Справа № 462/4403/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2022 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді: Кирилюка А.І.,

за участі секретаря судового засідання: Антощук А.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авансар»/треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький Ігор Миронович/ про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №79597, вчинений 02 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з позивача заборгованості 20 0040,14 гривень. Крім цього, судові по справі просить покласти на сторону відповідача.

В обгрунтування своїх вимог покликається на те, що вказаний виконавчий напис вчинено за відсутності документів, що підтверджують безспірність заборгованості, а відтак, стверджує, що існує спір щодо суми боргу, крім цього останній вчинений на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений, тому, вважає зазначений виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, з цих підстав просить позов задоволити.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, однак подав клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу.

Треті особи письмових пояснень щодо позову не подали.

Ухвалою суду від 25.08.2022 року зупинено стягнення за виконавчим написом №79597, вчиненого 02 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авансар» заборгованості. /а.с.31-33/

Ухвалою суду від 25.08.2022 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. /а.с.34-35/

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (виклику) сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними в справі матеріалами.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали заяви, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису для стягнення заборгованності з підстав, що випливають з кредитних правовідносин.

Судом встановлено, що 02.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис №79597 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авансар» заборгованості на загальну суму 20 040,14 гривень. /а.с.21/

На підставі вказаного виконавчого напису, 17.08.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким Ігорем Мироновичем відкрито виконавче провадження №69659527 про стягнення з позивача 20040,14 гривень заборгованості. /а.с.13-20/

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі змісту ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів передбачено Главою 14 Закону України «Про нотаріат» та Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженогонаказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 02.06.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між фінансовою установою та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Аналогіча правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19). Зазначена позиція узгоджується з правовою позицією, яка міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростували вищевказані обставини, які були встановлені судом. Таким чином, станом на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису, у чинному законодавстві України були відсутні підстави для його вчинення.

Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не може підлягати виконанню, а тому позов підлягає в цій частині задоволенню.

Крім цього, відповідно до положень ч.1, п.4 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Отже, витрати пов`язані із забезпеченням позову, як процесуальна дія, необхідна для розгляду справи та відновлення порушених прав та законних інтересів сторони у справі, відноситься до судових витрат, які підлягають поділу за наслідками розгляду справи.

Згідно з ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Відтак, враховуючи наведене, приходжу до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, які складаються з витрат, пов`язаних із забезпеченням позову та судового збору.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову, в частині стягнення витрат на професійну правову допомогу.

Керуючись ст.2, 12,13, 76-83, 141, 263-265 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позов задоволити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №79597, вчинений 02.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авансар» заборгованості на загальну суму 20 040,14 гривень.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Авансар» на користь ОСОБА_1 1 488,60 гривень судових витрат, які складаються з 992,40 гривень витрат по сплаті судового збору та 496,20 гривень витрат, пов`язаних із забезпеченням позову.

У задоволенні решти вимог позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 /зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп - НОМЕР_1 /

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Авансар» /код єдрпоу - 40199031, місцезнаходження: м.Київ, вул.Січових Стрільців, 21/27, оф.405/

Треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький Ігор Миронович /місцезнаходження: м.Львів, вул.Грабовського, буд.11, оф.104/

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович /місцезнаходження: м.Київ, вул.Мала Житомирська, буд.6/5.

Суддя:/підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Кирилюк А.І.