КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/8360/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Чепур Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімп-ЛТД" на рішення Печерського районного суду міста Києва від 17 лютого 2022 року та на додаткове рішення Печерського районного суду міста Києва від 14 липня 2022 року, ухвалені під головуванням судді Вовк С.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімп-ЛТД", Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку "Центр" про визнання наказу та свідоцтва про право власності на нежитловий будинок недійсним, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання наказу та свідоцтва на право власності на нежилий будинок недійсними, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Олімп-ЛТД» є власником нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке розташовано поруч з житловими будинками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 - пам`ятки архітектури.

Правовстановлюючим документом на нежитлове приміщення є Свідоцтво про право власності на нежилий будинок від 12 листопада 1999 року, серія НОМЕР_2, видане Київською міською державною адміністрацію на підставі Наказу про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна від 10 листопада 1999 року за №584-В.

Уважає, що Наказ та Свідоцтво є незаконні та видані на самочинне будівництво з таких підстав.

Зазначає, що рішенням виконкому Київської міської ради від 05 травня 1959 року №708 «Про відвід земельної ділянки Управлінню торгівлі Міськвиконкому під будівництво павільйону «ІНФОРМАЦІЯ_1» виділена земельна ділянка для будівництва павільйону, а не капітальної споруди у вигляді нежитлового приміщення.

Згідно цього рішення Управлінню торгівлі Міськвиконкому була відведена земельна ділянка, площею 0,05 га по АДРЕСА_2 на першій терасі між будинками АДРЕСА_2 , АДРЕСА_1 під будівництво павільйону «ІНФОРМАЦІЯ_1». Вказано про проведення будівництва по проекту, розробленому за пропозицією Академії архітектури ОСОБА_2, який повинен бути погоджений з Управлінням в справах будівництва і архітектури Київського міськвиконкому.

Саме це майно було внесене до статутного фонду Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп- ЛТД», яке створене 25 березня 1994 року за адресою: АДРЕСА_5.

На підставі наявного павільйону - кафе у відповідача виникло право на отримання в оренду земельної ділянки.

ТОВ «Олімп-ЛТД» у 1998 році самовільно, без отримання відповідних дозвільних документів для проведення будівельних робіт, провело перебудову павільйону «ІНФОРМАЦІЯ_1» у нежитлове приміщення загальною площею 166,5 кв.м.

В подальшому відповідачем здійснена незаконна прибудова до кафе. В технічному паспорті на будівлю станом на 01 квітня 2008 року без підпису начальника БТІ Сенчука В.В. зазначено, що основна частина споруди становить 199,0 кв. м, прибудування 7,2 кв. м, а всього 206,2 кв. м. Незаконна прибудова складає 39,7 кв. м та побудова на лівій терасі будинку АДРЕСА_1 , яка на всі прохання та вимоги мешканців будинку не була знесена відповідачем.

Вказує, що пунктом 10.3 Порядку видачі свідоцтв про право власності на об`єкти нерухомого майна, затвердженого розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 02 жовтня 1996 року №1563 зазначено, що фізичними та юридичними особами на новозбудовані, прибудовані, перебудовані або реконструйовані нежилі будинки та приміщення, будівлі виробничого, господарського, соціально-побутового та іншого призначення: правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності заявника на зазначений об`єкт; належно оформлені міським бюро технічної інвентаризації не раніш, ніж 3 роки тому, технічний паспорт та поверхові плани будинку; документи, які підтверджують право власності або користування земельною ділянкою, на якій розташований об`єкт; документи, які підтверджують фінансування будівництва або реконструкції об`єкту замовником; довідка Управління економіки Київської міської державної адміністрації про виконання умов щодо передачі коштів у порядку пайової участі на розвиток галузей соціальної інфраструктури міста, передбачених актами місцевих органів державної виконавчої влади; рішення органу державної виконавчої влади про надання дозволу на будівництво або реконструкцію об`єкту; акт державної комісії про прийняття об`єкту в експлуатацію.

Жодних документів, крім технічного паспорт із зазначеного переліку не було надано.

Уважає, що реконструкції павільйону не відбувалось, а кафе у вигляді нежилого будинку виникло незаконно та без жодних правових підстав.

Вказує, що самовільне будівництво на лівій терасі підтверджується листом інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в м.Києві від 06 березня 2013 року.

Окрім того, позивач зазначає, що будинок АДРЕСА_2 , є житловим та побудований в 1953-1954 роках. Будинок АДРЕСА_1 , є також житловим та побудований в 1952-1953 роках. Елементи благоустрою цих будинків (підпірні стіни, гранітні сходи, тераси) є невід`ємною частиною пам`ятки-ансамблю споруд по АДРЕСА_3 .

Вказує, що тераса є власністю членів ОСББ «Центр» відповідно до пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та пункту 4.2 рішення Конституційного суду України від 2 березня 2004 року 4-рп/2004.

Мотивуючи наведеним, просить суд визнати недійсним Наказ про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна від 10 листопада 1999 року за №584-В; визнати недійним Свідоцтво про право власності на нежилий будинок від 12 листопада 1999 року, серія НОМЕР_2, видане Київською міською державною адміністрацію, що зареєстровано за №3232П від 16 листопада 1999 року в Комунальному підприємстві «Київське міське бюро технічної інвентаризації»; зобов`язати відповідача здійснити демонтаж прибудови загальною площею 77,4 кв.м., яка знаходиться на лівій терасі між житловими будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 та повернути в попередній стан павільйон «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 17 лютого 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсним Наказ про оформлення прав власності на об`єкти нерухомого майна від 10 листопада 1999 року № 584-В.

