Провадження №2/592/5/22

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Шияновської Т.В.,

з участю секретаря судового засідання Чайки Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТМОТОР», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

у с т а н о в и в :

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТМОТОР», Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 25.02.2021 о 19:41 на 295+100 км автодороги Київ-Суми-Юнаківка за участю автомобілів RENAULT LOGAN 90L д.н.з. НОМЕР_1 під його керуванням та TOYOTA RAV 4 д.н.з. НОМЕР_2 , що належить відповідачу ТОВ «Артмотор», під керуванням ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобілі зазнали механічних ушкоджень. Відповідно до висновку експерта № 108 від 05.07.2021 водій автомобіля TOYOTA мав технічну можливість попередити виникнення ДТП, з технічної точки зору в його діях вбачається невідповідність вимогам п. 2.3.б, 2.9.а, 12.3, 10.1 ПДР, які знаходяться в причинному зв`язку з виникненням ДТП. Постановою Сумського районний суд 19.07.2021 у справі № 587/418/21, залишеною без зміни постановою Сумського апеляційного суду від 06.09.2021, закрито провадження у справі відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Постановою Сумського районного суду від 20.05.2021 у справі №587/419/21 ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за ст.130 КУпАП.

Відповідно до висновку експерта № 47/2021 від 22.10.2021, розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля RENAULT Logan 90L д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок події, що відбулася 25.02.2021, відповідає його ринковій вартості та складає 130 559,00 грн; розмір матеріального збитку, завданого власнику вказаного автомобіля, відповідно до вимог ст.30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» складає 74 557,00 грн.

Крім матеріальної шкоди, у зв`язку із ДТП та пошкодженням його автомобіля, позивачу було завдано також і моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього, а також у зв`язку із знищенням його майна, необхідності докладати додаткових зусиль для організації свого життя та захисту своїх прав, яку позивач оцінює в 100 000 грн.

Згідно відомостей МТСБУ цивільно-правова відповідальність водія автомобіля TOYOTA RAV 4 д.н.з. НОМЕР_2 станом на 25.02.2021 була застрахована відповідачем ПрАТ «CK «АРКС».

Посилаючись на вимоги ст.ст. 22, 1166, 1172, 1187, 1188, 1194 ЦК України, ст.ст. 26-1, 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просить стягнути з ТОВ «АРТМОТОР» на його користь 59 002,00 грн матеріальної та 100 000,00 грн моральної шкоди, а з ПрАТ «CK «АРКС» - 74 557,00 грн матеріальної шкоди, завданої пошкодженням належного йому транспортного засобу RENAULT Logan 90L д.н.з. НОМЕР_1 ; а також стягнути з відповідачів понесені ним судові витрати на загальну суму 13 602,96 грн, з яких 2 335,59 грн складає судовий збір, 8 000 грн витрат на правову допомогу та 3 267,37 грн витрат на оплату автотоварознавчої експертизи.

Ухвалою суду від 24.11.2021 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, постановлено здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 20.01.2022.

24.12.2021 відповідачем ТОВ «АРТМОТОР» надано відзив на позов, в якому просять відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з ТОВ «АРТМОТОР» на його користь 59 002,00 грн матеріальної та 100 000,00 грн моральної шкоди.

04.01.2022 відповідачем ПрАТ «CK «АРКС» надано відзив на позов, в якому просять відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «CK «АРКС» про стягнення матеріальної шкоди.

18.01.2022 представником позивача адвокатом Цюпкою О.В. надано суду заяву про зміну предмету позову, в якій, посилаючись на те, що ОСОБА_2 на момент ДТП, 25.02.2021 був працівником ТОВ «АРТМОТОР», автомобіль TOYOTA RAV 4 д.н.з. НОМЕР_2 останній не викрадав, вказаний транспортний засіб вибув з володіння ТОВ «АРТМОТОР» через його недбалість, відповідальність за заподіяну позивачу шкоду пошкодженням його автомобіля у зв`язку із ДТП, що сталася 25.02.2021, має бути покладена, як на ОСОБА_2 , так і на ТОВ «АРТМОТОР». Відтак, просить стягнути з ТОВ «АРТМОТОР» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 59 002,00 грн матеріальної та 100 000,00 грн моральної шкоди, завданої пошкодженням належного йому транспортного засобу RENAULT LOGAN 90L д.н.з. НОМЕР_1 , а також понесені судові витрати.

Також 18.01.2022 представником позивача надано заяву про залучення до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_2 та заяву про залишення позовної заяви в частині вимог до ПрАТ «CK «АРКС» без розгляду.

Ухвалою суду від 20.01.2022 позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «АРТМОТОР», ПрАТ «CK «АРКС» про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду в частині заявлених вимог до ПрАТ «CK «АРКС»; прийнято до розгляду заяву представника позивача адвоката Цюпки О.В. про зміну предмета позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «АРТМОТОР», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди; залучено до участі у справі як співвідповідача ОСОБА_2 , підготовче судове засідання у справі відкладено до 21.02.2022.

18.02.2022 відповідачем ТОВ «АРТМОТОР» надано відзив на позовну заяву, в якому просять відмовити задоволенні позовних вимог щодо стягнення з ТОВ «АРТМОТОР» на користь ОСОБА_1 59 002,00 грн матеріальної та 100 000 моральної шкоди в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовують тим, що подія ДТП, під час якої позивачу було завдано шкоду відбулась 25.02.2021 о 19:41, не у робочий час, ОСОБА_2 не виконував трудового чи службового обов`язку, автомобіль TOYOTA RAV4 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 роботодавцем не надавався та не передавався, керування та користування зазначеним автомобілем не входило у обов`язки останнього, право користування зазначеним автомобілем йому не надавалось, відтак відсутні підстави настання відповідальності юридичної особи за шкоду, завдану його працівником.

Крім того, представник відповідача вказує про відсутність належних та допустимих доказів встановленої судом або іншим уповноваженим органом вини ОСОБА_3 у вчиненні ДТП, постановою Сумського районного суду Сумської області від 20.05.2021 у справі №587/419/21 останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи, що розмір матеріального збитку завданого власнику автомобіля Renault Logan 90L д.н.з. НОМЕР_1 у відповідності до ст.30.1, 30.2, 30 ЗУ «Про» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» складає 74 557,00 грн, не перевищує ліміт страхового відшкодування згідно з полісом №ЕР200521372 в 130 000 грн, то покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Ухвалою суду від 12.05.2022 закрито підготовче провадження у справі, призначено до судового розгляду по суті, який неодноразово відкладався.

В зазначене судове засідання учасники справи не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представником позивача адвокатом Цюпкою О.В. надано заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля Renault Logan 90L д.н.з. НОМЕР_1 , 2011 року випуску, державний реєстраційний № НОМЕР_1 (копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на а.с.7 т.1).

25.02.2021 о 19:41 на 295+100 км автодороги Київ-Суми-Юнаківка за участю автомобілів RENAULT LOGAN 90L д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та TOYOTA RAV 4 д.н.з. НОМЕР_2 , що належить відповідачу ТОВ «Артмотор», під керуванням ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобілі зазнали механічних ушкоджень.

Постановою Сумського районного суду Сумської області від 19.07.2021 у справі №587/418/21 провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрите за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за фактом порушення ним вимог п.п. 2.3.б, 16.11 ПДР 25.02.2021 о 19:41 на автошляху Київ - Суми-Юнаківка, на території Сумського району, Сумської області, під час керування автомобілем Рено Логан д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя не надав переваги у русі автомобілю Тойота РАВ 4 д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження (т.1 а.с.8).

Згідно з висновком експерта № 108 від 05.07.2021 за результатами проведення автотехнічного дослідження у вказаній справі по факту зіткнення автомобіля Renault Logan 90L д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 з автомобілем TOYOTA RAV 4 д.н.з. НОМЕР_2 ; водій автомобіля Renault повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 16.11, 10.1 ПДР; в даній дорожній ситуацій водій автомобіля Renault не мав технічної можливості попередити виникнення дорожньо - транспортної пригоди; з технічної точки зору в діях водія Renault не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України, які б знаходилися в причинному зв`язку з виникненням дорожньо - транспортної пригоди; водій автомобіля Toyota повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 2.3.б, 2.9.а, 10.1 ПДР; в даній дорожній ситуації водій Toyota мав технічну можливість попередити виникнення дорожньо - транспортну пригоди; з технічної точки зору в діях водія Toyota вбачається невідповідність вимогам п. 2.3.б, 2.9.а, 12.3, 10.1 ПДР України, з яких невідповідність п.п. 1.3, 10.1 ПДР України знаходяться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо - транспортної пригоди; кут між повздовжними вісями транспортних засобів, на час первинного контакту, становив 0°±5°; показання водія Toyota відносно механізму зближення, позбавлені технічної спроможності, а свідчення водія Renault не позбавлені технічної спроможності (т.1 а.с. 86-94).

Постановою Сумського апеляційного суду від 06.09.2021 постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 19.07.2021 відносно ОСОБА_1 залишено без зміни, апеляційну скаргу адвоката Осмоловського В.А. на цю постанову судді без задоволення (т.1 а.с. 17-19).

Постановою Сумського районного суду Сумської області від 20.05.2021 у справі №587/419/21 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП за керування 25.02.2021 о 19:41 на автошляху Київ - Суми-Юнаківка, поворот на с. Сад Семстанція км 295+100 автомобілем TOYOTA RAV 4 д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння (т.1 а.с. 10-12).

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля TOYOTA RAV 4 д.н.з. НОМЕР_2 ТОВ «АРТМОТОР» була застрахована у АТ «СК«АРСК», що підтверджується Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР200521372 та відповідним витягом з МТБСУ від 22.11.2021 (т.1 а.с. 14, 232).

Станом на 25.02.2021 ОСОБА_2 перебував на посаді в.о. начальника відділу збуту ТОВ «Армор»; 27.02.2021 наказом директора вказаного товариства ОСОБА_2 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення правил трудової дисципліни та умов трудового договору, зокрема за те, що він, не маючи права користування автомобілем Toyota RAV-4, державний номер НОМЕР_2 , 25.02.2021 самовільно, без дозволів або доручень керівництва заволодів зазначеним автомобілем з метою використання в особистих цілях та в подальшому у неробочий час вчинив ДТП; наказом від 01.03.2021 ОСОБА_2 було звільнено з займаною посади на підставі п.1 ст.36 КЗпП України (т.1 а.с. 110-125).

Згідно висновку експерта № 47/2021 за результатами автотоварознавчого дослідження, вартість відновлювального ремонту на усунення пошкоджень, завданих автомобілю RENAULT Logan 90L, д.н.з. НОМЕР_3 внаслідок подїї, що відбулася 25.02.2021, станом цін на час проведення дослідження складає 233 968,82 грн; розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля RENAULT Logan 90L д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок події, що відбулася 25.02.2021, відповідає його ринковій вартості та складає 130 559 грн; вартість автомобіля автомобілю RENAULT Logan 90L, д.н.з. НОМЕР_3 станом цін на час після настання події (в пошкодженому стані) складає 56 002 грн; розмір матеріального збитку, завданого власнику вказаного автомобіля, відповідно до вимог ст.30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» складає 74 557 грн (т.1 а.с. 25-84).

Позивач вважає, що на його користь з відповідачів має бути стягнута матеріальна шкода в розмірі 59 002 грн, що становить різницю між ринковою вартістю автомобіля на час настання події та сумою страхового відшкодування (130 559 грн 74557 грн).

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (п.3 ч.2 ст.11 ЦК України). У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події (ч.6 ст.11 ЦК України).

Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст.82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Положеннями ч.1 ст.1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч.ч. 2,5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Частиною 1 ст.1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Згідно з п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.1166 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (ч.2 ст.1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч.5 ст.1187 ЦК, п.1 ч.2 ст.1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

На підтвердження факту завдання шкоди за участю ОСОБА_2 , а також того, що відповідачі по справі ОСОБА_2 та ТОВ «АРТМОТОР» є завдавачем шкоди та особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати таку шкоду, позивачем в тому числі надано суду постанову Сумського районного суду Сумської області від 19.07.2021 у справі №587/418/21, якою провадження по справі відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ст.247 КУпАП закрите за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Судами першої та апеляційної інстанції на підставі показів учасників ДТП, схеми місця ДТП, а також висновку експерта № 108 від 05.07.2021, встановлена відсутність вини позивача ОСОБА_1 у дорожньо-транспортній пригоді, що сталася 25.02.2021 о 19:41 на автошляху Київ - Суми-Юнаківка, на території Сумського району, Сумської області, в якій було пошкоджено автомобілі сторін по справі.

Натомість, з вказаної постанови, а також проведеного у вказаній справі експертного дослідження вбачається, що водій ОСОБА_2 відповідач по справі діяв у невідповідності до вимог п. 2.3.б, 2.9.а, 12.3, 10.1 ПДР України, з яких невідповідність п.п. 1.3, 10.1 ПДР України знаходяться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо - транспортної пригоди, та відповідно потягнуло за собою пошкодження автомобілів.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч.6 ст.82 ЦПК України).

Вина, як суб`єктивна сторона і складова адміністративного правопорушення, що тягне адміністративну відповідальність є відмінною від винних дій особи, що призвели до завдання шкоди та передбачає настання цивільно-правової відповідальності за шкоду завдану внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

На підставі наведеного суд вважає належним та допустимим доказом того, що саме внаслідок порушення правил ПДР України відповідачем ОСОБА_2 сталася ДТП, встановлені обставини в постанові Сумського районного суду Сумської області від 19.07.2021 у справі №587/418/21, яка набрала законної сили; враховуючи навіть те, що адміністративна справа розглядалась судом за протоколом про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно позивача ОСОБА_1 , а не відповідача ОСОБА_2 , якого, в свою чергу, за наслідками вказаної події було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП постановою Сумського районного суду Сумської області від 20.05.2021 у справі №587/419/21.

Вказане узгоджується з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 02.07.2018 у справі № 739/1069/17, провадження № 61-6101св18 та постанові Верховного Суду 15.03.2021 у справі № 201/5993/18, провадження № 61-15859св19.

При цьому, судом також враховується, що відповідачами не надано суду жодного доказу на спростування вини ОСОБА_2 у завданні шкоди позивачу; презумпція вини заподіювача шкоди не спростована.

Разом з тим, з огляду на положення ч.1 ст.1172 ЦК України обов`язок роботодавця відшкодувати шкоду, завдану її працівником іншим особам настає лише за сукупності таких обставин, як наявність трудових відносин між працівником, з вини якого заподіяно шкоду, та роботодавцем, а також заподіяння шкоди особою у зв`язку з виконанням трудових відносин.

В даному випадку сукупність вказаних обставин відсутня, оскільки ОСОБА_2 , який на момент дорожньо-транспортної пригоди, хоча і перебував у трудових відносинах з ТОВ «АРТМОТОР», проте використовував належний товариству автомобіль TOYOTA RAV 4 д.н.з. НОМЕР_2 у позаробочий час без достатніх на те правових підстав, в особистих цілях, не виконуючи при цьому будь-якого трудового чи службового обов`язку, що підтверджується актом службового розслідування за фактом пошкодження авто від 27.02.2021, наданими ОСОБА_2 поясненнями від 26.02.2021 та наказом від 27.02.2021 №27/21 про притягнення в.о. начальника відділу збуту ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності у формі догани за порушення трудової дисципліни та нанесення шкоди підприємству неправомірними діями (т.1 а.с.119, 121, 125).

У постанові № 6-229 цс14 від 28.01.2015 Верховний Суд України дійшов висновку про те, що відповідно до положень ст.1172 ЦК України відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяно шкоду, перебуває з цією юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, і шкода заподіяна особою у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків. При цьому під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків розуміється виконання ним роботи, передбаченої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою або спричинена необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника.

ОСОБА_2 вчинив дорожньо-транспортну пригоду під час використання ним підмінного автомобіля не у зв`язку з виконанням своїх трудових обов`язків, в особистих цілях, поза робочим часом, що виключає передбачені законом підстави для стягнення матеріальної та моральної шкоди з відповідача ТОВ «АРТМОТОР».

Посилання позивача на недбалість власника транспортного засобу, як на підставу солідарної відповідальності, за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, наданими суду доказами не підтверджені.

Згідно зі ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ч.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч.1 ст.30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ч.2 ст.30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Вирішуючи питання про відшкодування потерпілій особі різниці між фактичним розміром шкоди, завданої його транспортному засобу у ДТП, і страховою виплатою, яка підлягає виплаті потерпілому, Верховний Суд у постанові від 01.08.2018 у справі № 363/2222/16-ц зробив такий правовий висновок.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду: від 22.02.2018 в справі № 140/481/16-ц, від 30.01.2019 в справі № 753/21303/16-ц, від 14.07.2020 в справі № 525/1592/18, від 01.08.2018 в справі № 363/2222/16-ц, від 01.04.2020 в справі № 754/10777/15-ц.

На підтвердження розміру завданої шкоди позивачем надано висновок експерта № 47/2021 від 22.10.2021, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту на усунення пошкоджень, завданих автомобілю RENAULT Logan 90L, д.н.з. НОМЕР_3 внаслідок подїї, що відбулася 25.02.2021, складає 233 968,82 грн; розмір матеріального збитку, завданого власнику вказаного автомобіля внаслідок події, що відбулася 25.02.2021, відповідає його ринковій вартості та складає 130 559 грн; вартість автомобіля автомобілю RENAULT Logan 90L, д.н.з. НОМЕР_3 станом цін на час після настання події (в пошкодженому стані) складає 56 002 грн; а розмір матеріального збитку, завданого власнику вказаного автомобіля, відповідно до вимог ст.30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» складає 74 557 грн.

Таким чином, вартість відновлювального ремонту належного позивачу автомобіля перевищує його ринкову вартість на момент ДТП, ремонт автомобіля вважається економічно необґрунтованим. Розмір завданого позивачу матеріального збитку становить різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, та складає 74 557 грн, про стягнення якого у позовній заяві не йдеться. Отже, вимоги про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 56 002 грн, що становить вартість автомобіля RENAULT Logan 90L, д.н.з. НОМЕР_3 після ДТП, який залишається у власності позивача, не є обґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Разом з тим, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає в тому числі у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»(зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Оскільки позивач, як власник пошкодженого автомобіля, внаслідок дій відповідача ОСОБА_2 пережив стрес та хвилювання, мав доводити свою невинуватість у суді в інкримінованому адміністративному правопорушенні за ст.124 КУпАП, він має право на моральне відшкодування за рахунок відповідача.

При цьому, враховуючи, що внаслідок ДТП належний позивачеві автомобіль був фактично знищений, через що позивач не має можливості користуватись належним йому майном, що потягло тривалі вимушені зміни у його життєвих стосунках та відповідні негативні наслідки, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 15 000 грн, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по справі, суд виходить з наступного.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1, п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України).

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 335,59 грн (а.с.1), також позивач просить стягнути з відповідачів на його користь витрати на правову допомогу у розмірі 8 000 грн та витрати на оплату автотоварознавчої експретизи у розмірі 3 267,37 грн (а.с. 16).

Відповідно до Ордеру про надання правничої (правової) допомоги серії ВМ № 1021305 від 23.11.2021; договору про надання правової (правничої) допомоги від 10.11.2021; квитанції № 96 від 22.11.2021 (а.с. 6, 22, 23), позивач поніс 8 000 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, як передбачено ч.5 ст.137 ЦПК України, відповідачами не заявлялось.

Згідно з ч.1, п.п.1,2 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

З огляду на викладене та відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу та проведення експертизи пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 1 283,28 грн (15 000 грн х 13 602,96 грн : 159 002 грн).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263, 264, 280-281 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТМОТОР», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн відшкодування моральної шкоди та 1 283 (одна тисяча двісті вісімдесят три) грн 28 коп судових витрат.

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «АРТМОТОР», місцезнаходження: м. Суми, вул. Білопільський шлях, буд.26, .

Повний текст судового рішення виготовлений 12.12.2022.

Суддя Т.В. Шияновська