№ 610/117/22
№ 2/610/301/2022
Балаклійський районний суд Харківської області у складі:
головуючого: Стригуненка В.М.
секретаря: Паточки А.М.,
розглянувши в місті Балаклія Харківської області у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,
20.01.2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 27.06.2018 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., зареєстрований в реєстрі за № 5575.
В обґрунтування позову вказує про те, що після встановлення та авторизації на своєму смартфоні в застосунку «Дія», дізналась про існування відносно неї виконавчого провадження, відкритого 08.08.2018 р. на підставі вищевказаного виконавчого напису, який вона вважає таким, що не ґрунтується на вимогах закону. Зазначила, що 04.08.2012 р. уклала кредитний договір з АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ», але її не повідомляли про перехід права вимоги за цим договором до відповідача, а за таких умов у неї не виникло обов'язку щодо виконання вимог відповідача. Звернула увагу суду, що не отримувала від відповідача жодних вимог про усунення порушень, що є безумовною підставою для визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Наголосила про те, що кредитний договір укладений між нею та АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» нотаріально не посвідчувався, а отже відповідач не міг надати нотаріусу нотаріально посвідчений оригінал договору. А сам оспорюваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом не на документі, який встановлює заборгованість (оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору), а на окремому новоствореному документі, що не передбаченого чинним законодавством. Грошові вимоги, з метою погашення яких відповідач звернувся за вчиненням виконавчого напису про стягнення заборгованості, виходить за межі встановленого законодавством трирічного строку позовної давності. Сплив позовної давності є підставою для відмови в задоволенні заявлених вимог, включення відповідачем до складу заборгованості платежів, сплата яких прострочена більш, ніж на три роки, також свідчить про спірність заявленої до погашення суми боргу. Звернула увагу на те, що у зв'язку з неодноразовими порушеннями нотаріусом законодавства при вчиненні нотаріальних дій, які встановленні рішеннями судів, що завдало шкоди фізичним та юридичним особам, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю видане на ім'я ОСОБА_2 анульоване.
Позивач надала письмову заяву про підтримку позову, просила справу розглянути за її відсутності (а.с. 39).
Представник відповідача надав письмову заяву про визнання позовних вимог, просив задовольнити позовні вимоги в частині визнання оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню (а.с. 36, 37).
Третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Т.Л. про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, про що свідчить отримання судової повістки, копії позовної заяви з доданими до неї документами (а.с. 35), однак в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила, письмових пояснень та заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, поважності причин неявки не убачається, клопотань та письмових заперечень від неї не надходило.
Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином за адресою її місця знаходження, однак на пошту за отриманням судової повістки, копії позову з доданими до нього документами і в судове засідання не з`явилась (а.с. 33, 34), про причини неявки суду не повідомила, письмових пояснень та заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, поважності причин неявки не убачається, клопотань та письмових заперечень від неї не надходило.
Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини.
14.08.2018 р., 20.08.2018 р., 09.11.2020 р. та 16.02.2021 р. приватним виокнавцем ОСОБА_3 у вказаному виконавчому провадженні винесено постанови про: передачу ВД на виконання до ПрАТ «ЄВРОЦЕМЕНТ-УКРАЇНА», виправлення помилок в процесуальному документі, про передачу ВД на виконання до ТОВ «ЕЛ ПІ ДЖІ РІТЕЙЛ» та про передачу ВД на виконання до ГУ ПФУ в Харківській обл. (а.с. 16-18).
Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку встановлених законом.
Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України.
Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.
Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
П. 1.1. Глави 16 розділу ІІ Порядку встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.
На підставі пунктів 2.1, 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.
Згідно до п. 3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документів згідно з Переліком, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум, витребування майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.
Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки.
Суд позбавлений можливості встановити, чи були надані нотаріусу документи, передбачені переліком документів, за яким проводилось стягнення у безспірному порядку, оскільки ні відповідачем, ні приватним нотаріусом не надано суду ніяких документів з цього приводу, тому ця інформація є непідтвердженою.
Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику.
Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника.
Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред'явлених для нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання.
Відповідачем не надано доказів на підтвердження відправлення копії письмової вимоги до позивача про погашення заборгованості, а також відсутнє підтвердження отримання нею такої письмової вимоги з попередженням про вчинення виконавчого напису у випадку непогашення заборгованості, у зв`язку з чим остання була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги відповідача, або ж виконати їх.
Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 15.04.2020 р. у справі № 158/2157/17.
Згідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
В суді не підтверджено, що укладений кредитний договір від 04.08.2012 р., який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, тому станом на 27.06.2018р. вона не мала правових підстав та повноважень вчиняти оскаржуваний виконавчий напис про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором.
Таким чином, не доведено, що нотаріусом для вчинення виконавчого напису належним чином здійснена перевірка наявності певних умов, за яких може бути вчинена зазначена нотаріальна дія, а також перевірка всіх пред'явлених для вчинення виконавчого напису документів, які підтверджують безспірність зазначеної заборгованості боржника перед стягувачем.
Отже, наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв'язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.
Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.
Згідно ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
В рамках даної цивільної справи такого клопотання не заявлялось.
Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
Внаслідок задоволення позову судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.
Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Як убачається з матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір за подання до суду позовної заяви в сумі 992,40 грн. та за подання заяви про забезпечення позову 496,20 грн. (а.с. 1, 20), а всього 1488,60 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 142, 158, 258, 259, 263-265 ЦПК України,
1.Позов задовольнити повністю.
4.Стягнути з Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 744,30 гривень судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», місце знаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, б. 4, .

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, місце знаходження: 01003, м. Київ, вул. Тарасівська, б. 18, офіс 12.

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяна Леонідівна, місце знаходження: 01135, м. Київ, вул. Златоустівська, б. 55, оф. 61, 62.

Головуючий В.М. Стригуненко