Визнано недійсним Свідоцтво про право власності на нежилий будинок від 12 листопада 1999 року, серія НОМЕР_4, видане Київською міською державною адміністрацією, що зареєстровано за № 3232П від 16 листопада 1999 року в Комунальному підприємстві «Київське міське бюро технічної інвентаризації».

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Олімп-ЛТД» здійснити демонтаж прибудови загальною площею 77,4 кв. м, що знаходиться на лівій терасі між житловими будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 та повернути в попередній стан павільйон «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Додатковим рішенням Печерського районного суду міста Києва від 14 липня 2022 року з Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп-ЛТД» стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 56 670, 40 грн.

Не погодившись з ухваленими судовими рішеннями, адвокатом Петрусенко Н.І., яка діє в інтересах ТОВ "ОЛІМП-ЛТД", подано апеляційні скарги.

В обґрунтування апеляційної скарги на рішення Печерського районного суду міста Києва від 17 лютого 2022 року вказує, що Державним інститутом по проектуванню «Київпроект» у 1959 році були розроблені креслення з будівництва одноповерхового павільйону кафе на АДРЕСА_2 .

Для здійснення вказаного будівництва на підставі рішення Виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящих від 05 травня 1959 року № 708 здійснено відвід земельної ділянки площею 0.05 га управлінню торгівлі Міськвиконкому під будівництво павільйону « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на першій терасі між будинками №№ 21, АДРЕСА_1 .

Тобто, починаючи з 1959 року спірна будівля була запроектована та побудована на окремо відведеній для цього земельній ділянці, як самостійний об`єкт нерухомості та такий, що не належить до прибудинкової території будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 .

Надалі відповідно до договору купівлі-продажу від 15 березня 1994 року, укладеного між Фондом приватизації та роздержавлення об`єктів комунального майна Старокиївського району м. Києва та товариством покупців членів трудового колективу організації орендарів «Марія» (правонаступником якого відповідно до протоколу загальних зборів засновників № 1 від 22 березня 1994 року є ТОВ «Олімп-ЛТД»), до останніх перейшло право власності на державне майно цілісного майнового комплексу Організації орендарів «Марія» (кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (акт прийому-передачі № 1 від 06 травня 1994 року).

Згадане майно відповідно до установчого договору та Акту від 14 липня 1994 року передано в статутний фонд Товариства.

Отже, відносини щодо набуття ТОВ «ОЛІМП-ЛТД» права власності на нежитлове приміщення виникли в 1994 році, а тому регулювались нормами Цивільного кодексу Української РСР та приписами Закону України «Про власність» (№ 697-ХІІ 07.02.1991), в редакціях, чинних на відповідну дату.

Вказує, що Порядок оформлення права власності та видачі правостановлюючого документу (свідоцтва про право власності) на об`єкт нерухомого майна, що перебуває у власності юридичних та фізичних осіб та розташований на території м. Києва, на той моментвизначався нормами Порядку видачі свідоцтво про право власності на об`єкти нерухомого майна, який затверджено розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 02 жовтня 1996 року № 1563.

Відповідно до пункту 10.14 вказаного Порядку, підставами для оформлення юридичними особами свідоцтва про право власності на об`єкти нерухомого майна, що внесені до їх статутного фонду іншими юридичними та фізичними особами (засновниками тощо) визначались такі документи: установчі документи юридичної особи; акт прийому-передачі об`єкта нерухомого майна: документи, що підтверджують право власності фізичної та юридичної особи на об`єкт нерухомого майна, що внесений до статутного фонду юридичної особи; оформлений міським бюро технічної інвентаризації технічний паспорт на об`єкт нерухомості.

В укладеному договорі купівлі-продажу від 15 березня 1994 року та акті прийому-передачі спірного майна площа відчуженої будівлі не зазначалась.

Разом з тим, в матеріалах інвентаризаційної справи (станом на 12 листопада 1998 року) наявне документальне підтвердження загальної площі будівлі, яка становить 166,5 кв.м.

Зазначає, що жодних доказів, які б підтверджували доводи позивача, що Товариством здійснено перебудову або реконструкцію у період з 1994 року до моменту отримання свідоцтва, матеріали справи не містять.

Одночасно, у висновку експерта, на який посилається суд першої інстанції, відсутні будь-які висновки з приводу того, коли саме була збільшена площа спірного об`єкта. Окрім того, із вищевказаного висновку експерта вбачається, що таке питання як: «чи відбулась добудова/перебудова/реконструкція об`єкта у період до 1999 року», експерту не ставилось.

Вказує, що необгрунтованими є твердження позивача, що така адреса, як АДРЕСА_1 не присвоювалась, оскільки, як убачається з листа Київського міського бюро технічної інвентаризації від 14 квітня 1999 року № 2288, спірна будівля розміщена окремо від багатоповерхових будинків, тому її слід рахувати під літерою «Б».

Окрім цього вказує, що Головним управлінням містобудування та архітектури у листі від 28.09.1999 № 07-6160 підтверджено, що нежилий будинок в цілому - кафе, що належить ТОВ «ОЛІМП-ЛТД», розташований в М. Києві за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказує, що позивачем оспорюється Наказ про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна від 10 листопада 1999 року № 584-В, а також Свідоцтво про право власності на нежилий будинок від 12 листопада 1999 року серії НОМЕР_4, видане Київською міською державного адміністрацією, що зареєстровано на № 3232П від 16 листопада 1999 року в Комунальному підприємстві «Київське міське бюро технічної інвентаризації».

Разом з тим, свідоцтво про право власності на нерухоме майно лише посвідчує наявність відповідного права, і не породжує, не змінює і не припиняє певні права та обов`язки, тобто не є правочином. Свідоцтво видається на підтвердження існування права, яке виникло внаслідок певного правочину і такий посвідчуваний документ є чинним, якщо є дійсною правова підстава його видачі.

У даному випадку правочином, на підставі якого у Товариства виникло право власності на нерухоме майно, є договір купівлі-продажу від 15 березня 1994 року, який не оспорювався та є чинним.

Посилається на пропуск позивачем строку. Вказує, що суд першої інстанції дійшов висновку, що самочинне будівництво є триваючим правопорушенням, а тому не застосував строки позовної давності, про які заявляв відповідач у суді першої інстанції.

Вказує, що будівля по АДРЕСА_1 , будівництво якої було розроблене та реалізоване ще у 1959 році та яка розміщена на окремо відведеній у 1959 році для її будівництва земельній ділянці, від початку її проектування є самостійним об`єктом, має окрему адресу, а також не належить та ніколи не належала до прибудинкової території жодних житлових будинків. Доводи позивача про те, що спірний об`єкт розміщено на території, яка належить до спільної власності мешканців будинку АДРЕСА_1 , є лише його суб`єктивною думкою, яка не знаходить жодного підтвердження належними доказами.

Крім того, спірна будівля побудована та розміщена виключно в межах спеціально відведеної земельної ділянки, яка на праві власності та на праві постійного користування знаходиться у ТОВ «ОЛІМП-ЛТД».

Разом з тим, жодні вимоги щодо усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності або здійснення перебудови Товариство з боку контролюючих органів не отримувало.

Також, рішення за позовами контролюючих органів щодо зобов`язання товариства усунути такі порушення, судами не приймались.

У разі порушення прав інших осіб право на звернення до суду мають такі особи за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (визначеного статті 391 ЦК України), а також власник (користувач) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 цього Кодексу).

В той же час, позивач не являється ані користувачем, ані власником земельної ділянки, протилежного ним не доведено.

Вказує, що покази свідків не можуть бути належним доказом у цій справі, з огляду на те, що їх твердження не можуть бути прийняті до уваги, оскільки для фахового з`ясування причин появи тріщин у будинку потрібна технічна експертиза, яку проводить особа зі спеціальними знаннями.

Посилається на ряд правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 12 квітня 2021 року у справі № 653/104/19 (провадження № 61-18648св20), від 31 травня 2021 року у справі № 320/1889/17.

Вказує, що цілком безпідставними та такими, що не підтверджені жодним доказом є твердження позивача про те, що вказана нежитлова будівля відноситься до житлового будинку АДРЕСА_1 як допоміжне приміщення та являється власністю мешканців цього будинку, а тому розміщення на території цього приміщення спірної будівлі порушує права позивача.

Мотивуючи наведеним, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Печерського районного суду міста Києва від 17 лютого 2022 року у справі № 757/31879/20 та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги на додаткове рішення Печерського районного суду міста Києва від 14 липня 2022 року вказує, що якщо апеляційна скарга ТОВ "ОЛІМП-ЛТД" стосовно основного рішення буде задоволена, а рішення суду першої інстанції скасоване, тягар судових витрат, які поніс позивач, у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України, не повинен лягати на відповідача.

Мотивуючи наведеним, просить суд апеляційної інстанції скасувати додаткове рішення Печерського районного суду міста Києва від 14 липня 2022 року у справі №757/31879/20 та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення з ТОВ "ОЛІМП-ЛТД" судових витрат у сумі 56 670,40 гривень.

25 серпня 2022 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_1 на апеляційну скаргу.

Вказує, що доводи апеляційної скарги, наведені ТОВ "ОЛІМП-ЛТД", є необґрунтованими, а також такими, що суперечать фактичним обставинам справи та нормами чинного законодавства.

Вказує, що дозвільними документами було розроблено проект будівництва павільйону «ІНФОРМАЦІЯ_1» на першій терасі між будинками АДРЕСА_4 ; трудовим колективом Організації орендарів «Марія» було орендовано підприємство як цілісний майновий комплекс: товариством покупців членів трудового колективу Організації орендарів «Марія» куплено орендне підприємство як цілісний майновий комплекс; цими ж самими членами трудового колективу створено ТОВ «Олімп-ЛТД» та внесено до статутного капіталу викуплений в порядку приватизації павільйон «ІНФОРМАЦІЯ_1».

ТОВ «Олімп-ЛТД» всупереч усім документам оформлено право власності не на павільйон « ІНФОРМАЦІЯ_2 », як це передбачалося дозвільними документами на будівництво, а на нежилий будинок в цілому за призначенням кафе, при тому жодної інформації, яким чином «павільйон» змінило назву на «нежилий будинок в цілому, за призначенням кафе» до суду ТОВ "ОЛІМП-ЛТД" не надано. Так само як і не надано жодної інформації про те, що ТОВ «Олімп-ЛТД» проводилась реконструкція спірного об`єкта, оскільки уже в 1998 році загальна площа спірного об`єкта складала 206.2 кв.м, натомість оскаржуване свідоцтво оформлено на об`єкт площею 166,50 кв.м.

Вказує, що жодних документів, крім технічного паспорту із переліку, вказаному у пункті 10.3 Порядку видачі свідоцтва про право власності на об`єкти нерухомого майна, який затверджено розпорядженням Київського міської державної адміністрації №1563 від 02 жовтня 1996 року, відповідачем не було надано.

