н/п 2/490/1179/2019 Справа № 490/6710/18
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2022 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Гуденко О.А., секретаря судового засідання Савенко Є.В.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до АТ "Альфа-Банк" , треті особи приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Баришніков Артем Дмитрович, приватний нотаріус Чуловський Володимир Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис за реєстрований номером №18317, яким запропоновано стягнути на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованість, що виникла по договору про надання відновлювальної кредитної лінії від 19.08.2008 року.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що такий напис не підлягає виконанню з огляду на те, що зазначена сума заборгованості у виконавчому написі приватного нотаріуса не є безспірною, жодного розрахунку заборгованості з визначенням підстав нарахування на його адресу не надходило. Також напис вчинено на договорі, який був ним укладений з АКБСР«Укрсоцбанк» в 2008 році , строк виконання зобов`язань за яким минув більше, ніж три роки потому, а тому нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис.

07 жовтня 2019 року надійшов відзив на позов від представника відповідача АТ «Укрсоцбанк», в якому просять відмовити у задволденні позову за необгрунтованістю. Зазначає, що оспорюваний виконавчий напис вчинено нотаріусом з дотриманням усіх вимог діючого законодавства на підставі належно поданого переліку документів .Позивача було попередньо належним чином поінформавано про необхідінсть сплати заборгованості та дострокового поверненян кредиту, проте свої зобов`язання перед банком позивач систематично не виконував. Стрко повернення кредитних коштів згідно кредитного договору встановлено 18.08.2023 року, отже строк звернення стягнення заборгованості Банком не пропущено.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2018 року визначено головуючого по справі суддю Чулуп О.С.

Ухвалою від 26.09.2018 року відкрито загальне позовне провадження по справі.

Розпорядженням керівника апарату Центрального районного суду м. Миколаєва від 09.02.2021 р. призначено повторний автоматизований розподіл справи на підставі Рішення Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя України від 25.11.2020 р. №3242/3дп/15-20.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2021 року визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 15.02.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у вказаній цивільній справі, призначено підготовче судове засідання.

22.03.2021 року в підготовчому судовому засіданні оголошувалася перерва до 16.04.2021 року у зв`язку із заміною відповідача АТ"Укрсоцбанк" його правонаступника АТ "Альфа-Банк" та витребуванням у Приватного нотаріуса Чуловського В.А завірені належним чином копії документів які стали підставою для вчинення виконавчого напису за реєстровим номером № 18317, яким запропоновано стягнути на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованість, що виникла по договору про надання відновлювальної кредитної лінії №640/787/-К787 від 19.08.2008 року, боржником за яким є ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 22.03.2021 року та від 16.04.2021 витребувано у Приватного нотаріуса Чуловського В.А завірені належним чином копії документів які стали підставою для вчинення виконавчого напису за реєстровим номером № 18317, яким запропоновано стягнути на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованість, що виникла по договору про надання відновлювальної кредитної лінії №640/787/-К787 від 19.08.2008 року, боржником за яким є ОСОБА_1 . Витребувано у Приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова А.Д завірені належним чином копії документів які стали підставою для вчинення виконавчого напису за реєстровим номером № 18317, яким запропоновано стягнути на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованість, що виникла по договору про надання відновлювальної кредитної лінії №640/787/-К787 від 19.08.2008 року, боржником за яким є ОСОБА_1 та продовжено перерву в підготовчому судовому засіданні до 02.09.2021 року.

Ухвалою суду від 01.12.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Третя особа приватний нотаріус Чуловський В.А. пояснень не подав. На його адресу не одноразово направлена ухвали суду про витребування доказів( матеріалів вчиненого виконавчого напису), але нотаріусом вимоги ухвали виконано не було, матеріали до суду не надано. 05 січня 2022 року приватним виконавцем Баришніковим А.Д. на виконання вимог ухвали суду надані витребувані судом документи .

Відповідно до ч.10 ст.84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив про задоволення позову. Представник відповідача АТ «Альфабанк» в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом неодноразово належгним чином, причини неявки суду не повідомив. Треті особи приватний нотаріус Чуловський В.А. та приватний виконавець Баришніков А.Д. в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи.

Судом ухвалено розглядати справу за відсутності сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про їхь права та взаємні обов`язки.

Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

19 серпня 2008 року між ОСОБА_1 та АКБ «Укрсоцбанк» був укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 640/787-К787 , за яким банк надав позичальнику кредит у розмірі 164 000 долари США на поточні потреби, строком повернення кредиту до 18 серпня 2023 року зі сплатою відсотків за корситування кредиту 13,5 % річних.

Цей договір не є нотаріально посвідчений.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитом між Банком та майновим поручителем ОСОБА_2 був укладений іпотечний договір .

