Ухвала

06 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 932/9313/21

провадження № 61-12068cк22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова Максима Олександровича на постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 жовтня 2022 року у складі колегії суддів: Барильської А. П., Деркач Н. М., Куценко Т. Р., у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар», треті особи: приватний нотаріус Київського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньов Максим Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар» (далі - ТОВ ФК «Авансар»), треті особи: приватний нотаріус Київського нотаріального округу Остапенко Є. М., приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньов М. О., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у якому просила: визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. і зареєстрований за № 68338 від 28 травня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу у розмірі 17 227,36 грн таким, що не підлягає виконанню; повернути ОСОБА_1 стягнуті без правової підстави кошти у розмірі 19 250 грн, а також судові витрати по справі зі сплати судового збору та правничі послуги.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2022 року у складі судді: Кондрашова І. А., у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 жовтня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2022 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено. Визнано виконавчий напис № 68338, вчинений 28 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ ФК «Авансар» заборгованості у розмірі 17 227,36 грн таким, що не підлягає виконанню. Стягнуто з ТОВ ФК «Авансар» на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 17 227,36 грн. Стягнуто з приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова М. О. на користь ОСОБА_1 витрати на проведення виконавчого провадження у розмірі 2 022,73 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

01 грудня 2022 року приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньов М. О. засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 жовтня 2022 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції в частині стягнення з нього витрат на проведення виконавчого провадження у розмірі 2 022,73 грн і ухвалити у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні цих вимог.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2022 року справу № 932/9313/21 на підставі частини шостої статті 19 ЦПК України визнано малозначною.

Селезньов М. О. у касаційній скарзі вказує, що справа є малозначною, але касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки на сьогодні не існує єдиної правозастосовчої практики стосовно предметної юрисдикції вирішення спорів про стягнення з приватного виконавця, як безпідставно отриманих коштів, основної винагороди та витрат виконавчого провадження, про що свідчать постанови Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 910/4286/20 та від 05 лютого 2020 року у справі № 201/8493/18. Окрім цього, справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для Селезньова М. О. , як приватного виконавця, та спільноти приватних виконавців в цілому, в контексті можливого впливу ухваленого у цій справі рішення на відповідні права та законні інтереси, оскільки основна винагорода є єдиним джерелом доходів приватних виконавців. Касаційна скарга містить правову проблему щодо стягнення з приватного виконавця основної винагороди у разу скасування виконавчого документа, провадження за яким було відкрито на законних підставах в період чинності виконавчого документа та основну винагороду було стягнуто на законних підставах. Тому судовий розгляд касаційної скарги необхідний, оскільки сприятиме однаковому тлумаченню та єдиному застосуванню на практиці відповідних приписів Закону України «Про виконавче провадження», ЦК України та норм процесуального закону.

Проте Селезньов М. О. не обґрунтовує, чому саме касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа становить значний суспільний інтерес і в чому проявляється виняткове значення для нього цієї справи. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями. І, відповідно, не свідчить, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа становить значний суспільний інтерес і має виняткове значення для Селезньова М. О .

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Вказівка в резолютивній частині постанови Дніпровського апеляційного суду від 27 жовтня 2022 року про можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржене рішення ухвалено у малозначній справі.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Таким чином, оскаржене рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова Максима Олександровича у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар», треті особи: приватний нотаріус Київського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньов Максим Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков