Провадження № 22-ц/812/971/2022
У Х В А Л А

4 листопада 2022 року м. Миколаїв

справа № 490/1357/21

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Данилової О.О.,

суддів Коломієць В.В., Шаманської Н.О.,

заслухавши суддю-доповідача Данилову О.О.,

розглянувши апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 січня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), треті особи: Державна казначейська служба України, Центральний районний суд м. Миколаєва, Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в :

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 січня 2022 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), треті особи: Державна казначейська служба України, Центральний районний суд м. Миколаєва, Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про відшкодування шкоди.

18 жовтня 2022 року з апеляційною скаргою на рішення суду та з заявою про поновлення строків на апеляційне оскарження звернулась Державна казначейська служба України.

Підставою поновлення строку апелянт зазначав те, що участі у судовому засіданні 10 січня 2022 року Казначейська служба України не приймала, 15 лютого 2022 року звернулась з заявою про отримання копії рішення, яке було отримане 12 жовтня 2022 року. Апелянт також посилався на введення в Україні 24 лютого 2022 року воєнного стану, що перешкоджає належній організації роботи казначейської служби та призвело до порушення процесуальних строків.

25 жовтня 2022 року ухвалою Миколаївського апеляційного суду апеляційну скаргу залишено без руху, з Заводського районного суду м. Миколаєва витребувано цивільну справу в паперовому вигляді для вирішення питання про наявність або відсутність поважних при чин пропуску строку.

2 листопада 2022 року до Миколаївського апеляційного суду надійшла цивільна справа в паперовому вигляді.

За приписами статті 354 ЦПК апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у разі подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його вручення.

Відповідно до частини 3 статті 354 ЦПК строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску і з інших поважних причин.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що з заявою про видачу копії судового рішення від 10 січня 2022 року Державна казначейська служба України звернулась 16 лютого 2022 року (а.с.138). Копію оскаржуваного рішення Заводським районним судом м. Миколаєва було направлено Державній казначейській службі 29 вересня 2022 року (а.с.140). Копію рішення апелянт отримав 6 жовтня 2022 року (а.с.143).

Отже, отримавши копію судового рішення 6 жовтня 2022 року та подавши апеляційну скаргу 18 жовтня 2022 року, Державна казначейська служба України діяла в межах строків, передбачених статтею 354 ЦПК. Ці обставини є підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Проте апеляційна скарга має інші недоліки, які перешкоджають відкриттю апеляційного провадження.

Відповідно до пункту 3 частини 4 статті 356 ЦПК до апеляційної скарги додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Апелянт заявив клопотання про звільнення від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору до кінця воєнного стану.

Клопотання аргументовано тим, що кошторисні призначення для сплати судового збору на 2022 рік передбачені, але такі кошти не можуть бути використані у зв`язку з черговістю виплат. Крім того, враховуючи кількість справ, що потребують оскарження при здійсненні функцій із захисту інтересів держави, заявник не має змоги своєчасно та в повному обсязі здійснити оплату судового збору. Також заявник посилається на запровадження воєнного стану на території України.

Відповідно до частин 1,3 статті 136 ЦПК суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи або звільнити від їх оплати.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону"Про судовий збір", норма якої є спеціальною.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Положення пунктів 1 та 2 частини 1 статті 8 Закону "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини 1 статті 8 Закону "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову в яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18 (провадження № 11-336апп20).

Ураховуючи, що предметом позову в цій справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, то підстави для звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги юридичної особи - Державної казначейської служби України, відсутні.

Крім того, особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору.

Органи державної влади, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, повинні діяти в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, вони не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків ( постанова Великої Палати Верховного Суду, від 28 квітня 2021 року у справі № 640/3393/19 провадження № 11-24апп21).

Отже, у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги Державної казначейської служби України слід відмовити.

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону «Про судовий збір» подання апеляційної скарги на судове рішення оплачується судовим збором у розмірі 150 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Розмір судового збору, що підлягав сплаті фізичною особою до суду першої інстанції за вимогою майнового характеру у 2021 році складав 908 грн.

За подання апеляційної скарги апелянт має сплатити 1 362 грн. (908 х 150%).

Несплата судового збору також перешкоджає відкриттю апеляційного провадження та є підставою залишення апеляційної скарги без руху.

Керуючись статтями 185, 356 ЦПК, суд

У Х В А Л И В:

Поновити Державній казначейській службі України строк на апеляційне оскарження рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 січня 2022 року.

У задоволенні клопотання Державної казначейської служби України про звільнення від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору до кінця воєнного стану - відмовити.

Апеляційну скаргу залишити без руху.

Апелянту пропонується протягом семи днів з дня отримання копії цієї ухвали усунути недоліки зазначені в мотивувальній частині ухвали, а саме сплатити 1 362 грн. судового збору, оригінал квитанції про сплату судового збору надати апеляційному суду.

Реквізити рахунку для сплати судового збору:

Одержувач коштів: Миколаїв ГУК/тг /м.Миколаїв/ 22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0014478

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: «Судовий збір за апеляційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 січня 2022 року».

Головуючий О.О. Данилова

Судді: В.В. Коломієць

Н.О. Шаманська