рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

(ЗАОЧНЕ)

Справа № 495/1620/21

Номер провадження 2/495/599/2022

09 листопада 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово судді Анісімової Н.Д.,

із участю секретаря судового засідання Коліниченко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської районної ради Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 про визначення розміру часток у спільній сумісній власності та про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Білгород-Дністровської районної ради Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , в якому просить:

- визнати, що частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею, 0,0588 га, надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:005:0470 становила Ѕ частку, а розмір частки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 23 травня 1997 року Білгород-Дністровським МВ УМВС України в Одеській області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0588 га, надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:005:0470 становить Ѕ частки;

- визнати в порядку спадкування за заповітом за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м.Білгород-Дністровського Одеської області, паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 12 березня 2012 року Білгород-Дністровським МВ ГУ МВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на Ѕ частку земельної ділянки площею 0,0588 га, надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:005:0470, які належали за життя ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог

В обґрунтуванні позовних вимоги зазначено, що позивач ОСОБА_1 є онуком померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть видане Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, серії НОМЕР_5 від 14 травня 2019 року, актовий запис №596. За життя померлому ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 25 лютого 2015 року № НОМЕР_6 , на праві спільної сумісної власності, поряд із ОСОБА_2 , належала 1/2 частки (у свідоцтві із помилкою вказано розмір частки як 1/1) земельної ділянки площею 0588 га, надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:005:0470. Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 на території міста Білгород-Дністровського Одеської області відкрилась спадщина щодо майна останнього, до складу якої входить Ѕ частки вищевказаної земельної ділянки. За час життя спадкодавець ОСОБА_3 залишав заповіт, посвідчений 17.02.2009 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Чухрай Т.Ю., зареєстрований в реєстрі за №351, за яким на випадок своєї смерті заповів все належне йому майно позивачу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , оригінал якого знаходиться у спадковій справі №33/2019, заведеної 06 вересня 2019 року, приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Чухрай Т.Ю. Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13 червня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Чухрай Т.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за №637, яким оформлені спадкові права позивача ОСОБА_1 на частку у житловому будинку спадкодавця, інший спадкоємець за заповітом ОСОБА_4 відмовилась від частки у спадщині на користь позивача, таким чином єдиним спадкоємцем за заповітом майна померлого ОСОБА_3 є позивач ОСОБА_1 . Позивач ОСОБА_1 як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину, що відкрилась після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , на підставі чого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Чухрай Т.Ю. заведена спадкова справа №33/2019. 06 вересня 2019 року позивач звернувся до приватного нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Чухрай Т.Ю. з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частку земельної ділянки площею 0588 га, надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:005:0470, які за життя належали спадкодавцю ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте листом приватного нотаріуса від 30 червня 2020 року №135/02-14, позивача проінформовано про те, що в свідоцтві про право власності на вищевказану земельну ділянку частка у спільній власності, яка належала померлому ОСОБА_3 не визначена, що не дає можливості видати позивачу свідоцтво про права на спадщину та рекомендовано звернутися до суду. Так у свідоцтві про право власності на земельну ділянку співвласниками земельної ділянки на праві спільної сумісної власності значиться дві особи ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , з цього слід зробити висновок, що кожному з них належить по 1/2 частці даної земельної ділянки, у свою чергу дані частки не були зазначені у правовстановлюючому документі, а від так помилка допущена у правовстановлюючому документі щодо визначення розміру частко співвласників земельної ділянки, відсутність можливості у нотаріуса внаслідок цих обставин оформити спадкові права на зазначену земельну ділянки на сьогоднішній день є перешкодою в оформленні позивачем свідоцтва про право на спадщину щодо вказаного майна. Крім того, з метою визнання права власності на належні 1/2 частки спадкового майна, підлягають визначенню в судовому порядку розміри часток померлого разом з іншим співвласником у спільній сумісній власності, тобто ОСОБА_2 , оскільки вказана земельна ділянка відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25 лютого 2015 року № 34168242 належить на праві спільної сумісної власності спадкодавцю ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . На підставі вищевикладеного з метою захисту своїх прав та законних інтересів позивач змушений звернутись до суду з відповідним позовом, оскільки не має можливості нотаріально оформити своє право власності на спадкове майно.

Рух справи у суді

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської обасті від 29.11.2021 року цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено судове засідання.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської обасті від 24.08.2022 року у приватного нотаріуса Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Чухрай Т.Ю. витребувана належним чином завірена копія спадкової справи №33/2019.

Позивач та його представник надали клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі ти просять їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся, причини неявки суду невідомі, клопотань про відкладення слухання справи або заперечень на адресу суду не надав.

Третя особа ОСОБА_2 надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.

Відповідно до ч.1, 2 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Враховуючи зазначене, суд вважає можливим у даній цивільній справі ухвалити заочне рішення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, суд встановив наступні обставини.

Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є онуком померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, серії НОМЕР_5 від 14 травня 2019 року, актовий запис №596.

Так за життя померлому ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 25 лютого 2015 року № НОМЕР_6 , на праві спільної сумісної власності, поряд із ОСОБА_2 , належала 1/2 частки (у свідоцтві із помилкою вказано розмір частки як 1/1) земельної ділянки площею 0588 га, надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . кадастровий номер :01:005:0470.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 на території міста Білгород-Дністровського Одеської області відкрилась спадщина щодо майна померлого, до складу якого входить Ѕ частки вищевказаної земельної ділянки.

За час життя спадкодавець ОСОБА_3 залишав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Чухрай Т.Ю., 17.02.2009 року за реєстром №351, за яким на випадок своєї смерті заповів все належне йому майно позивачу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , оригінал якого знаходиться у спадковій справі №33/2019, заведеної 06 вересня 2019 року, приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Чухрай Т.Ю.

Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13 червня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Чухрай Т.Ю. та зареєстрованого в реєстрі №637, яким оформлені спадкові права позивача ОСОБА_1 на частку у житловому будинку спадкодавця, інший спадкоємець за заповітом ОСОБА_4 відмовилась від частки у спадщині на користь позивача, таким чином єдиним спадкоємцем за заповітом майна померлого ОСОБА_3 є позивач ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_1 як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , про що приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Чухрай Т.Ю. заведена спадкова справа №33/2019.

06 вересня 2019 року позивач звернувся до приватного нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Чухрай Т.Ю. з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частку земельної ділянки площею 0588 га, надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:005:0470, які за життя належали спадкодавцю ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак листом приватного нотаріуса від 30 червня 2020 року №135/02-14, позивача проінформовано про те, що в свідоцтві про право власності на вищевказану земельну ділянку частка у спільній власності, яка належала померлому ОСОБА_3 не визначена, що не дає можливості видати позивачу свідоцтво про права на спадщину та рекомендовано звернутися до суду.

Так у свідоцтві про право власності на земельну ділянку співвласниками земельної ділянки на праві спільної сумісної власності значиться дві особи ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , з цього слід зробити висновок, що кожному з них належить по 1/2 частці даної земельної ділянки, у свою чергу дані частки не були зазначені у правовстановлюючому документі, а від так помилка допущена у правовстановлюючому документі щодо визначення розміру частко співвласників земельної ділянки, відсутність можливості у нотаріуса внаслідок цих обставин оформити спадкові права на зазначену земельну ділянки на сьогоднішній день є перешкодою в оформленні позивачем свідоцтва про право на спадщину щодо вказаного майна.

Крім того, з метою визнання права власності на належні 1/2 частки спадкового майна, підлягають визначенню в судовому порядку розміри часток померлого разом з іншим співвласником у спільній сумісній власності, тобто ОСОБА_2 , оскільки вказана земельна ділянка відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25 лютого 2015 року № 34168242 належить на праві спільної сумісної власності спадкодавцю ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Статями 15,16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує права.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

При цьому суд враховує роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що викладені в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч.1 ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦК України розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності здійснюється за згодою всіх співвласників, а відповідно до ст. 361 ЦК України розпорядження часткою у праві спільної власності співвласником може здійснюватися самостійно.

Таким чином, для здійснення права розпорядження часткою, в тому числі і для передачі права власності, необхідно, щоб частка в праві спільної власності була визначена.

Аналогічно, щоб оформити перехід права власності до спадкоємця, частка спадкодавця має бути визначена.

Згідно ст.370 ЦК України, частки кожного з співвласників в праві спільної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» частка учасника спільної сумісної власності визначається, зокрема, при виділі частки з спільного майна. Оскільки праця є основою створення і примноження власності громадян, розмір частки учасника спільної сумісної власності визначається ступенем його трудової участі, якщо інше не випливає із законодавства України.

При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Нормами діючого законодавства закріплено загальний принцип рівності часток співвласників в праві спільної сумісної власності.

Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (ч.1 ст.368 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Частиною 1 ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Приписами частин 1 та 2 статті 372 ЦК України встановлена презумпція рівності часток у праві спільної сумісної власності, а саме вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до ст.370 ЦК України, якою регулюється питання про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності та якою передбачено, що співвласники спільної сумісної власності, як і співвласники спільної часткової власності мають право на виділ у натурі частки із спільного майна з тією лише різницею, що учасники першої не мають завідомо визначених ідеальних часток у праві спільної власності, а відтак, вони мають бути передусім визначені, після чого стає можливим виділ частки в натурі.

При визначені розміру часток співвласників у спільній сумісній власності вважається, що вони є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між співвласниками, законом або рішенням суду.

Первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість.

Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд.

При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності.

Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно.

Такий правовий висновок щодо застосування норм матеріального права викладено в постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року в справі №6-1500цс15.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі №759/15156/16- ц (провадження № 61-3301св19) зазначено, що "при вирішенні спору про поділ в натурі земельної ділянки, визначаючи варіанти такого поділу, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого відсутні підстави, він ухвалює рішення про застосування саме такого варіанту поділу. Якщо ж відсутній погоджений або встановлений порядок користування земельною ділянкою, то суд здійснює поділ в натурі земельної ділянки з дотриманням розміру часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном".

Висновки за результатами розгляду справи

Отже, враховуючи вищезазначені положення законодавства, враховуючи сукупність доказів, та з урахуванням, що на момент відкриття спадщини, яка відкрилась після померлого ОСОБА_3 , спадкоємцями за заповітом були ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , однак остання відповідно до заяви від 06.09.2019 року, №97, яка наявна в матеріалах спадкової справи №33/2019, відмовилась від спадщини на користь позивача ОСОБА_1 , а в свою чергу останній не має можливості реалізувати своє право на спадкування, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.4, 5, 14, 12-13, 81, 247, 258, 259, 263, 265, 268, 280-289, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської районної ради Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 про визначення розміру часток у спільній сумісній власності та про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати, що частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею, 0,0588 га, надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:005:0470 становила Ѕ частку, а розмір частки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 23 травня 1997 року Білгород-Дністровським МВ УМВС України в Одеській області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0588 га, надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:005:0470 становить Ѕ частки.

Визнати в порядку спадкування за заповітом за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м.Білгород-Дністровського Одеської області, паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 12 березня 2012 року Білгород-Дністровським МВ ГУ МВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на Ѕ частки земельної ділянки площею 0,0588 га, надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:005:0470, які належали за життя померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Анісімова Н.Д.