10 вересня 2019 року загальним зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк», відповідно до якого АТ «Альфа-Банк» у порядку правонступництва набуває всіх прав за переданими активами ( включаючи всі права вимоги) АТ «Укрсоцбанк», що підтверджується Передавальним Актом від 15.10.2019 року. 03.12.2019 року АТ «Укрсоцбанк» припинило свою діяльність, правонаступником всіх прав та обов`язків стало АТ «Альфа-Банк».

26.05.2010 року майновому поручителю ОСОБА_2 , надсилалася Банком вимога про усунення порушень з вимогою у 30-денний строк погасити зобов`язання за вказаним кредитним договром у розмірі 18579 доларів 36 центів США прострочених відсотків за договором станом 25.05.2010 грн та попередженням про звернення до суду

11 вересня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. було вчинено виконавчий напис № 18317 про стягнення ОСОБА_1 , користь ПАТ «Укрсоцбанк» ( правонаступник кредитора) заборгованості за кредитним договором №640/787/-К787 від 19.08.2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк» , у розмірі 210 697,50 доларів США за період з 12 грудня 2014 по 12 червня 2017 року включно , яка складається з 68345,50 доларів США строкової заборгованості за сумою кредиту, 25498,29 доларів США простроченої заборгованості, 116854,21 долар США заборгованості за нарахованими та несплаченими відсоткам, та плата за вчинення виконавчого напису.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова А.І. від22.11.2017 року відкрито виконавче провадження ВП № 55225367.

Згідно наданих приватним виконавцем документів, при зверненні Банку за вчиненням виконавчого напису розрахунку заборгованості ОСОБА_1 - виписки з його рахунку за вказаним кредитним договором надано не було.

Не надано такої виписки та розрахунку відповідчаем і на вимогу суду, до відзиву не долучено жодних документів, які було подано кредитором до приватного нотаріуса.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року № 3425-XII ,нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Відповідно до пункту 19 частини першої статті 34 Закону № 3425-XII нотаріуси вчиняють виконавчі написи.

Частиною 1 статті 88 Закону № 3425-XII встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Тобто, виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості.

Порядок вчинення нотаріальних дій, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі слід перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Таких висновків дійшов Верховним Судом у постанові від 06 травня 2019 року №320/7932/16-ц.

Щодо переліку документів, які є підставою для вчинення виконавчого напису суд зазначає таке.

Статтею 87 № 3425-XII для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік таких документів наведено у постанові Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, якою затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік).

Враховуючи ухвалення Київським апеляційним адміністративним судом постанови від 22 лютого 2017 року № 826/20084/14, залишеної без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року № К/800/6492/17 та № К/800/7651/17, до даних правовідносин має бути застосовано Перелік у редакції, чинній станом на 29 листопада 2001 року.

Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29 листопада 2001 року передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Зі змісту доданих до матеріалів справи документів вбачається, що підставою для винесення оскаржуваного виконавчого напису є заборгованість позивача за кредитним договором, який не є нотаріально посвідченим. Отже, оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства.

Як викладено у правовому висновку Великої Палати Верховного Суду у Постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Так, оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Стосовно безспірності сум, які були стягнуті за виконавчим написом, що оспорюється, суд зазначає таке.

Так, у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 року у справі № 6-887цс17 вказано, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Тобто, підсумовуючи викладене, під час розгляду справ такої категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Хоча відповідач і зазначає, що нотаріусу було надано оригінал кредитного договору та розрахунок заборгованості, проте такі докази суду не надано, а відтак з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), чи взагалі був наданий розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед ПАТ «Укрсоцбанк", зазначений у написі, є безспірним.

Наведені обставини вказують на те, що розмір кредитної заборгованості, зазначений нотаріусом у оскаржуваному виконавчому написі, не є безспірним, оскільки позивач звернувся одразу до суду після початку стягнення з нього заборгованості по виконавчому напису нотаріуса, заперечив розмір боргу, заперечує строк нарахування заборгованості, з наданих відповідчаем доказів взагалі неможливо встановити ні розмір, ні період нарахування відсотків за кредитом і це є достатньою правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відповідач не позбавляється можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні.

Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, а як встановлено судом заборгованість не є безспірною.

Враховуючи викладене, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об`єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд дійшов до висновку про те, що оскаржуваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням норм чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити в повному обсязі.

Виконавчий напис від 11.09.2017року щодо стягнення на користь ПАТ «Укрсоцбанк» з позивача заборгованості в загальному розмірі 210 697, 50 доларів США, слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі, відповідно до приписів частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн на користь держави, оскільки позивач був звільнений від сплати судвого збору при подачі позову.

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до АТ "Альфа- Банк" - задовольнити .

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис , вчинений 11.07.2017 № 18317, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, яким стягнуто з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором № 640/787-К787 від 19.08.2008 року в розмірі 210 697, 50 доларів США .

Стягнути з АТ "Альфа- Банк" () на користь держави 704,80 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання до Миколаївського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст судового рішення складено 12.12.2022

Суддя О.А. Гуденко