Справа №345/4069/22
Провадження № 2-о/345/120/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.12.2022 р. м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області в складі головуючого судді Юрчака Л.Б., секретаря судового засідання Пилипів Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Калуші цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Калуська державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеною заявою. Свої вимоги мотивує тим, що згідно із постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 27 жовтня 2022 року приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу Бабичем В.Л. спадкоємиці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із тим, що в тексті заповіту від 05.07.1985 року зазначено прізвище спадкоємця ОСОБА_3 , що не співпадає з фактичним прізвищем спадкоємця « ОСОБА_4 ». Також, у посвідченому 05.07.1985 року заповіті зареєстрованому за № 808 маються розбіжності щодо написання прізвища ОСОБА_5 , особи заповідача, що склав заповіт, на відміну від померлої особи, після смерті якого, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровано спадкову справу № 32/2017, на підставі свідоцтва про смерть, виданого 22.10.1992 року, відділом ЗАГСу Калуського міськвиконкому Івано-Франківської області, де померлою особою значиться ОСОБА_2 . Тобто в даному заповіті містяться орфографічні помилки в імені заповідача та спадкоємця, через написи в прізвищі орфографії букви «и» як «і» російською мовою, які читаються українському мовою як «і», що не дає можливості нотаріусу видати свідоцтво про право на спадщину.

На підставі наведеного, ОСОБА_1 просить суд встановити факт належності та відповідності заповіту посвідченого 05.07.1985 року державним нотаріусом Калуської міської державної нотаріальної контори Локатир М.В. та зареєстрований в реєстрі за № 808, складеним та вчиненим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особі якій заповідане майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін, за наявними у справі матеріалами та без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 , ч. 2 ст. 279 ЦПК України.

Сторони у судове засідання не з`явились.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав:

У відповідності з п. 6 ч. 1ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.07.1985 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було складено заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Калуської міської державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Локатир М.В. за реєстровим № 808, яким спадкодавець заповів Ѕ (одну другу) частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 своєму синові ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В подальшому, після смерті спадкодавця/заповідача ОСОБА_2 з відповідною заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся спадкоємець ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі чого 07.04.2017 року була відкрита спадкова справа № 32/2017 відносно майна померлого ОСОБА_2 , проте ІНФОРМАЦІЯ_4 спадкоємець ОСОБА_5 помер, не встигнувши отримати свідоцтво про право на прийняття спадщини за заповітом його батька ОСОБА_2 .

06.04.2021 року у встановлений законом строк, після смерті свого батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заяву про прийняття спадщини за законом до приватного нотаріуса Калуського міського нотаріального округу Бабича В.Л. подала його рідна донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка являється онукою попередньо померлого спадкодавця/заповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до зазначеної вище заяви про прийняття спадщини ОСОБА_1 , її батько, ОСОБА_5 , після смерті його батька а її діда ОСОБА_2 подав заяву про прийняття спадщини за заповітом, вважається таким, що прийняв спадщину, але у зв`язку з смертю не оформив своїх спадкових прав, а відповідно в подальшому оформлення права на спадщину спадкове майно ОСОБА_2 на Ѕ (одну другу) частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 повинно перейти до спадкоємців, а саме до неї, про що заявила право на спадщину.

Згідно із постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 27 жовтня 2022 року приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу Бабичем В.Л. спадкоємиці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із тим, що в тексті заповіту від 05.07.1985 року зазначено прізвище спадкоємця ОСОБА_3 , що не співпадає з фактичним прізвищем спадкоємця « ОСОБА_4 », який як вже зазначалось на підставі даного заповіту 07.04.2017 року заявив про прийняття спадщини та не встиг юридичного оформити свої права з підстав передчасної смерті.

Також, у посвідченому 05.07.1985 року заповіті зареєстрованому за № 808 маються розбіжності щодо написання прізвища ОСОБА_5 , особи заповідача, що склав заповіт, на відміну від померлої особи, після смерті якого, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровано спадкову справу № 32/2017, на підставі свідоцтва про смерть, виданого 22.10.1992 року, відділом ЗАГСу Калуського міськвиконкому Івано-Франківської області, де померлою особою значиться ОСОБА_2 .

Тобто в даному заповіті містяться орфографічні помилки в імені заповідача та спадкоємця, через написи в прізвищі орфографії букви «и» як «і» російською мовою, які читаються українському мовою як «і», що не дає можливості нотаріусу видати свідоцтво про право на спадщину.

За таких обставин необхідним для реалізації права прийняття спадщини заявницею за законом після смерті свого батька, слід встановити факт, що заповіт, який посвідчений 05.07.1985 року державним нотаріусом Калуської міської державної нотаріальної контори Локатир М.В. та зареєстрований в реєстрі за № 808, вчинений заповідачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (дідусем заявниці) на користь спадкоємця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (батьком заявниці та сином заповідача). Встановлення вказаного факту породжує для заявниці юридичні наслідки, від яких залежать її цивільні права. Іншої можливості встановити даний факт заявниця немає.

На підставі наведеного, різниця у написані прізвища заповідача « ОСОБА_5 » у одну літеру, є наслідком написання та перекладу прізвища з російської мови на українську, якою було складено правовстановлюючий документ - заповіт за часів СРСР, на українську мову, з боку осіб, які після закінчення існування держави СРСР заповнювали та видавали документи українською мовою.

Таким чином, з метою надання заявниці можливості прийняти та в подальшому розпоряджатися своєю спадщиною у вигляді 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 необхідно встановити факт, що правовстановлюючий документ заповіт, складений та посвідчений 05.07.1985 року державним нотаріусом Калуської міської державної нотаріальної контори Локатир М.В. та зареєстрований в реєстрі за № 808, складений заповідачем ОСОБА_2 на користь спадкоємця ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст.258, 259, 263-265, 268, 315, 319, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задоволити.

Встановити факт належності та відповідності заповіту посвідченого 05.07.1985 року державним нотаріусом Калуської міської державної нотаріальної контори Локатир М.В. та зареєстрований в реєстрі за № 808, складеним та вчиненим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особі якій заповідане майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя