Номер провадження 2-др/754/122/22
Справа №754/5488/22
16 грудня 2022 року Суддя Деснянського районний суд м. Києва, Буша Н.Д. розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Зудінова Олега Олексійовича про винесення додаткового рішення про стягнення судових витрат по цивільній справі за позовом за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Сервісно-Видавничий Центр» про стягнення заробітної плати,-
15.12.2022 року представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Зудіновим О.О. подано зазначену заяву, в якій він просить ухвалити додаткове рішення та стягнути витрати позивача на професійну правничу допомогу з відповідача у справі.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 08.12.2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Сервісно-Видавничий Центр» про стягнення заробітної платизадоволенні повністю.

Відповідно до п.3 ч.1, ч.2, 3, 5 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

07.10.2022 року представником позивача адвокатом Зудіновим О.О. було подано заяву щодо доказів розміру судових витрат та вказано, що позивач має намір подати докази, які підтверджують витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, які вже понесені та які будуть понесені нею у майбутньому у зв`язку з розглядом даної справи, а також стягнути з відповідача такі судові витрати.

У даній заяві зазначалося, що станом на день звернення до суду з заявою неможливо подати точний розмір витрат на правничу допомогу, оскільки на той час не було відомо повний обсяг послуг і виконання робіт, які будуть виконані та надані адвокатом у зв`язку з розглядом даної справи, а також їх вартість, яка буде сплачена позивачем за надану правничу допомогу. Позивач зобов`язувалась подати докази, що підтверджують розмір понесених судових витрат на надання професійної правничої допомоги у строк, встановлений положеннями ч.8 ст. 141 ЦПК України.

15.12.2022 року представник позивача адвокат Зудінов О.О. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у даній справі про стягнення з Державного підприємства «Сервісно-Видавничий Центр» на користь ОСОБА_1 судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, представник позивача зазначає, що позивачем укладено з адвокатським бюро «Олег Зудінов та партнери» договір про надання професійної правничої (правової) допомоги від 16.07.2022 № 07/22ПТВ, згідно з яким адвокатське бюро «Олег Зудінов та партнери» взяло на себе зобов`язання надавати Клієнту професійну правничу (правову) допомогу, що полягає у складанні процесуальних документів та представництві інтересів Клієнта щодо оскарження наказу ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА «СЕРВІСНО-ВИДАВНИЧИЙ ЦЕНТР» від 24.03.2022 № 29-п «Про призупинення дії трудових договорів з працівниками» та стягнення на користь Клієнта не виплачених їй у зв`язку із призупиненням дії трудового договору коштів.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», з урахуванням складності справи, її значення для Клієнта, кваліфікації і досвіду адвоката, фінансового стану Клієнта, часу, що може бути витрачений на надання допомоги та інших істотні обставини, сторони погодили, що за надання правової допомоги, зазначеної в пункті 1.1 цього договору, Клієнт сплачує Бюро гонорар у фіксованому розмірі, що дорівнює 5000,00 грн., які позивачем було сплачено, що підтверджується рахунком №14-12 від 14.12.2022 року.

Також сторони домовились, що з урахуванням способу обчислення гонорару акти прийому-передачі правової допомоги (виконаних робіт) ними не складаються, а належним підтвердженням надання передбаченої цим Договором допомоги є матеріали відповідної судової справи. Правовий висновок щодо необов`язковості акту прийому-передачі виконаних робіт міститься в пунктах 25-26 постанови Верховного Суду від 16.05.2019 у справі №823/2638/18.

Відповідно до ч.1-2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас відповідно до правової позиції Верховного Суду, наведеної у додатковій постанові від 05.09.2019 по справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Суд зазначає, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката у сумі 5000 грн. є таким, що відповідає дійсності, а тому їх слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 133,141,270 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Зудінова Олега Олексійовича про винесення додаткового рішення про стягнення судових витра - задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 754/5488/22 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Сервісно-Видавничий Центр» про стягнення заробітної плати.

Стягнути з Державного Підприємства «СЕРВІСНО- ВИДАВНИЧИЙ ЦЕНТР» (, м. Київ, вул. Нижньоюрківська, 6) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення через Деснянський районний суд м.Києва.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст додаткового рішення складено 16.12.2022 року.

Суддя: