Справа № 495/6928/20
№ провадження 2-з/495/43/2022
Ухвала

іменем україни

23 лютого 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

судді Заверюха В.О., при секретарі Червинській І.В.,

розглянувши заяву представника ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПАТ «Комерційний Банк «НАДРА» про відшкодування завданих збитків,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває справа №495/6928/20 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПАТ «Комерційний Банк «НАДРА» про відшкодування завданих збитків.

18.02.2022 року ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» звернулось до суду з заявою про забезпечення позову та просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом встановлення заборони вчиняти будь-які дії, пов`язані з відчудженням, розпорядженням в будь-який інший спосіб та з державною реєстрацією прав власності або інших речових прав на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 32кв.м., житловою площею 17,1 кв.м..

Свою заяву обґрунтовує тим, що 12.11.2007 року між ПАТ КБ «НАДРА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №ОД14/11/2007/840-К/329, відповідно до якого ОСОБА_1 було надано кредит у розмірі 57 639 (п`ятдесят сім тисяч шістсот тридцять дев`ять) доларів США, із сплатою 10,70 % річних строком користування до 11.11.2037 року, цільове призначення - для придбання квартири. В якості повного та своєчасного виконання зобов`язання, між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «НАДРА» було укладено договір іпотеки №б/н від 12.11.2007 року, за яким ОСОБА_1 передала нерухоме майно, у вигляді однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 32кв.м., житловою площею 17,1 кв.м.. Вказаний договір іпотеки був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гашовою В.В., зареєстрований в реєстрові №16763, також, відповідно накладена заборона відчуження нерухомого майна, що зареєстрована за №16763.

Відповідно до договору відступлення права вимоги №GL3N016222, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В. та зареєстрований в реєстрі за №577, ПАТ КБ «НАДРА» відступив новому кредиторові ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» права вимоги до позичальників, зокрема й до ОСОБА_1 .. Відповідно до вказаного договору про відступлення права вимоги, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 складає 1835 653 грн. 19 коп..

Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.05.2021 року, справа №495/6928/20 від 24 травня 2021 року позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», за участю Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача про відшкодування завданих збитків - задоволений.

Пункт 6.3 іпотечного договору від 12.11.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гашовою В.В., зареєстрований в реєстрі за № 16763, укладений між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра» (правонаступник ПАТ «КБ «Надра») визнано недійсним.

Іпотечний договір від 12.11.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гашовою В.В., зареєстрований в реєстрі за № 16763, укладений між ОСОБА_1 та Відкритим Акціонерним Товариством Комерційний Банк «Надра» (правонаступник Публічне Акціонерне Товариство «Комерційний Банк «Надра») визнано припиненим.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.01.2022 року заява ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.05.2021 року, справа №495/6928/20 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПАТ «Комерційний Банк «НАДРА» про відшкодування завданих збитків задоволена.

Заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.05.2021 року, справа №495/6928/20 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПАТ «Комерційний Банк «НАДРА» про відшкодування завданих збитків скасоване та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

На підставі вищезазначеного, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» вважає за необхідне звернутись із клопотанням про накладення арешту на вищезазначене майно, з метою захисту своїх прав, оскільки невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищезазначене майно, може ускладнити чи зробити неможливим виконання судового рішення про задоволення позову.

Відповідно до положень ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи судом за відсутності учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, а також додані письмові докази, матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

Відповідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків право на справедливий і відкритий розгляд у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, виходячи з вимог п.3 ч.1 ст.151 ЦПК України, повинна обґрунтувати причини звернення із відповідною заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст.81 ЦПК України, обов`язковим є доведення підстав та подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

До суду подано заяву про забезпечення позову, квитанцію про сплату судового збору за її подання, іпотечний договір №б/н від 12.11.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гашовою В.В., зареєстрований в реєстрові №16763 та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 27.02.2022 року №296576403, будь-які інші докази та відомості, потрібні для вирішення питання щодо забезпечення позову, до заяви не додано.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову, оскільки вважає, що відсутність належних доказів на її доведення, позбавляє суд вирішити питання про забезпечення позову, посилання у заяві лише на потенційну можливість, припущення заявника щодо ухилення позивача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви, крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє заявника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку, встановленому ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153, 353-355 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПАТ «Комерційний Банк «НАДРА» про відшкодування завданих збитків - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Заверюха В.О.