Справа № 487/7894/21
Провадження № 2/487/856/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2022 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Щербини С.В., за участю секретаря судового засідання Ляшенко А.Ю., представника позивача Кустова В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу №487/7894/21 за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської обласної фітосанітарної лабораторії про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської обласної фітосанітарної лабораторії про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Кустов В.В. заявив клопотання про застосування до відповідача заходів процесуального примусу. В обґрунтування поданого клопотання зазначив, що відповідач неодноразово зловживає своїм процесуальним правом на відкладення розгляду справи та вводить суд в оману щодо причин, які послугували підставою для відкладення. Окрім того зазначив, що представником відповідача не було надано суду усі наявні докази в порядку, строки, встановлені судом.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та заявлене представником позивача, суд приходить до наступного.

Статтею 43 ЦПК України передбачені права та обов`язки учасників справи, а частиною 3 зазначеної статті визначено, що у випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу. передбачені цим Кодексом.

Частиною 1 статті 143 ЦПК України визначено, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Згідно зі статтею 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

З аналізу наведених норм вбачається, що зловживанням правами можуть бути визнані дії учасника процесу, які формально хоча й передбачені серед його повноважень та прав, однак здійснюються ним не з метою досягнення передбаченого законом процесуального результату, а з метою затягування чи взагалі перешкоджання розгляду справи.

Разом з тим, такі обставини судом не встановлені.

Суд не вбачає подання представником відповідача клопотання про відкладення судового розгляду від 14.11.2022 року за вх. №13710 зловживанням процесуальними правами. Таке клопотання подано вперше, належним чином обґрунтоване і не дає підстав вважати, що своїми діями чи недобросовісною поведінкою представник відповідача намагається затягнути розгляд справи, чим би сприяв порушенню розумних строків розгляду справи. Будь-яких порушень представником відповідача вимог визначених п. 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України судом не встановлено.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання дій представника відповідача зловживанням процесуальними правами, у зв`язку з чим, у задоволенні клопотання представника позивача слід відмовити.

Керуючись ст.ст.43, 44, 143,-145, 260, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника позивача про застосування заходів процесуального примусу - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повни текст ухвали складено 29.12.2022 року

Суддя: С.В. Щербина