Провадження №2/193/92/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

16 лютого 2022 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Шумської О.В.

за участю секретаря Мельникової Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду сел.Софіївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до Вакулівської сільської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи її тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина, яка складалась із житлового будинку АДРЕСА_1 . Вказану спадщину позивач прийняв і відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом НМЕ 208012 виданого 8 червня 2017 року Кот Л.І. приватним нотаріусом Софіївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі за № 507 набув право власності на вказане домоволодіння, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом.

Право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 08.06.2017 року Кот Л.І. приватним нотаріусом Софіївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 252.

Житловий будинок АДРЕСА_1 розташований на земельній ділянці, площею 0.1289 гектарів.

З метою виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку у грудні 2020 року позивач звернувся до відділу у Софіївському районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області але відділ у Софіївському районі ГУ Держгеокадастру надав йому 03.12.2020 року витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за номером НВ-20 із якого стало відомо, що право власності на земельну ділянку площею 0.1289, місце розташування АДРЕСА_1 зареєстровано на покійного батька ОСОБА_3 , дата державної реєстрації права власності 01.08.2006 року. Кадастровий номер земельної ділянки :04:001:0092 про, що позивачу на час оформлення спадкового майна, житлового будинку, відомо не було.

Крім цього 17.03.2021 року відділ у Софіївському районі ГУ Держгеокадастру надав позивачу довідку про те, що у відділі інформація щодо видачі Державного акту на право приватної власності на землю площею 0.1289 га, присадибна ділянка, на ім`я ОСОБА_3 - відсутня.

Відповідно звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 21 травня 2021 року, вартість земельної ділянки складає 13 000 ( тринадцять тисяч) гривень.

Із заявою про отримання додаткового свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається із земельної ділянки позивач звернувся до приватного нотаріуса Софіївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Любов Іванівни, якою 26 квітня 2021 року було внесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку на ім`я померлого - ОСОБА_3

Крім позивача спадкоємці за заповітом чи законом відсутні.

Позивач в судове засідання не з`явився. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без їх участі. Прохає суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Надав суду клопотання про розгляд справи без їх участі. Простять вирішити справу на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина, яка складалась із житлового будинку АДРЕСА_1 . Вказану спадщину позивач прийняв і відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом НМЕ 208012 виданого 8 червня 2017 року Кот Л.І. приватним нотаріусом Софіївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі за № 507 набув право власності на вказане домоволодіння, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом(а.с.9). Право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 08.06.2017 року Кот Л.І. приватним нотаріусом Софіївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 252.Житловий будинок АДРЕСА_1 розташований на земельній ділянці, площею 0.1289 гектарів.

З метою виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку у грудні 2020 року позивач звернувся до відділу у Софіївському районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області але відділ у Софіївському районі ГУ Держгеокадастру надав йому 03.12.2020 року витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за номером НВ-20 із якого стало відомо, що право власності на земельну ділянку площею 0.1289, місце розташування АДРЕСА_1 зареєстровано на покійного батька ОСОБА_3 , дата державної реєстрації права власності 01.08.2006 року. Кадастровий номер земельної ділянки :04:001:0092 про, що позивачу на час оформлення спадкового майна, житлового будинку, відомо не було.

Крім цього 17.03.2021 року відділ у Софіївському районі ГУ Держгеокадастру надав позивачу довідку про те, що у відділі інформація щодо видачі Державного акту на право приватної власності на землю площею 0.1289 га, присадибна ділянка, на ім`я ОСОБА_3 - відсутня.

Відповідно звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 21 травня 2021 року, вартість земельної ділянки складає 13 000 ( тринадцять тисяч) гривень(а.с.18).

Із заявою про отримання додаткового свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається із земельної ділянки позивач звернувся до приватного нотаріуса Софіївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Любов Іванівни, якою 26 квітня 2021 року було внесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку на ім`я померлого - ОСОБА_3 . Крім позивача спадкоємці за заповітом чи законом відсутні.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218, ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Передбачені ст.1224 ЦК України підстави щодо усунення позивача від права на спадкування відсутні.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зважаючи на наведені обставини, суд визнає, що за позивачем слід визнати право власності на вказане спадкове нерухоме майно в порядку спадкування.

Керуючись ст.ст.265, 354, 355 ЦПК України, та ст.ст.16, 328, 1216-1218,ст.1265 ЦК України,суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до Вакулівської сільської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , на земельну ділянку площею 0.1289 га з цільовим призначенням 1.8 присадибна ділянка, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , вартістю відповідно звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 21 травня 2021 року, 13 000 ( тринадцять тисяч) гривень, що належала померлому ОСОБА_3 на підставі права приватної власності, зареєстрованому в Державному земельному кадастрі з кадастровим номером земельної ділянки :04:001:0092.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В,Шумська