Таким чином, порушення ТОВ «Олімп-ЛТД» щодо отримання дозвільних документів на здійснення будівельних робіт - збільшення площі спірного об`єкта, по суті здійснення таких робіт без відповідних документів, робить такі будівельні роботі незаконними та самочинними, а отримання Свідоцтва про право власності без подання передбачених законодавством документів - робить таке свідоцтво недійсним.

Вказує, що твердження відповідача про обрання неправильного способу захисту не заслуговують на увагу, з огляду на те, що право власності ТОВ "ОЛІМП-ЛТД" на спірний об`єкт виникло на підставі приватизації державного комунального майна, а не на підставі правочину.

Усі твердження відповідача про те, що позивачем не оскаржується Договір купівлі-продажу, а тому жодних підстав для визнання Свідоцтва про право власності недійсним немає, спростовуються тим, що право власності не було набуте на підставі зазначеного Договору купівлі-продажу, а на підставі Наказу «Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна» від 10 листопада 1999 року №584-В.

Також вказує, що договір купівлі-продажу укладено без нотаріального посвідчення, а в простій письмовій формі, що суперечить вимогам Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію) від 06 березня 1992 року.

Вказує, що судом першої інстанції правильно не застосовано строк позовної давності з огляду на те, що самочинне будівництво є триваючим правопорушенням.

Вказує, що відповідач безпідставно вказує на те, що права позивача жодним чином не порушені.

Зазначає, що судовою будівельно-технічною експертизою встановлено, що проектною документацією 1951 року було передбачено влаштування будинку за адресою: АДРЕСА_2 двох терас до цього житлового будинку, в наявності є тільки одна тераса, що розташована по осі 12 згідно наданих креслень, а по осі 1 друга частково забудована будівлею «кафе».

Таким чином, безаргументоване твердження відповідача, що законодавством не передбачено визначення поняття тераси, а тому це не є допоміжним приміщенням багатоквартирного будинку, повністю спростовується робочими кресленнями житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , яким чітко передбачено дві тераси, шо є частиною цього будинку та призначені для користування усіма співвласниками будинку.

Вказує, що доводи відповідача про те, що надані у судовому засіданні докази свідків не можуть бути допустимими доказами не заслуговують на увагу, з огляду на те, що свідок ОСОБА_2 є дочкою архітектора, яка розробила план павільйону "ІНФОРМАЦІЯ_1". Вказує, що сама свідок також є архітектором, вона повідомила в суді першої інстанції, що будь-яка реконструкція кафе щодо збільшення площі та зведення додаткових поверхів є неможливою, оскільки стіна є підпірною, що в свою чергу може призвести до тріщин стін в будинках АДРЕСА_4 .

25 серпня 2022 року на адресу Київського апеляційного суду направлено відзив адвоката Чекалова А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , який є в цілому дублює відзив ОСОБА_1 , поданій до апеляційного суду цього ж дня.

02 вересня 2022 року на адресу Київського апеляційного суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_1 , які фактично дублюють вимоги та твердження позовної заяви.

В поясненнях додав, що для точного вимірювання розмірів кафе за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 укладено Договір № 17/06 від 17 червня 2021 року щодо здійснення комплексу інженерно-геодезичних (вишукуваних) робіт для проведення судової будівельно-технічної експертизи, Експертиза проводилась згідно інструкції «Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень»

У висновках судової будівельно-технічної експертизи зазначено, що 77,4 кв.м було добудовано до будівлі кафе (павільйону), у цю площу входить площа самовільно забудованої лівої тераси житлового будинку АДРЕСА_1 - пам`ятка архітектури, охорон. №163-Кв.

У 1998 році павільйон кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 " було перебудовано - зовнішні стіни зі скла частково було перебудовано на стіни з цегли та скла та замінено на склопакети із виносом зовні на терасу павільйону, а по-суті літню площадку кафе. Також у цьому ж році було змінено геометрію крівлі та з`явився додатковий козирок.

У 2008 році на терасі житлового будинку АДРЕСА_1 проводилися будівельні роботи, а саме, до існуючого павільйону було добудовано нежитлове приміщення із червоної цегли.

Вказує, що ТОВ «Олімп-ЛТД» раніше отримало Розпорядження від 13.02.1996 року № 196 «Про надання товариству з обмеженою відповідальністю «Олімп-ЛТД» земельної ділянки для експлуатації та обслуговування кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 .

Вказує, що згідно пункту 4 вказаного розпорядження визначено, що у разі використання земельної ділянки не за цільовим призначенням дане Розпорядження втрачає юридичну силу. А оскільки у 1998 році частина земельної ділянки було самовільно забудовано нежитловими приміщеннями, то вищевказане Розпорядження являється недійсним.

06 вересня 2022 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла відповідь на відзив адвоката Петрусенко Н.І., яка діє в інтересах ТОВ "Олімп-ЛТД".

Вказує, що жодних доказів того, що відбувалась будь-яка реконструкція та змінено площу у період до 1998 року, матеріали справи не містять.

Звертає увагу, що в матеріалах інвентаризаційної справи, як станом на 12 листопада 1998 року, так і станом на 01 квітня 2008 року наявне документальне підтвердження того, що загальна площа приміщень будівлі становить саме 166,5 кв.м. Це також зазначено і у висновку № 18/16- 21 від 16 серпня 2021 року, долученому позивачем до матеріалів справи.

Вказує, що у висновку експерта № 18/16-21 від 16 серпня 2021 року, так і в матеріалах справи в цілому, відсутні будь-які докази, які б підтверджували твердження ОСОБА_1 , що Товариством здійснено перебудову або реконструкцію у період з 1994 року до моменту отримання свідоцтва.

