ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року м.Суми

Справа №591/7802/21

Номер провадження 22-ц/816/1089/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Потураєвим Сергієм Валерійовичем, на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 12 вересня 2022 року у складі судді Северинової А.С., ухвалене в м. Суми, повний текст якого складено 22 вересня 2022 року,

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Розсоха Сергій Сергійович, приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Арєшина Ольга Миколаївна, про визнання припиненим договору іпотеки, визнання припиненою державної реєстрації договору іпотеки,

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Розсоха Сергій Сергійович, приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Арєшина Ольга Миколаївна, про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних від простроченої суми,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 , звернулась до суду з указаним позовом, свої вимоги мотивувала тим, що 06 жовтня 2005 року між нею та ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» був укладений кредитний договір № 251 на суму 10000 доларів США на придбання квартири. В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором 06 жовтня 2005 року був укладений іпотечний договір.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 листопада 2016 року у справі № 592/8459/15-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 166 466 грн 61 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 137 809 грн 51 коп. (еквівалентно 5416,30 доларів США), заборгованості за відсотками в сумі 21023 грн 95 коп. (еквівалентно 826,30 доларів США) та пені в сумі 7633 грн 15 коп. Вказане рішення суду набрало законної сили.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 березня 2020 року у справі № 592/8459/15 у виконавчому листі замінено стягувача з ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на ТОВ «Вердикт Капітал».

Заявниця стверджувала, що у повному обсязі виконала свої зобов`язання за виконавчим листом, що підтверджується копією постанови про закінчення виконавчого провадження.

Зазначала, що її представник звертався до відповідача з вимогою подати заяву про державну реєстрацію припинення іпотеки за іпотечним договором від 06 жовтня 2005 року, щодо об`єкту нерухомого майна: квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, відповідач, як іпотекодержатель, жодних дій з припинення іпотеки не вчинив.

Посилаючись на ту обставину, що бездіяльність відповідача порушує її право власності щодо вільного володіння та розпорядження своїм нерухомим майном, позивачка просила суд:

визнати припиненим іпотечний договір від 06 жовтня 2005 року, укладений між нею та ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», посвідчений 06 жовтня 2005 року приватним нотаріусом Арєшиною О.М. та зареєстрований в реєстрі за №5280 щодо об`єкта нерухомого майна, а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 27,1 кв.м, загальною площею 46,5 кв.м;

визнати припиненою державну реєстрацію іпотеки щодо вказаної квартири у державному реєстрі іпотек, реєстраційний номер іпотеки 2487686, номер запису про іпотеку 34404223.

29 листопада 2021 року до місцевого суду надійшла зустрічна позовна заява ТОВ «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Розсоха С.С., приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Арєшина О.М., у якій позивач, зменшивши в подальшому позовні вимоги, просить стягнути зі ОСОБА_1 на його користь грошову суму в розмірі 51520 грн 00 коп. за порушення грошового зобов`язання, яка складається з 38002 грн 00 коп. інфляційних втрат (збитків) та 13518 грн 00 коп. - 3 відсотків річних від простроченої суми (а.с. 69-73, 170-173 том 1).

Вимоги позову товариство мотивувало тим, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 листопада 2016 року у справі № 592/8459/15-ц стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 166466 грн 61 коп. Зазначене рішення суду набрало законної сили 09 березня 2017 року та було виконано відповідачем через 4 роки, тобто 24 травня 2021 року, а тому за весь цей період з урахуванням трирічного строку позовної давності кредитор має право отримати матеріальні втрати (збитки) від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові відповідно до ст. 625 ЦК України.

Зарічний районний суд м. Суми рішенням від 12 вересня 2022 року відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Розсоха С. С., приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Арєшина О. М., про визнання припиненим договору іпотеки, визнання припиненою державної реєстрації договору іпотеки.

