Справа № 524/1459/22
Провадження № 2-з/524/66/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2022 року Суддя Автозаводського районного суду м.Кременчука Предоляк О.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову до суду.

В обґрунтування заяви зазначає, що 06.07.2006 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 05.08.1997 року на Київській універсальній біржі укладено договір купівлі-продажу нерухомості - квартири АДРЕСА_1 , за яким ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 продали, а ОСОБА_2 придбав зазначене нерухоме майно. 03.04.2001 року ОСОБА_2 зареєстрував право на вищевказану квартиру у Київському МБТІ, за реєстровим № 3689. Також, 21.07.2020 року ОСОБА_1 проведено державну реєстрацію майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 . На даний час сторони не дійшли згоди щодо використання спільного майна подружжя набутого під час шлюбу та ОСОБА_1 має намір звернутись до суду з позовними вимогами про поділ майна подружжя та визнання за кожним з них права особистої власності на набуте майно. Вважає, що невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Посилаючись на вказані обставини, просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії, пов`язані з переходом права власності щодо вказаної квартири.

Вивчивши заяву про забезпечення позову суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч.ч. 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України та до них належать: накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до п.п. 4,5,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Так, достатньо обґрунтованим для забезпечення є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, зокрема, реалізація майна чи підготовчі дій до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Суд відзначає, що предметом позовних вимог з якими має намір звернутись заявник до суду є нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1 та квартира АДРЕСА_2 , відтак, вказані вимоги стосуються нерухомого майна, для якого цивільним процесуальним законом встановлено виключну підсудність. Проте, до заяви не долучено звітів про оцінку нерухомого майна, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості визначитись з підсудністю позовної заяви, з якою має намір звернутись заявник до суду.

Заявник просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , однак, в порушення вимог п.6 ч.1 ст. 151 ЦПК України, заява не містить пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Суд враховує, що квартира АДРЕСА_1 придбана ОСОБА_2 05.08.1997 року на підставі договору купівлі-продажу, натомість шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано 06.07.2007 року.

За таких обставин, суд вважає, що заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Роз`яснити заявнику, що вона не позбавлена права повторного звернення із заявою про забезпечення позову, проте така заява має відповідати вимогам ст. 151 ЦПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-154, 259, 260 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.С.Предоляк