Вказує, що доводи ОСОБА_1 про те, що договір купівлі- продажу від 15 березня 1994 року, укладений між Фондом та Товариством, не посвідчений нотаріусом, не відповідають дійсності. Вказує, що вказаний договір 16 березня 1994 року посвідчений державним нотаріусом Восьмої Київської державної нотаріальної контори та зареєстрований у реєстрі за № 4-233. Згаданий договір купівлі-продажу долучено до матеріалів справи та на ньому чітко відображена інформація про його посвідчення державним нотаріусом.

Посилається на неправильно обраний позивачем спосіб захисту.

Вказує, що позивачем пропущений строк позовної давності та те, що позивачем не доведено жодним належним доказом, в чому саме полягає порушення його прав, а тому у цьому випадку взагалі відсутній спір.

В судовому засіданні представники відповідачів апеляційні скарги підтримали.

Представник позивача проти доводів апеляційних скарг заперечував, посилаючись на викладені у відзиві обставини та вказуючи на законність рішення суду першої інстанції,

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість ухвалених по справі судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем порушена процедура отримання дозвільних документів на здійснення будівельних робіт - збільшення площі спірного об`єкта, по суті здійснення таких робіт без відповідних документів, робить такі будівельні роботи незаконними та самочинними, а отримання свідоцтва про право власності без подання передбачених законодавством документів вказує на його недійсність. Також суд першої інстанції вказав, що для отримання документів свідоцтва про право власності на об`єкт, всупереч положенням пункту 10.3 Порядку №1563 жодних документів, крім технічного паспорту надано не було. Окрім того, судовою будівельною експертизою установлено, що площа об`єкта фактично є 261,6 кв.м, а не 166,5 кв.м.

Задовольнивши заяву про ухвалення додаткового рішення у справі суд першої інстанції вказав, що матеріали цивільної справи містять докази понесених судових витрат позивача у розмірі 2522,40 грн - суми судового збору; 42148,00 грн - сума за проведення судової будівельно-технічної експертизи; 12000,00 грн - суми за проведення інженерно-геодезичних (вишукуваних) робіт для проведення судової будівельно-технічної експертизи.Позов задоволено повністю, а тому витрати понесені позивачем підлягають відшкодуванню.

З матеріалів справи убачається, що рішенням Виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящих від 05 травня 1959 року № 708 постановлено відвести Управлінню торгівлі Міськвиконкому земельну ділянку, площею 0,05 га по АДРЕСА_3 на першій терасі між будинками №№ 21, АДРЕСА_1 під будівництво павільйону «ІНФОРМАЦІЯ_1» (том 1 а.с.13-14).

З даних свідоцтва №1809, виданого державною адміністрацією Старокиївського району м. Києва, убачається, що трудовий колектив Організація орендарів "МАРІЯ" зареєстровано за реєстраційним номером №2205-00/0097. Юридична адреса вказана АДРЕСА_2 (том 1 а.с.19).

З даних свідоцтва про реєстрацію товариства покупців №11 убачається, що товариство покупців членів трудового колективу Організація орендарів "МАРІЯ" зареєстровано 21 січня 1994 року за реєстраційним номером 000011/12. Головою товариства покупців є ОСОБА_3 (том 1 а.с. 20).

З даних Договору купівлі-продажу від 15 березня 1994 року, зареєстрованого 23 березня 1994 року за №000009/12 Фондом приватизації та роздержавлення об`єктів комунального майна Старокиївського району, убачається, що Фонд приватизації та роздержавлення об`єктів комунального майна Старокиївського району м. Києва (продавець) та Організація орендарів "Марія"(покупець), уклали цей договір про те, що продавець продав, а покупець купив державне майно цілісного майнового комплексу Організація орендарів " Марія " (кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (том 1 а.с.139-143).

Згідно даних Протоколу №1 загальних Зборів Засновників ТОВ «Олімп-ЛТД» від 22 березня 1994 року убачається, що ТОВ «Олімп-ЛТД» створюється шляхом добровільного об`єднання майна засновників згідно Установчого договору. Товариство є правонаступником підприємства громадського харчування Кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» ( том 1 а.с. 146-149).

З даних Свідоцтва № НОМЕР_1 , виданого Державною адміністрацією Старокиївського району м. Києва про реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю, убачається, що "ОЛІМП-ЛТД" зареєстровано 25 березня 1994 року за реєстраційним номером №І224-ЛТД/0097 (том 1 а.с.21).

Згідно даних Протоколу №1 загальних Зборів Засновників ТОВ «Олімп-ЛТД» від 22 березня 1994 року убачається, що ТОВ «Олімп-ЛТД» створюється шляхом добровільного об`єднання майна засновників згідно Установчого договору. Товариство є правонаступником підприємства громадського харчування Кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» ( том 1 а.с. 146-149).

Згідно даних Акту прийому-передачі майна від 14 липня 1994 року в статутний фонд ТОВ «Олімп ЛТД» передано викуплене в порядку приватизації приміщення за адресою АДРЕСА_2 ( том 1 а.с. 164).

З даних наказу №584-В від 10 листопада 1999 року убачається, що Головним управлінням майном Київської міської державної адміністрації видано Наказ про оформлення права власності на об`єкт нерухомого майна, зазначеного у додатку (справа 2776). Замовником вказано ТОВ "ОЛІМП-ЛТД" (том 1 а.с. 59, а.с. 176).

З даних Свідоцтва про право власності на нежилий будинок НБ "010002672 від 12 листопада 1999 року убачається, що нежилий будинок в цілому - кафе, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 166,500 квадратних метрів, належить Товариству з обмеженою відповідальністю "ОЛІМП-ЛТД" на праві колективної власності. Свідоцтво видане Київською міською державною адміністрацією на підставі Наказу «Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна» від 10 листопада 1999 року № 584-В (том 1 а.с. 26, том 3 а.с. 111, том 4 а.с.74).

З даних листа головного архітектора Старокиївського району м.Києва від 28.09.99 № 07-6160 убачається, що Головне управління архітектури м.Києва підтверджує, що нежилий будинок в цілому - кафе, площею 166500 кв.м, який належить товариству з обмеженою відповідальністю "ОЛІМП-ЛТД", код 21586010, згідно даним архіву, розташований за адресою АДРЕСА_1 ( том 1 а.с. 170).

З даних листа Головного управління містобудування та архітектури №12-2382 від 22 березня 2002 року убачається, що будь-які будівельні роботи здійснюються на основі проекту опрацьованого, погодженого і затвердженого у відповідності з нормативними та інформаційними матеріалами по забудові м. Києва. Для одержання дозволу на будівництво (реконструкцію) замовник повинен представити для розгляду на містобудівну Раду Головкиївархітектури погоджений в установленому порядку проект на основі дозвільних документів:

- листа-дозволу Київської міської адміністрації на реконструкцію;

- архітектурно-планувального завдання;

- завдання на проектування;

- технічних умов на підключення до міських інженерних мереж, тощо.

Будівельні роботи, незалежно від його виду та призначення, яке розпочате і провадиться без реєстрації його в Управлінні Держбудархконтролю, без одержання дозволу на виконання робіт, вважається самовільним і підлягає адміністративному стягненню та штрафним санкціям у відповідності з чинним законодавством (том 1 а.с.34).

З даних технічного паспорту на нежитловий будинок АДРЕСА_1 , виготовленого станом на 01 квітня 2008 року, убачається, що площа основної частини споруди складає 199,0 кв. м., прибудованої 7,2 кв.м (том 1 а.с.29-33).

З матеріалів справи також убачається, що згідно даних розпорядження Київської міської державної адміністрації №196 від 13 лютого 1996 року убачається, що земельну ділянку площею 0,05 га, яку було надано в користування рішенням виконкому Київміськради від 05 травня 1959 року №708 під будівництво павільйону "ІНФОРМАЦІЯ_1" - вилучено.

Пунктом 2 розпорядження надано Товариству з обмеженою відповідальністю "ОЛІМП-ЛТД" за умови виконання пункту 3 цього розпорядження в постійне користування земельну ділянку площею 0,05 га для експлуатації та обслуговування кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 " по АДРЕСА_1 .

Пунктом 3 зобов`язано землекористувача виконувати обов`язки землекористувача відповідно до статті 40 Земельного кодексу України, при необхідності проведення реконструкції чи нового будівництва оформити дозвіл у відповідності з чинним законодавством, у місячний термін замовити в Київському міському управлінні земельних ресурсів акт на право постійного користування (том 2 а.с.101).

З даних Акту здачі-прийомки перенесених в натуру меж наданої земельної ділянки від 19 березня 1996 року убачається, що представником Бюро наукових, проектно-вишукувальних, проектно-технологічних робіт та державної землевпорядної експертизи перенесено в натуру межі наданої земельної ділянки ТОВ "ОЛІМП-ЛТД" за рахунок землекористування управління торгівлі міськвиконкому у Старокиївському районі м. Києва загальною площею 0,05 га. Надана земельна ділянка може бути використана тільки по цільовому призначенню, а до використання нею можна приступити лише після виконання умов, визначених розпорядженням Київської міської Державної адміністрації №196 від 13 лютого 1996 року (том 2 а.с.102).

Згідно гарантійних листів директора ТОВ "Олімп-ЛТД" Тимошенко В.В. товариство гарантувало перед початком проведення робіт з реконструкції нежитлового приміщення АДРЕСА_1 надати до ОСББ "Центр" для огляду і погодження робочий проект по реконструкції цього приміщення ( том 2, а.с. 103,104).

З даних протоколу засіданні Містобудівної ради №505е від 25 жовтня 1995 року убачається, що ТОВ "ОЛІМП-ЛТД" погоджено для подальшої розробки ескізний проект реконструкції будинку "ІНФОРМАЦІЯ_1" по АДРЕСА_2 Старокиївського району (том 2 а.с.106).

З даних протоколу засідання Містобудівної ради №485 від 02 жовтня 1996 року убачається, що ТОВ "ОЛІМП-ЛТД" погоджено архітектурно-планувальну частину проекту реконструкції з розширенням (у підземному просторі) кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 " по АДРЕСА_5 з урахуванням зауважень даного протоколу та Київдержекспертизи (том 2 а.с.107).

З даних державного акту на право постійного користування землею серія КВ від 19 квітня 1996 року, убачається, що ТОВ "ОЛІМП-ЛТД" надано у постійне користування 0,05 гектарів землі в межах згідно планом землекористування. Землю надано у постійне користування для експлуатації та обслуговування кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 " по АДРЕСА_5 відповідно до Розпорядження Київської міської державної адміністрації депутатів від 13 лютого 1996 року №196. В подальшому внесено зміни та визначено площу 0,0167 га (том 3 а.с.105-110)

З даних Державного акту ЯЖ №047398 на право власності на земельну ділянку убачається, що ТОВ "ОЛІМП-ЛТД" на підставі рішення Київської міської ради від 05 квітня 2012 року №431/7768, договору купівлі продажу земельної ділянки від 07 вересня 2012 року є власником земельної ділянки площею 0,0333 га. Земельна ділянка розташована на АДРЕСА_1 . Цільове призначення реконструкція, експлуатація та обслуговування закладу громадського харчування (том 3 а.с.144).

З даних договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 07 вересня 2012 року убачається, що Київська міська рада (продавець) на підставі рішення Київської міської ради від 05 квітня 2012 року №431/7768 продав, а ТОВ "ОЛІМП-ЛТД" (покупець) купив земельну ділянку, місце розташування якої АДРЕСА_1 , площею 0,0333 га, кадастровий номер :076:032:0040, у межах які перенесені в натурі і зазначені у технічній документації земельної ділянки (том 3 а.с.145-146).

Листом від 25 листопада 2010 року № 8567 Головне управління охорони культурної спадщини листом повідомило, що будинок житловий на АДРЕСА_5 зводився у 1950-х роках за проектом відомих українських архітекторів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . За рішенням Київського міськвиконкому від 21 січня 1986 року № 49 перебуває на обліку, як пам`ятка архітектури місцевого значення. Розташований в архітектурній охоронній зоні відповідно до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 17 травня 2002 року № 979 «Про внесення змін та доповнень до рішення виконкому Київської міської Ради народних депутатів від 16 липня 1979 року № 920 «Про уточнення меж історико-культурних заповідників і зон охорони пам`яток історії та культури в м. Києві». Елементи благоустрою вищеназваної пам`ятки (підпірні стіни, гранітні сходи, тощо) є невід`ємною частиною пам`ятки - ансамблю споруд по АДРЕСА_1 (том 1 а.с.42).

Постановою окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2011 року визнано протиправним та скасовано рішення Київської міської ради від 29 квітня 2010 року №639/4077 "Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю "Олімп ЛТД" земельної ділянки для обслуговування закладу громадського харчування на АДРЕСА_1 (том 1 а.с.43-47).

З даних листа Головного управління містобудування та архітектури №7873/0/18-2/27 від 18 червня 2012 року убачається, що копії дозволів на проведення будівельних робіт в архіві Головного управління містобудування та архітектури відсутні (том 1 а.с.49).

З даних листа, наданого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна №27597 від 24 липня 2012 року, убачається, що за даними інвентаризаційної справи за адресою АДРЕСА_5 , первинні обміри будівлі літера "Б" проводились станом на 1998 рік. Загальна площа зазначеної будівлі складає 166,5 кв.м (том 1 а.с.18).

З даних листа Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві від 06 березня 2013 року № 7/26-29/0603/05 встановлено, що станом на час надання відповіді дозвільні документи на виконання будівельних робіт ТОВ «ОЛІМП-ЛТД» на лівій терасі житлового будинку АДРЕСА_5 не видавались та не реєструвались (том 1 а.с.51).

З даних листа Управління охорони культурної спадщини №066/02-565 від 28 березня 2013 року убачається, що інформація щодо погодження проектної документації (з жовтня 2008 року) та надання дозволу на виконання будівельних робіт на забудову частини лівої тераси житлового будинку за адресою: АДРЕСА_5 з квітня 2012 року ТОВ "ОЛІМП-ЛТД" відсутня (том 1 а.с.52).

З даних листа управління охорони культурної спадщини №066/09-3381 від 17 грудня 2014 року убачається, що станом на грудень 2014 року науково-проектну документацію Управління не погоджувало, дозвіл на виконання робіт не надавало. Спеціалістами Управління проведено огляд об`єкту з виїздом на АДРЕСА_5 , за підсумками огляду встановлено, що будівельні роботи за вказаною адресою не проводять.

Також зазначено, що на засіданні Консультативної ради в Управлінні охорони культурної спадщини від 26 листопада 2014 року було розглянуто 3 варіанти ескізного проекту реконструкції павільйону-кафе по АДРЕСА_5 та рекомендовано доопрацювати його (том 1 а.с.55).

З даних відповіді Департаменту комунальної власності м. Києва №062/02/07-1880 від 22 лютого 2019 року убачається, що за результатами розгляду, в межах повноважень, повідомлено, що оформлення права власності на нежиле приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 здійснювалось Головним управлінням комунальної власності м. Києва, відповідно до тимчасового Порядку видачі свідоцтв про право власності на об`єкти нерухомого майна, затвердженого розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 02 жовтня 1996 року №1563. Згідно цього листа убачається про відсутність в цій установі акту державної комісії про прийняття об`єкту та введення його в експлуатацію и дозвіл на виконання будівельних робіт (том 1 а.с.38).

З даних листа Департаменту комунальної власності №062/02/07-8095 від 17 вересня 2019 року убачається, що ТОВ "ОЛІМП-ЛТД" було надано документи згідно переліку, визначеного пунктом 10.14 Порядку видачі свідоцтв про право власності на об`єкти нерухомого майна, затвердженого розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 02 жовтня 1996 року №1563. Це у свою чергу стало правовою підставою для видачі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 від 12 листопада 1999 року (том 1 а.с.39).

Установлено також, що за адресою АДРЕСА_5 створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Центр", власники квартир, частин квартир і нежилих приміщень будинку є співвласниками на праві спільної часткової власності допоміжних приміщень будинку, його конструктивних елементів і технічного обладнання, примірний перелік якого наведено в розділі 4 Статуту.

Згідно розділу 4 статуту ОСББ "Центр" визначено частини та елементи будинку, що перебувають у спільній частковій власності членів об`єднання, до яких віднесено, зокрема тераси ( том 1 а.с. 83-97).

Згідно Переліку частин та елементів будинку, що перебувають у спільній частковій власності членів об`єднання в будинку АДРЕСА_5 (додаток до статуту ОСББ "Центр", затверджений зборами засновників 21.05.1988 р. п.4.2.), до такого віднесено тераси із вказівкою про встановлення площ відповідно до даних БТІ та проекту будинку ( том 1 а.с.98).