Зустрічний позов ТОВ «Вердикт Капітал» задовольнив.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» інфляційні втрати за період з 08 вересня 2018 року по 24 травня 2021 року в сумі 38002 грн 00 коп. та три відсотки річних від простроченої суми за період з 08 вересня 2018 року по 24 травня 2021 року в сумі 13518 грн 00 коп., а всього - у сумі 51520 грн 00 коп.

Стягнув зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» судовий збір у сумі 2270 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду в частині вирішення вимог товариства, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду в частині вирішення зустрічного позову та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «Вердикт Капітал».

Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував, що 04 липня 2016 року кредитор ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» звернувся з позовом до ОСОБА_1 (справа №591/3433/16-ц) про звернення стягнення на предмет іпотеки, який був задоволений, проте постановою Верховного Суду від 04 вересня 2019 року судові рішення в частині вирішення цих позовних вимог були скасовані та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову про звернення стягнення на предмет іпотеки. Тобто на період з 04 липня 2016 року по 04 вересня 2019 року банк скористався своїм правом задоволення вимог про повернення заборгованості за договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Посилаючись на зазначені обставини заявник апеляційної скарги стверджує, що суд першої інстанції не мав враховувати період з 08 вересня 2018 року по 04 вересня 2019 року для нарахування 3% річних та інфляційних втрат і безпідставно стягнув 30043,42 грн.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у справі № 296/10217/15-ц дійшла висновку про те, що сплата заборгованості з урахуванням індексу інфляції поширюється лише на випадки прострочення виконання грошового зобов`язання, яке визначено договором у національній валюті - гривні, а не у іноземній валюті або в еквіваленті до іноземної валюти.

Відповідно до умов кредитного договору зобов`язання ОСОБА_1 перед банком було визначено у доларах США, рішенням суду заборгованість за договором стягнута у гривні з еквівалентом у доларах США. Тобто нарахування втрат від інфляції у даному випадку, на думку заявника апеляційної скарги, суперечить вимогам законодавства, а отже посилання суду першої інстанції на правову позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 27 листопада 2019 року у справі № 340/385/17 є некоректним.

Також апелянт звернув увагу на ту обставину, що суд першої інстанції не надав оцінку заяві про застосування строків позовної давності та не обґрунтував мотивів її відхилення. Вважає, що у зв`язку з пред`явленням 01 вересня 2015 року позовної заяви про стягнення всієї суми кредиту, кредитор змінив строк виконання зобов`язання, а тому перебіг строку позовної давності тривалістю у три роки закінчився 02 вересня 2018 року.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу ТОВ «Вердикт Капітал» в установлений апеляційним судом строк не подав.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про день та час слухання повідомлені належним чином, тому колегія суддів вважає за необхідне слухати справу у їх відсутність.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що рішення оскаржується лише в частині вирішення зустрічного позову, тому в частині вирішення вимог первісного про визнання припиненим договору іпотеки, визнання припиненою державної реєстрації договору іпотеки, апеляційний суд рішення не переглядає.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 06 жовтня 2005 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 251, відповідно до умов якого позичальник отримала кредит у сумі 10000 доларів США строком до 06 жовтня 2025 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 16 % річних. Кредит надано позичальниці на придбання квартири (а.с. 10-14 том 1).

Пунктом 7.5 кредитного договору передбачено, що цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами та діє до повного виконання ними взятих на себе зобов`язань.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 06 жовтня 2005 року між банком та ОСОБА_1 було укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір, предметом якого є двокімнатна квартира загальною площею 46,5 кв.м, житловою площею 27,1 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 20-25 том 1).

Пунктом 9.3 іпотечного договору передбачено, що цей договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення та діє до повного виконання позичальником зобов`язання за кредитним договором.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 листопада 2016 року у справі № 592/8459/15-ц стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 166 466 грн 61 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 137 809 грн 51 коп. (еквівалентно 5416,30 доларів США), заборгованості за відсотками в сумі 21023 грн 95 коп. (еквівалентно 826,30 доларів США) та пені в сумі 7633 грн 15 коп. (т. 1, а.с. 33-39)

На виконання вказаного рішення суду Ковпаківським районним судом м. Суми видано виконавчий лист № 592/8459/15-ц (а.с. 40-41 том 1).

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 березня 2020 року у справі № 592/8459/15 замінено стягувача з ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на ТОВ «Вердикт Капітал» (а.с. 42-45 том 1).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Савенка Ю.О. від 24 травня 2021 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №592/8459/15-ц, виданого 22 березня 2017 року Ковпаківським районним судом м. Суми про стягнення з боржника ОСОБА_1 грошових коштів на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у розмірі 166466 грн 61 коп. на підставі п. 9 ч. 1 статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у зв`язку з фактичним виконанням у повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом (а.с. 49-50 том 1).

Ухвалюючи рішення про задоволення вимог про стягнення з позичальниці інфляційних втрат та трьох процентів річних, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка прострочила виконання грошового зобов`язання, а тому в силу закону має відшкодувати грошові втрати кредитора від знецінення грошових коштів та компенсувати неналежне виконання зобов`язання шляхом сплати відсотків.

За змістом частини третьої статті 11 та частини першої статті 13 ЦК України вбачається, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Законодавець у частині першій статті 509 ЦК України визначив зобов`язання як правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, зокрема, сплатити гроші, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У силу положення статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною другою статті 625 ЦК України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та три проценти річних від простроченої суми.

За змістом статей 509, 524, 533, 534 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18), від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18) та від 22 вересня 2020 року у справі № 918/631/19 (провадження № 12-42гс20).

У постанові Верховного Суду України від 27 січня 2016 року у справі № 6-771цс15, зазначено, що за змістом статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, індексації не підлягає.

Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях.

У справі, яка переглядається, грошове зобов`язання виникло на підставі рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 листопада 2016 року у справі №592/8459/15-ц, яким стягнуто заборгованість саме у гривні - 166 466 грн 61 коп.

На виконанні у приватного виконавця перебувало виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа, виданого на підставі вказаного судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 боргу в розмірі 166 466 грн 61 коп., тобто валютою виконання зобов`язання є гривня.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що до зобов`язання не застосовуються приписи частини другої статті 625 ЦК України щодо стягнення індексу інфляції колегія суддів визнає необґрунтованими, оскільки зобов`язання за рішенням суду визначені у гривні, а не у доларах США.

Також апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про безпідставність вимог товариства про застосування частини 2 статті 625 ЦК України за період з 04 липня 2016 року по 04 вересня 2019 року у зв`язку з тим, що банк скористався своїм правом задоволення вимог про повернення заборгованості за договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 листопада 2016 року у справі № 592/8459/15-ц про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 166 466 грн 61 коп. набрало законної сили і було обов`язковим до виконання боржницею в силу вимог статті 129 1 Конституції України. При цьому звернення банку до суду з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки не впливає на встановлене матеріальним законом право кредитора отримати визначену судовим рішенням суму заборгованості з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних.

Задовольняючи зустрічний позов, суд першої інстанції зазначив, що вимоги товариства в частині стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних за період з 08 вересня 2018 року по 24 травня 2021 року у розмірі 51520 грн 00 коп. є доведеними та неспростованими відповідачкою.

Проте, колегія суддів не може погодитися з періодом обрахування, а також розміром інфляційних втрат та трьох відсотків річних, які підлягають стягненню на підставі рішення суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку із чим таке зобов`язання є триваючим.

У постановах від 10 та 27 квітня 2018 року у справах № 910/16945/14 та № 908/1394/17, від 16 листопада 2018 року у справі № 918/117/18, від 30 січня 2019 року у справах № 905/2324/17 та № 922/175/18, від 13 лютого 2019 року у справі № 924/312/18 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду дійшов висновку про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Вказана позиція узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц (провадження № 14-254цс19).

Вбачається, що суд першої інстанції, врахувавши заяву відповідачки про застосування строків позовної давності, зробив правильний висновок про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних за три роки, що передували зверненню до суду з цим позовом, проте неправильно зазначив дату початку періоду, оскільки вимогу про стягнення з ОСОБА_1 коштів на підставі частини 2 статті 625 ЦК України товариство пред`явило 22 листопада 2021 року (а.с. 90 том 1), трирічний строк який передував зверненню з позовом починається з 22 листопада 2018 року, а не з 08 вересня 2018 року, як зазначив суд.

За таких обставин інфляційні втрати та 3 % річних мають обраховуватися за період з 22 листопада 2018 року по 24 травня 2021 року.

Інфляційні втрати в указаний період на суму 166 466,61 грн становлять 28 111,31 грн, виходячи з наступного розрахунку: 100,80% ? 101,00% ? 100,50% ? 100,90% ? 101,00% ? 100,70% ? 99,50% ? 99,40% ? 99,70% ? 100,70% ? 100,70% ? 100,10% ? 99,80% ? 100,20% ? 99,70% ? 100,80% ? 100,80% ? 100,30% ? 100,20% ? 99,40% ? 99,80% ? 100,50% ? 101,00% ? 101,30% ? 100,90% ? 101,30% ? 101,00% ? 101,70% ? 100,70% ? 101,30% = 116,887% (сукупний індекс інфляції),

166 466,61 грн (сума боргу) ? 116,887% (сукупний індекс інфляції) / 100% - 166 466,61 грн (сума боргу) = 28 111,31 грн.

Розмір 3 % річних за вказаний період становить 12505,47 грн, виходячи з наступного розрахунку:

період розрахунку: з 22.11.2018 року по 31.12.2018 року - 40 днів

= 166 466,61 грн (сума боргу) ? 3 % (процентна ставка) / 100% ? 40 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 547,29 грн,

період розрахунку: з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року - 365 днів

= 166 466,61 грн (сума боргу) ? 3 % (процентна ставка) / 100% ? 365 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 4 994,00 грн,

період розрахунку: з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року - 366 днів

= 166 466,61 грн (сума боргу) ? 3 % (процентна ставка) / 100% ? 366 (кількість днів) / 366 (днів у році) = 4 994,00 грн,

період розрахунку: з 01.01.2021 року по 24.05.2021 року - 144 дні

= 166 466,61 грн (сума боргу) ? 3 % (процентна ставка) / 100% ? 144 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 1 970,23 грн, що в сумі становить: 547,29 грн + 4 994,00 грн + 4 994,00 грн + 1 970,23 грн = 12505,47 грн.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення є порушення норм процесуального або матеріального права.

Ураховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав, передбачених пунктом 4 частини першої статті 376 ЦПК України, для зміни оскарженого рішення в частині визначення період у стягнення та розміру інфляційних втрат та 3 % річних.

Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відповідно змінює розподіл судових витрат, враховуючи, що позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають задоволенню на 79%, відповідно з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» підлягає відшкодуванню судовий збір сплачений товариством при зверненні до суду з позовом у сумі 1793,30 грн (2270 грн х 79%).

Крім того, суд вирішує питання розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції (чч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України), пропорційно до задоволених вимог апеляційної скарги. Відповідно з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 підлягає відшкодуванню судовий збір, сплачений в суді апеляційної інстанції, у розмірі 715,05 грн .

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст. 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Потураєвим Сергієм Валерійовичем, задовольнити частково.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 12 вересня 2022 року змінити в частині вирішення зустрічного позову.

Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» інфляційні втрати за період з 22 листопада 2018 року по 24 травня 2021 року в сумі 28 111,31 грн та три відсотки річних від простроченої суми за період з 22 листопада 2018 року по 24 травня 2021 року в сумі 12505,47 грн, а всього - у сумі 40616 грн 78 коп.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» судовий збір у сумі 1793,30 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 відшкодування судового збору, сплаченого в суді апеляційної інстанції, у розмірі 715,05 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: О. Ю. Кононенко

С. С. Ткачук