13-19).

03.08.2020 представниками відповідача у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 ознаки несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу складено акт порушення № 2438 (а.с. 22).

З указаним актом споживачка не погодилася, посилаючись на те, що лічильник при установці після ремонту не був опломбований газовою службою. Заява на опломбування подавалася неодноразово (а.с. на звороті 22).

Відповідно до акту про усунення порушення від 08.09.2021 представниками АТ «Київоблгаз» проведено відповідні роботи, а саме: демонтовано ЛГ і направлення його на експертизу про що складено також акт демонтажу лічильника № від 08.09.2021 (а.с. 23, 24).

Лічильник газу ОСОБА_1 було направлено на експертизу, що підтверджується протоколом щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу від 08.09.2021 (а.с. 25).

За результатами експертизи лічильника газу, що належить позивачу, зафіксованою актом № 1988е від 21.09.2021, встановлено втручання в лічильник газу (а.с. 26).

Відповідачем за виявлені порушення було виставлено рахунок на оплату збитків від 27.10.2021 на суму 58 883 грн 76 коп. (а.с. 28).

Відмовляючи в задоволенні позову, районний суд виходи з підстав його недоведеності.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції і не може погодитись із доводами скаржника, викладеними в апеляційній скарзі щодо незаконності рішення суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав.

Закон України «Про ринок природного газу» визначає правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу.

Пунктами 27, 28 ч.1 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що постачальник природного газу - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу та постачання природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів.

Пунктом 35 ч.1 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу.

Пунктами 23, 37 ч.1 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність та споживач - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини.

Нормами ст.714 ЦК України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

В Кодексі газорозподільних систем, затверджених постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015 (далі-Кодекс), зазначено, що оператор газорозподільної системи (далі Оператор ГРМ) це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Встановлено, що АТ "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз", є оператором газорозподільної системи, що на підставі ліцензії АГ № 507469 від 01.09.2015 здійснює господарську діяльність з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Згідно п.4 гл.3 розділу 6 Кодексу, договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу. В п.7 гл.3 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договорі розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та/або документальне підтверджене споживання природного газу.

Відповідно до копії Договору про надання населенню послуг газопостачання №60872-0 від 22.08.2007, позивачка є споживачем послуг по постачанню природного газу для побутових потреб за адресою: АДРЕСА_1

Пунктом 1 гл.10 розділу Х Кодексу визначено, що якщо під час перевірки (обстеження) комерційного ВОГ або при контрольному огляді вузла обліку за домовленістю сторін або ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) буде ініційована експертиза щодо перевірки пошкодження пломб/ЗВТ чи несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, вони мають діяти з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до п.п.3 п.1 гл.2 розділу 11 Кодексу, до порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать, зокрема, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу).

Відповідно до п. 2 ч.10 розділу Х Кодексу, після зняття ЗВТ та/або пломби, пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу, чи гвинта, на якому закріплено пломбувальний матеріал (далі - пломба), у присутності сторін пломба або ЗВТ пакується в пакет з поліетилену чи з іншого цупкого матеріалу (або в транспортну тару, що передбачена заводом-виробником та зазначена в паспорті на ЗВТ), який опломбовується пломбою Оператора ГРМ з унікальним номером та, за бажанням, пломбою споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу). При цьому представник Оператора ГРМ складає протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу (по одному екземпляру для кожної сторони), в якому чітко зазначає: 1) поштову адресу місця проведення експертизи; 2) дату та орієнтовний час проведення експертизи (у випадку проведення експертизи ЗВТ та/або пломби суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу», Оператор ГРМ зазначає кінцевий строк, до якого має бути передано ЗВТ та/або пломбу до такого суб`єкта); 3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо проведення експертизи); 4) сторону, відповідальну за доставку ЗВТ та/або пломби на експертизу; 5) дату останньої повірки ЗВТ.

Під час складання протоколу щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу сторона, яка ініціювала експертизу, визначає, ким буде здійснюватися така експертиза (комісією з проведення експертизи ЗВТ та пломб, яка затверджується наказом Оператора ГРМ, або суб`єктом судово-експертної діяльності, діяльність якого регулюється Законом України «Про судову експертизу»).

Експертиза ЗВТ та/або пломби має бути проведена протягом десяти робочих днів з дня складання протоколу (крім випадку проведення експертизи ЗВТ та/або пломби суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу»).

Сторона, відповідальна за доставку ЗВТ та/або пломби, визначається за домовленістю сторін (в іншому разі - Оператором ГРМ). Сторона, відповідальна за доставку ЗВТ та/або пломби на експертизу, персонально відповідає за цілісність пломби, встановленої на пакеті (тарі).

Актом про порушення №2488 від 03.08.2020, дослідженим судом було встановлено, що за адресою позивачки під час перевірки лічильника газу, представниками відповідача було виявлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: пп.3 п.1 гл.2 розділу ХІ, яке полягало у виявлені ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, що було вичавлено при виконанні, а саме: відсутність пломби на ПЛТ, пошкодження охоронної пломби на счетному механізмі, відсутність тавра виробника та характерні подряпини скла та охоронної пломби счетного механізму.

Акт підписано представниками відповідача та позивачкою у розділі зауваження у якому вона не погоджується з указаним актом.

Лічильник газу ОСОБА_1 було направлено на експертизу, що підтверджується відповідним протоколом від 08.09.2021 (а.с. 25). Проведеною комісією експертизою лічильника газу, що належить позивачу, встановлено втручання в лічильник газу, зокрема порушення умов експлуатації, пошкоджені 4,5,6,7 цифрові ролики (а.с. 26).

Згідно частини 1 та пункту 2 частини 2 статті 59 Закону України «Про ринок природного газу» від 09 квітня 2015 року №329-VIII (далі Закон №329-VIII), суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку природного газу зокрема є: несанкціонований відбір природного газу.

Представниками відповідача встановлено порушення - несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу, яке підтверджено висновками експертизи, проведеної відповідно до вимог розділу Порядок проведення експертизи ЗВТ та пломб Кодексу ГРМ.

Розрахунок необлікованого або облікованого частково об`єму природного газу внаслідок порушення здійснюється за наявності акта про порушення та у порядку, визначеному в розділі ХІ Кодексу ГРМ.

У разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Якщо несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу здійснено шляхом прихованих заходів, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня встановлення лічильника газу та/або пломби, які виявились пошкодженими (їх встановлення повинно підтверджуватися відповідним актом про їх встановлення), але не більше 12 місяців (п.1 гл.3 розділу 11 Кодексу ГРМ).

Відповідачем здійснено нарахування за необлікований об`єм природного газу, що підтверджується розрахунком, який не спростовано позивачем та свого розрахунку суду не надано.

Відповідно до ст.526, п.4 ч.1 ст.611 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - відшкодування збитків.

Твердження позивача, що судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні вказано що протокол про порушення №2488 від 03.08.2022 (фактично 2021 року) в матеріалах справи відсутній, не заслуговує на увагу, оскільки спростовано його наявністю.

Що стосується дати вказаного протоколу, то відповідно до справи у ньому зазначено 2020 замість правильного 2021, що підтверджується також записом, зробленим власноруч ОСОБА_1 під час ознайомлення з ним 03.08.2021, проте ця обставина істотного значення по справі не має й на суть прийнятого рішення не впливає.

Відхиляє суд й доводи апеляційної скарги про те, що у позивачки за наслідками демонтажу вилучено лічильник ВІЗАР G 6 №0256837, а в акті експертизи зазначено інший номер, остільки згідно даних акту № про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи від 08.09.2021року, складеного працівниками АТ «Облгаз» у вилученому з помешкання позивачки лічильнику працівниками не було за можливе зазначити його номер та дату виготовлення, що засвідчено у присутності мешканця ОСОБА_3 , а замість нього було поставлено лічильник ВІЗАР G 6 №0256837 (а.с.24).

Лише під час проведення експертизи було встановлено його номер та дату виготовлення - ВІЗАР G 6 №0245400, 2011 р. (а.с.26,27).

Та обставина, що акт про порушення складено 03.08.2021, а розглянуто його пізніше, ніж два місяці як передбачено положеннями Кодексу ГРС, не свідчить про його розгляд з порушенням відповідного строку, остільки згідно п.8 гл.5 розділу Х1 Кодексу ГРТ такий строк визначено крім випадку очікування результатів експертизи ЗВТ, яка проводиться суб`єктами господарської діяльності у відповідності до вимог Закону України «Про експертизу».

Відповідно до справи, вилучений у позивачки лічильник газу перебував на експертному дослідженні, а тому строк розгляду матеріалів про виявлені порушення не носить пересічний характер.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони були предметом розгляду судом першої інстанції і кожному з них суд надав відповідну правову оцінку, зазначену у судовому рішенні.

На думку колегії суддів, доводи скаржника фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

Відповідно до ч.1. ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Сироткіної Анастасія Олександрівна в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 грудня 2022 року.

Суддя-доповідач:

Судді: