ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/7016/21 Номер провадження 22-ц/814/4686/22Головуючий у 1-й інстанції Миронець О. К. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Гальонкіна С.А., Карпушина Г.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» Здор Яни Олександрівни

на заочне рішення Київського районного суду м. Полтави від 16 лютого 2022 року, постановлене суддею Миронець О.К.

по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Хорн Хоф Інвест», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Деркач Інна Володимирівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл фінанс» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Позов обґрунтовано тим, що 19.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис № 46867 про стягнення з неї заборгованості на користь ТОВ «Цикл Фінанс» в сумі 38360,91 грн. Вказала, що даний виконавчий напис не підлягає до виконання оскільки вона не погоджується із нарахованою сумою заборгованості, з відповідачами жодних договорів не укладала. У зв`язку з викладеним позивач звернувся з даним позовом до суду та просила визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича вчинений 19.05.2021 року та зареєстрований в реєстрі за № 46867 про стягнення з неї грошових коштів в сумі 38360,91 грн. таким, що не підлягає виконанню та стягнути з ТОВ «Цикл Фінанс» 8300 грн. витрат на правову допомогу та судовий збір.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 25.01.2022 року залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл фінанс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню в якості співвідповідача ТОВ «Хорн Хоф Інвест».

Заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 16 лютого 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича зареєстрований в реєстрі № 46867 від 19.05.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Цикл Фінанс» заборгованості таким, що не підлягає виконанню.

Стягнуто з ТОВ «Цикл Фінанс» на користь ОСОБА_1 8300 грн. витрат на правову допомогу та 1362 гривні судового збору.

Рішення суду мотивовано тим, що у порушення вимог Закону України «Про нотаріат» нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню з позивача на користь ТОВ «Цикл Фінанс» та безспірності характеру правовідносин між сторонами. Враховуючи обгрунтованість позовних вимог та їх задоволення, у відповідності з приписами ст. 141 ЦПК України з ТОВ «Цикл Фінанс» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений нею судовий збір за подачу позову у сумі 908 гривень, а також 454 гривні судового збору за подачу заяви про забезпечення позову, всього 1362 грн. а також витрати на правову допомогу у розмірі 8300 грн. Здійснюючи розподіл судових витрат місцевий суд врахував, що вимог до відповідача ТОВ «Хорн Хоф Інвест» позивачем не заявлено та те, що у виконавчому провадженні щодо стягнення боргу з позивача за виконавчим написом не замінено сторону виконавчого провадження на належного кредитора ТОВ «Хорн Хоф Інвест», тому суд прийшов до висновку про стягнення судових витрат лише з одного відповідача ТОВ «Цикл Фінанс».

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку в частині розподілу судових витрат оскаржила представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» Здор Яна Олександрівна, просила його частково скасувати та ухвалити нове рішення в частині розподілу судових витрат, яким відмовити в задоволенні заяви представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що у даній справі два відповідачі, тому обов`язок оплати судового збору та інших витрат пов?язаних з розглядом справи, зокрема витрат на професійну правничу допомогу покладається пропорційно на двох відповідачів, проте судом першої інстанції було проігноровано дані норми та покладено всі витрати лише на ТОВ «Цикл Фінанс». Окрім того, розмір витрат на правничу допомогу є неспівмірним зі складністю справи, дані витрати є завищеними та не відповідають обсягу виконаної адвокатом роботи і принципу розумності.

Від представника ОСОБА_1 адвоката Хворост Д.М. до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просила рішення місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відзив мотивовано тим, що оскільки вимоги до ТОВ «Хорн Хоф Інвест» не заявлялися, а задоволені всі позовні вимоги до ТОВ «Цикл Фінанс», тому суд першої інстанції правильно розподілив судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог. Вказала, що позовні вимоги були пред`явлені лише до ТОВ «Цикл Фінанс», так як виключно відповідач ТОВ «Цикл Фінанс» порушив права ОСОБА_1 , виконавчий напис вчинено на користь ТОВ «Цикл Фінанс», стягувачем за виконавчим написом виступає також ТОВ «Цикл Фінанс». Окрім того вказала, що виключно у позивача є право вибору до якого відповідача пред`являти позов, а залучення співвідповідача у справі можливе лише за клопотанням позивача, що передбачено ч. 1 ст. 51 ЦПК України.

Також зазначила, що витрати на правничу допомогу надану ОСОБА_1 в суді першої інстанції є обґрунтованими, документально підтвердженими та співмірними зі складністю справи.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення місцевого суду оскаржується лише в частині розподілу судових витрат, тому судове рішення в частині визнання виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича зареєстрований в реєстрі № 46867 від 19.05.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Цикл Фінанс» заборгованості таким, що не підлягає виконанню апеляційним судом не переглядається.

Cуд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частини 1 та 3 статті 13 ЦПК України).

Відповідно до статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Тлумачення статті 51 ЦПК України свідчить, що належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом.

Згідно зі статтею 175 ЦПК України позивач формулює позовні вимоги і зобов`язаний зазначити належний склад відповідачів у позові, а суд згідно вимог пункту 4 частини другої статті 197 ЦПК України - уточнити склад осіб, які беруть участь у справі.

