26.12.2022 Єдиний унікальний номер 265/4925/21
Провадження № 2-в/205/21/22
У Х В А Л А

26 грудня 2022 року місто Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Костромітіної О.О.,

за участю секретаря судового засідання Свистуна Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі №265/4925/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська із заявою про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі №265/4925/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради.

В обґрунтування заяви зазначила, що рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16.02.2022 року у цивільній справі №265/4925/21 її позовні вимоги до відповідача ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задоволено в повному обсязі. В Єдиному державному реєстрі судових рішень за вказаною цивільною справою знаходиться вступна та резолютивна частини судового рішення від 16.02.2022 року. Повний текст рішення в ЄДРСР відсутній. На момент складання цієї заяви матеріали судових справ, які знаходились в провадженні Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області, до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська не передавались. Тобто, вказана цивільна справа №265/4925/21 на даний час знаходиться на тимчасово непідконтрольній території України і їй не відомо чи вона знищена чи загублена. Метою звернення до суду із даною заявою є отримання повного тексту рішення Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 16.02.2022 року у вищевказаній цивільній справі і має для неї принципове значення для створення умов щодо реалізації окремих процесуальних прав як учасника втраченого провадження, тобто пов`язана із захистом її прав та прав та інтересів її доньки. На підставі викладеного просила відновити втрачене судове провадження у цивільній справі №265/4925/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині рішення Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 16.02.2022 року.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, на електронну адресу суду надала заяву, в котрій просила розглянути заяву про відновлення втраченого судового провадження без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 та представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області, повідомлені належним чином про день та час розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, будь-яких заяв суду не подали.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 488 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ст. 489 ЦПК України передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Відповідно до ст. 493 ЦПК України, при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 494 ЦПК України передбачено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Враховуючи категорію даної справи, суд на підставі п. 4 ч. 5 статті 12 ЦПК сприяє встановленню фактів та обставин, необхідних для відновлення втраченого судового провадження.

Також суд при вирішенні даної заяви враховує, що під час розгляду цієї категорії справ суд не збирає та не досліджує нові докази, не робить висновків щодо правильності тверджень суду, який розглядав справу, та про обґрунтованість вимог заявника по суті раніше пред`явленого позову за втраченим судовим провадженням, тобто не здійснює судовий розгляд в його класичному розумінні, а лише виконує функцію щодо технічного відтворення раніше існуючих матеріалів провадження.

Враховуючи встановлені ч. 3 ст. 493 ЦПК України обмежені терміни розгляду питання про відновлення втраченого судового провадження, суд має констатувати вжиття всіх можливих заходів, направлених на відновлення втраченого судового провадження.

Відповідно до ч.7 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», розпорядження Голови Верховного Суду від 06.03.2022 року за №1/0/9-22, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ в умовах воєнного стану, а саме змінено територіальну підсудність Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області на Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень містяться наступні судові рішення у справі за №265/4925/21:

- ухвала Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя про відкриття провадження у справі від 16.09.2021 року,

- ухвала Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя про проведення підготовчого судового засідання від 29.11.2021 року,

- заочне рішення (вступна та резолютивна частина) Орджонікідзевського районного суду м. Марікполя від 16.02.2022 року.

Справа в паперовому вигляді з Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська не передавалась і в автоматизованій системі документообігу суду Д-3 Ленінського районного суду м.Дніпропетровська відсутні відомості по зазначеній справі.

Відповідно до ч.1 ст.258 ЦПК України судовими рішеннями є:

1) ухвали;

2) рішення;

3) постанови;

4) судові накази.

Відповідно до ч.3 ст.258 ЦПК України розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Згідно ч.1 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Згідно ч.2 ст.259 ЦПК України рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Згідно ч.6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Судове рішення, що містить вступну та резолютивну частини, має бути підписане всім складом суду і приєднане до справи.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову

Частинами 1-7 ст.265 ЦПК України встановлено, що рішення суду складається з вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин.

У вступній частині рішення зазначаються:

1) дата і місце його ухвалення;

2) найменування суду;

3) прізвище та ініціали судді або склад колегії суддів;

4) прізвище та ініціали секретаря судового засідання;

5) номер справи;

6) ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи;

7) вимоги позивача;

8) прізвища та ініціали представників учасників справи.

В описовій частині рішення зазначаються:

1) стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача;

2) заяви, клопотання;

3) інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо).

У мотивувальній частині рішення зазначаються:

1) фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини;

2) докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення;

3) мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику;

4) чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду;

5) норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування;

6) норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування.

У резолютивній частині рішення зазначаються:

1) висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог;

2) розподіл судових витрат;

3) строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження;

4) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України;

Висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог не може залежати від настання або ненастання певних обставин (умовне рішення).

У разі необхідності в резолютивній частині також вказується про:

1) порядок і строк виконання рішення;

2) надання відстрочення або розстрочення виконання рішення;

3) забезпечення виконання рішення;

4) повернення судового збору;

5) призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дату, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру понесених нею судових витрат;

6) дату складення повного судового рішення.

Згідно ч.1 ст.268 ЦПК України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення суду.

Частиною 6 ст.268 ЦПК України встановлено, що у разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частин рішення суд повідомляє, коли буде складено повне рішення.

Відповідно до ч.8 ст.268 ЦПК України після проголошення рішення суд, який його ухвалив, не може сам скасувати або змінити це рішення, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ст.3,8,9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» рішення суду у цивільній справі, як найважливіший акт правосуддя, покликаний забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини і наповнити реальністю принцип верховенства права, повинен ухвалюватися за неухильного додержання вимог чинного процесуального законодавства про його законність і обґрунтованість. Рішення визнається законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При ухваленні рішення суд бере до уваги, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при рівності прав щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду цивільних справ, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Судом встановлено, що Орджонікідзевським районним судом м.Маріуполя Донецької області 16.02.2022 року за результатами розгляду цивільної справи №265/4925/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проголошена у судовому засіданні тільки вступна та резолютивна частина рішення, яким позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради про позбавлення батьківських прав, задоволено. У резолютивній частині рішення зазначено, що повне рішення буде складено 28.02.2022 року.

Повний текст рішення суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень по вказаній цивільній справі відсутній, що унеможливлює вирішити суду про відновлення втраченого судового провадження та вважати установленим зміст відновленого судового рішення внаслідок відсутності конкретних даних.

Проаналізувавши вищенаведені норми права, матеріали справи, суд дійшов висновку, що при вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження судне здійснює судовий розгляд в його класичному розумінні, а лише виконує функцію щодо технічного відтворення раніше існуючих матеріалів провадження, тому не має право викладати повний текст рішення, зміст якого відсутній в Єдиному державному реєстрі судових рішень, навіть при існуванні вступної та резолютивної частин рішення по даній цивільній справі, оскільки викладення повного тексту судового рішення з його вмотивуванням, чим закінчується судовий розгляд цивільної справи в сенсі вищевикладених норм права, відноситься до компетенції суду першої інстанції, який розглядав справу за вищезазначеним позовом.

Відповідно до ч. 3 ст. 494 ЦПК України, у разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження суд відмовляє у відновленні втраченого судового провадження і роз`яснює учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що зібраних матеріалів для відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі №265/4925/21 за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навіть в частині вступної та резолютивної частини рішення, недостатньо, тому у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження слід відмовити та роз`яснити заявнику право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів.

Керуючись ст.ст.488-494 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі №265/4925/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області, відмовити.

Роз`яснити учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О.Костромітіна