КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2022 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Вербова І.М., Невідома Т.О.,

секретар Ольшевська Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана від її імені та в її інтересах адвокатом Соболівським Антоном Михайловичем, який діє на підставі договору, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09 грудня 2021 року про залишення заяви без розгляду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», третя особа: Національне агентство з питань запобігання корупції про визнання незаконним та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ДП «НАЕК «Енергоатом», третя особа: НАЗК про визнання незаконним та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу (т. 1 а.с. 1 -10, 146-150).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17.11.2021 позов ОСОБА_1 до ДП «НАЕК «Енергоатом», третя особа: НАЗК про визнання незаконним та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу задоволено.

Визнано незаконним та скасовано накази ДП «НАЕК «Енергоатом»: № 673-к від 28.05.2021 «Про звільнення ОСОБА_1 » та № 796-к від 18.06.2021 « Про внесення змін на наказу ДП «НАЕК «Енергоатом» від 28.05.2021 № 673-к «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу контрольних заходів підрозділів неосновного виробництва департаменту з проведення контрольних заходів Дирекції з контрольно-ревізійної роботи - з 18.06.2021.

Стягнуто із ДП «НАЕК «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 297 969,36 грн. Стягнуто із ДП «НАЕК «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 на посаді начальника відділу контрольних заходів підрозділів неосновного виробництва департаменту з проведення контрольних заходів Дирекції з контрольно-ревізійної роботи, з дня звільнення - з 18.06.2021 (т. 1 а.с. 193-202).

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в зв`язку тим, що судом першої інстанції не в повній мірі вирішено питання щодо розподілу судових витрат (т. 2 а.с. 1-7)

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.12.2021 заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Соболівського А.М. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ДП «НАЕК «Енергоатом», третя особа: НАЗК про визнання незаконним та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу залишено без розгляду (т. 2 а.с. 54-55).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Вказує, що висновки суду першої інстанції про невиконання позивачем вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України не відповідають дійсним обставинам справи, а саме позивачем до закінчення судових дебатів в усній формі подано заяву про надання доказів розміру витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги. Докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу були подані позивачем в межах встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України строку.

Крім того, судом першої інстанції було постановлено ухвалу про залишення без розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення на підставі ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Водночас, положення цієї норми не підлягають застосуванню при залишенні без розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Також, судом першої інстанції не взято до уваги, що заявою про ухвалення додаткового рішення на розгляд суду було поставлено питання компенсації судових витрат, докази сплати яких містилися в матеріалах справи (т. 2 а.с. 64-67).

Відзиву від учасників справи не надходило.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник Соболівський А.М. підтримали подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просили її задовольнити

Представник ДП «НАЕК «Енергоатом» - Пальченко О.А. заперечував проти поданої апеляційної скарги та просив її відхилити.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17.11.2021 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Зі змісту оскаржуваної ухвали суду вбачається, що судом першої інстанції не поставлено на розгляд питання про компенсацію судового збору, докази сплати якого містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог.

Водночас, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1 816,00 грн., що підтверджується квитанціями № 77309 від 16.07.2021 на суму 908,00 грн. та № 58811 від 04.11.2021 на суму 908,00 грн, що знаходяться в матеріалах справи.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 816,00 грн. Водночас, судовим рішенням із відповідача на користь позивача стягнуто судовий збір в розмірі 908,00 грн.

При цьому, позивач у своїй заяві про ухвалення додаткового рішення вказував, що оскільки в судовому рішенні не в повному обсязі вирішено питання про компенсацію судових витрат, понесених у зв`язку із сплатою позивачем судового збору, то вбачається за доцільне у додатковому рішенні вирішити питання про компенсацію позивачу судового збору на суму 908,00 грн.

Натомість, суд першої інстанції своєю ухвалою про залишення без розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення позбавив позивача права на компенсацію судових витрат, докази сплати яких наявні в матеріалах справи.

Залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що стороною позивача не було дотримано умов для подання доказів щодо розміру витрат на правничу допомогу, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, і на підставі ч. 8 ст. 141 ЦПК України, дійшов висновку про залишення без розгляду даної заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі та стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Але погодитись із такими висновками в повній мірі не можливо з огляду на таке.

Судом першої інстанції було постановлено ухвалу про залишення без розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення на підставі ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Водночас, положення цієї норми не підлягають застосуванню при залишенні без розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Стаття 141 ЦПК України урегульовує розподіл судових витрат між сторонами. При цьому, у ч. 8 ст. 141 ЦПК України закріплюється, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З коментованого положення даної статті вбачається, що вказана норма урегульовує залишення без розгляду саме заяви про надання доказів розміру витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги після ухвалення рішення у справі. Однак, вказана стаття не врегульовує залишення без розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Натомість, саме положеннями статті 270 ЦПК України врегульовано порядок та підстави ухвалення додаткового рішення.

Так, ч. 3 ст. 270 ЦПК України закріплено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

З огляду на викладене, до вимог ухвалення додаткового рішення висуваються ті самі вимоги, що і до судового рішення.

При цьому, ч. 5 ст. 270 ЦПК України встановлюється, що додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнято додаткового рішення може бути оскаржено.

За таких умов законом встановлено два можливих наслідки подання заяви про ухвалення додаткового рішення:

- ухвалення додаткового рішення,

- постановлення ухвали про відмову в прийнятті додаткового рішення.

Разом з цим, законом не передбачені випадки залишення заяви про ухвалення додаткового рішення без розгляду, окрім подання такої заяви після закінчення строку на виконання рішення (ч. 2 ст. 270 ЦПК України), а тому неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права призвело до постановлення помилкової ухвали, яка на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню та направленню справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана від її імені та в її інтересах адвокатом Соболівським Антоном Михайловичем, який діє на підставі договору задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09 грудня 2021 року про залишення заяви без розгляду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», третя особа: Національне агентство з питань запобігання корупції про визнання незаконним та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 04 липня 2022 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді І.М. Вербова

Т.О. Невідома