За теоретичним визначенням «відповідач» - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до стягувача ТОВ «Цикл Фінанс», оскільки на його користь було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача, клопотання про залучення співвідповідача позивач не заявляла.

У постановах Верховного Суду від 14 серпня 2019 року у справі № 519/77/18 та від 15 квітня 2020 року у справі № 474/106/18 зазначено, що справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 25.01.2022 року за клопотанням ТОВ «Цикл Фінанс» було залучено до участі у справі в якості співвідповідача ТОВ «Хорн Хоф Інвест» як правонаступника ТОВ «Цикл Фінанс».

Таким чином, суд першої інстанції за ініціативою відповідача, залучив до участі у справі в якості співвідповідача ТОВ «Хорн Хоф Інвест», що не узгоджується з приписами ст. 51 ЦПК України.

Разом з тим, позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Хорн Хоф Інвест» не заявляла, будь-яких прав чи обов`язків ТОВ «Хорн Хоф Інвест» за виконавчим написом не отримало. Окрім того, участі у справі ТОВ «Хорн Хоф Інвест» не приймало, судової повістки на судове засідання 16.12.2022 не отримувало, судове рішення не вручено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги пред`явлені ОСОБА_1 до ТОВ «Цикл Фінанс» у повному обсязі, позовні вимоги до ТОВ «Хорн Хоф Інвест» не заявлялися та вони залучені до участі у справі з порушенням вимог ст. 51 ЦПК України, тому місцевий суд прийшов до правильного висновку щодо розподілу судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги щодо неспівмірності розміру стягнутих на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу зі складністю справи, колегія суддів відхиляє з наступних підстав.

За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 60 ЦПК України).

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - це види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, відшкодувати судові витрати у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання позивача до утримання від подання необґрунтованого позову чи скарги на судове рішення, а сторін - до позасудового вирішення спору.

У частинах першій, другій статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат за умови, що буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 22 грудня 2020 року у справі № 143/173/19 (провадження № 61-16088св19) зроблено висновок про те, що згідно з частинами п`ятою, шостою статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 29 вересня 2022 року у справі № 359/6262/19.

У постанові Верховного Суду від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19, зроблено правовий висновок про те, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам.

Також у постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі № 903/277/20 зазначено, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом позивача послуг, складністю справи, беручи до уваги, зокрема критерії реальності понесення адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, співмірності, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.

З матеріалів справи вбачається, що вимога позивача про стягнення витрат на правничу допомогу була заявлена в позовній заяві, яка була отримана ТОВ «Цикл Фінанс» 20.12.2021, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 82). На підтвердження наданих послуг до позовної заяви було долучено договір № 98 про надання правничої допомоги від 02.12.2021 (а.с. 40-42), детальний опис робіт (наданих послуг) на підставі договору № 98 про надання правничої допомоги (а.с. 36), акт приймання-передачі наданої правової допомоги № 98 (а.с. 43), квитанції від 02.12.2021 про оплату ОСОБА_2 гонорару у сумі 7000 грн. та від 09.12.2021 у сумі 1300 грн. (а.с. 44-45).

Клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, визначене положеннями частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України, ТОВ «Цикл Фінанс» до суду першої інстанції не подавав.

На підставі навних матеріалів справи та за відсутності клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу місцевий суд прийшов до обгрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з ТОВ «Цикл Фінанс» на користь ОСОБА_1 документально підтверджених витрат на правову допомогу.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Хворост Д.М. просила стягнути з ТОВ «Цикл Фінанс» на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати на правову допомогу під час розгляду апеляційної скарги у сумі 4500 грн.

На підтвердження наданих послуг до відзиву на апеляційну скаргу було долучено договір № 98 про надання правничої допомоги від 02.12.2021 (а.с. 224-226), детальний опис робіт (наданих послуг) на підставі договору № 98 про надання правничої допомоги (а.с. 228), акт приймання-передачі наданої правової допомоги № 98 (а.с. 227), квитанція від 06.10.2022 про оплату ОСОБА_2 гонорару у сумі 4500 грн. (а.с. 229), ордер про надання правничої допомоги ОСОБА_1 адвокатом Хворост Д.М. в суді апеляційної інстанції (а.с. 230).

З огляду на зазначене, враховуючи фактичний обсяг наданих позивачу юридичних послуг, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), колегія суддів, вважає обґрунтованими вимоги представника ОСОБА_1 адвоката Хворост Д.М. про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу понесених у суді апеляційної інстанції у розмірі 4500 грн., які відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача ТОВ «Цикл Фінанс».

Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду апеляційна скарга не містить.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який повно встановивши фактичні обставини справи, правильно застосував норми процесуального права та постановив рішення, яке відповідає закону, тому підстави для задоволення даної апеляційної скарги відсутні.

Отже, враховуючи вищевказане, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» Здор Яни Олександрівни залишити без задоволення.

Заочне рішення Київського районного суду м. Полтави від 16 лютого 2022 року залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу у розмірі 4500 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді: С.А. Гальонкін

Г.Л. Карпушин