ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 лютого 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/4030/21

Головуючий у першій інстанції Маслюк Н.В.

Апеляційне провадження № 22-з/4823/20/22

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Шитченко Н.В.,

суддів Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Комунальне підприємство «Новозаводське» Чернігівської міської ради,

розглянув у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 адвоката Берднікової Наталії Володимирівні про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Новозаводське» Чернігівської міської ради на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Новозаводське» Чернігівської міської ради про відшкодування моральної та матеріальної шкоди,

У С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Комунального підприємства «Новозаводське» Чернігівської міської ради (далі КП «Новозаводське»), в якому просив стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду у розмірі 82 095,50 грн, моральну шкоду у розмірі 5 000 грн, понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 908 грн та на правничу допомогу адвоката у розмірі 5 000 грн.

Рішенням від 04 листопада 2021 року Новозаводський районний суд м. Чернігова позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнив. Стягнув з КП «Новозаводське» на користь ОСОБА_1 80 395,50 грн матеріальної шкоди та 5 000 грн моральної шкоди, а всього 85 395,50 грн. Стягнув з КП «Новозаводське» на користь ОСОБА_1 1 816 грн судового збору, 1 700 грн витрат за проведення експертизи та 5 000 грн витрат на правничу допомогу.

Не погоджуючись з указаним судовим рішенням, КП «Новозаводське» звернулося з апеляційною скаргою.

Постановою від 01 лютого 2022 року Чернігівський апеляційний суд апеляційну скаргу КП «Новозаводське» залишив без задоволення, а рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 листопада 2021 року без змін.

07 лютого 2022 року (згідно із відбитком штампу поштового відділення) представник ОСОБА_1 адвокат Берднікова Н.В. звернулася із заявою про ухвалення додаткового рішення, у якій просила стягнути з КП «Новозаводське» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 4 000 грн. До цієї заяви представником позивача надано копію договору про надання правничої допомогу від 24 грудня 2021 року, копію акту приймання-передачі наданих послуг (правничої допомоги) від 30 грудня 2021 року.

Заява обґрунтована тим, що відповідно до постанови Чернігівського апеляційного суду від 01 лютого 2022 року справу розглянуто апеляційним судом в порядку письмового провадження, стадія судових дебатів у такій судовій процедурі відсутня, а отже, заява і докази щодо розміру витрат, які сторона понесла або має понести, подається протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, що відповідає висновкам, викладеним в постанові Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року у справі № 922/376/20. Представник указує, що витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 грн підтверджені належними доказами та підлягають відшкодуванню.

У запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення, КП «Новозаводське» просило у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Берднікової Н.В. відмовити. У випадку, суд прийде до висновку про можливість стягнення витрат на правничу допомогу, КП «Новозаводське» просило зменшити такі витрати до 1 000 грн, що відповідає критерію реальності та розумністю адвокатських витрат з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи заяви, апеляційний суд приходить до висновку, що заява представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 Кодексу); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до п.п. 4, 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що вимога ч. 8 ст. 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Така практика запроваджена у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, зокрема у постанові від 16 квітня 2019 року у справі № 817/1889/17.

Як свідчать матеріали справи, цивільна справа за апеляційною скаргою КП «Новозаводське» на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 листопада 2021 року розглянута судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 01 лютого 2022 року питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката під час апеляційного перегляду справи не вирішувалось.

Під час перебування справи в суді апеляційної інстанції 04 січня 2022 року представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу, в якому викладено заперечення щодо задоволення скарги і прохання залишити без змін рішення суду першої інстанції. У відзиві на апеляційну скаргу не зазначалось про те, що ОСОБА_1 планує понести витрати на професійну правничу допомогу адвоката у суді апеляційної інстанції, а відповідні докази будуть подані згідно з приписами ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Будь-яких інших заяв чи клопотань, крім відзиву від сторони позивача, до ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції не надходило.

Після прийняття постанови у даній справі, представник ОСОБА_1 адвокат Берднікова Н.В. вперше у заяві про ухвалення додаткового рішення зазначила про те, що позивачем понесені у суді апеляційної інстанції витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 грн.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 мав можливість особисто або через свого представника подати відповідну заяву про очікувані витрати на правничу допомогу та у подальшому подати всі необхідні докази понесених витрат, проте, у порушення вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України не дотримався вказаного порядку, отже підстави для задоволення заяви та ухвалення додаткового рішення відсутні.

Посилання представника позивача на висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року у справі № 922/376/20 не беруться до уваги при вирішення питання про відшкодування ОСОБА_1 понесених витрат на професійну правничу допомогу, оскільки встановлені фактичні обставини у постанові суду касаційної інстанції та цій справах не є подібними. З судових рішень, постановлених у справі № 922/376/20, вбачається, що стороною відповідача у відзиві на позовну заяву зазначено про попередні витрати на представництво інтересів сторони, тобто до ухвалення судового рішення за правилами спрощеного позовного провадження. У цій справі сторона позивача, надаючи відзив на апеляційну скаргу, не повідомила апеляційний суд ні про витрати, які планує понести, ні про те, що докази на підтвердження цих витрат буде надано відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Таким чином, у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Берднікової Н.В. належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 137, 141, 390 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Берднікової Наталії Володимирівні про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст ухвали складено 22 лютого 2022 року.

Головуюча: Судді: