Справа № 490/63/22
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого суддді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Шелестюк І.С. відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну спарву за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

05.01.2022 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.01.2022 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

Ухвалою від 10.01.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні відповідач просив надати максимальний строк для примирення із позивачкою.

Зазначив, що приблизно два місяці назад між ними сталася свака в ході якої від ударив позивачку. Після цього позивачка пішла з дому та до цього часу не повернулася, на телефонні дзвінки не відповідає, уникає спілкування. Крім того, вказав що йому було заборонено наближатися до позивачки за рішеням суду.

Вважає, що у разі надання строку на примирення він зможе поспілкуватися з позивачкою та вона повернеться в сім`ю. Зазначив, що разом з ним проживає їх спільний з позивачкою 17-річний син. Також зазначив, що аналогічна ситуація була приблизно десять років назад, коли позивачка також пішла з дому та подала заяву про розлучення, але через пів-року повернулася та вони весь час жили разом.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила справу розглядати без її участі та не надавати строк для примирення подружжя.

Розглянувши клопотання відповідача ОСОБА_1 про надання максимального строку для примирення, суд приходить до наступного.

Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч.5 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно із ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Системний аналіз норм СК України вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Отже, надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Такого висновку дійшов Верховний Суд в Постанові від 30.05.2019 року по справі №442/6319/16-ц.

Беручи до уваги заперечення позивачки щодо надання строку на примирення подружжю, оскільки протягом понад двох місяців після припинення спільного проживання по день судового засідання відповідачем не вживались заходи щодо примирення між подружжям, клопотання про надання строку на примирення є необґрунтованим та таким що не підлягає задоволенню. При цьому, суд звертає увагу, що поняття «моральні засади суспільства» діючим законодавством не визначено, а тому при вирішення питання чи не буде надання часу на примирення суперечити моральним засадам суспільства суд застосовує положення ст.24 Сімейного кодексу України, яке закріплює вільну згоду жінки та чоловіка на шлюб та заборону примушування жінки та чоловіка до шлюбу. Отже, при чітко висловленій незгоді позивачки на примирення, суд вважає що надання такого строку на примирення буде суперечити ст.24 Сімейного кодексу України.

Керуючись ст.ст.24, 55, 56, 111 СК України, ст.ст.258, 259, 260, 268, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про надання строку для примирення сторін відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються в апеляційну скаргу на рішення суду.

Суддя О.В. Саламатін