З даних свідоцтва про право власності НОМЕР_3 убачається, що квартира АДРЕСА_6 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (том 4 а.с.81).

Згідно Висновку судового експерта за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи від 16 серпня 2021 року № 18/16-21 експертом зроблено, зокрема, такі висновки:

- враховуючи, що існуюча будівля, яка розташована за адресою АДРЕСА_5 відповідно до робочого креслення плану та перерізів фундаментів павільйону на АДРЕСА_3 , розроблений Державним інститутом по проектуванню «Київпроект» ( майстерня №2) у 1959 році має стрічкові та стовпчасті фундаменти на відмітці -1,2 ( відносяться до фундаментів неглибокого закладання відповідно до пункту 3.29 ДБН В.2.1-10:2018 «Основи і фундаменти будівель. Основні положення») та враховуючи приписи статті 181 ЦК України, статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», зміст наказу від 10.11.1999 №584-В Головного управління майном Київської міської державної адміністрації про оформлення права власності на об`єкт нерухомого майна не є тимчасовою будівлею, а є об`єктом нерухомого майна;

- розмір площі забудови (основи) будівлі за адресою АДРЕСА_5 згідно наданих документів, а саме: відповідно до креслень з будівництва одноповерхового павільйону на АДРЕСА_2 , розробленого Державним інститутом по проектуванню «Київпроект» ( майстерня №2 ) у 1959 році становила 184,20 кв.м, відповідно до інвентаризаційної справи на домовласність АДРЕСА_5 , виконаної Київським міським бюро технічної інвентаризації в поточній інвентаризації станом на 12.11.1998 та технічному паспорті на нежитловий будинок АДРЕСА_1 , інвентарна справа № 5221, реєстровий №3232-7,виконаний Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна станом на 01.04.2008 становила 206,2 кв.м з врахуванням прибудови до осі 1 між осями А-Б, яка не була передбачена кресленнями проектної документації;

- розмір фактичної площі забудови існуючої будівлі за адресою АДРЕСА_5 станом на час проведення огляду складає 261,6 кв.м;

- різниця між передбаченою проектною документацією та фактичною площею забудови будівлі за адресою АДРЕСА_5 складає 77,4 кв.м;

- проектною документацією 1951 року було передбачено влаштування двох терас до житлового будинку за адресою АДРЕСА_5 , в наявності є тільки одна тераса, що розташована по осі 12 згідно наданих креслень, а по осі 1 друга частково забудована будівлею «кафе»;

- актуальний стан забудови ( будівлі) за адресою АДРЕСА_5 щодо форми, конфігурації, площі тощо не відповідає робочим кресленням 1959 року, що розроблені Державним інститутом по проектуванню «Київпроект» ( майстерня №2) та свідоцтву про право власності на нежилий будинок від 12.11.1999, виданого Головним управлінням майна Київської міської державної адміністрації на будівлю кафе площею 166,50 кв.м на користь ТОВ «Олімп-ЛТД», а саме: до будівлі кафе здійснені прибудови до головного входу по осі 1 між осями А-Б прибудови розміром у плані 4,05 м х2,20 м площею забудови 8,91 кв.м та прибудова по осі 5 на всю її довжину між осями А-В розмірами у плані 2,08 м х 11,09 м площею забудови 23,07 кв.м та перебудована фасадна частина по осі А за рахунок збільшення відстані від осі А на 1,86 м. Тобто за результатами проведення реконструкції будівлі, який був раніше введений в експлуатацію в установленому порядку об`єкта будівництва, було змінено його геометричні розміри, внаслідок чого відбулась зміна технічних показників, як площа забудови (основи), площа приміщень. Тому існуючи ці показники не відповідають показникам наданих креслень, так за кресленнями площа забудови 1959 року передбачало 184,20 кв.м, фактично площа забудови становить 261,6 кв.м, що на 77,4 кв.м більше за проектну (том 4 а.с.9-40).

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів вказує на таке.

Вирішуючи спір в частині визнання недійсним Наказу про оформлення прав власності на об`єкти нерухомого майна від 10 листопада 1999 року № 584-В, а також в частині визнання недійсним Свідоцтва про право власності на нежилий будинок від 12 листопада 1999 року, серія НОМЕР_4, виданого Київською міською державною адміністрацією, що зареєстровано за № 3232П від 16 листопада 1999 року в Комунальному підприємстві «Київське міське бюро технічної інвентаризації», суд першої уваги не звернув уваги на те, що в цих правовідносинах відповідачем має бути орган, який видавав оспорювані наказ та свідоцтво, а саме Київська міська державна адміністрація, яка не була залучена до участі у справі.

Вказане є самостійною та достатньою підставою для скасування рішення в цій частині з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В іншій частині вирішення позовних вимог колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та такий доводами апеляційної скарги не спростовується.

Висновком судового експерта за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи від 16 серпня 2021 року № 18/16-21 підтверджено, що, зокрема, різниця між передбаченою проектною документацією та фактичною площею забудови будівлі за адресою АДРЕСА_5 складає 77,4 кв.м; при цьому, проектною документацією 1951 року було передбачено влаштування двох терас до житлового будинку за адресою АДРЕСА_5 , в наявності є тільки одна тераса, що розташована по осі 12 згідно наданих креслень, а по осі 1 друга частково забудована будівлею «кафе».

Окрім того, даними висновку експерта спростовується твердження відповідача про те, що будівництво реалізоване в 1959 році на окремо відведеній земельній ділянці, яка не належить до прибудинкової території.

Доказів на спростування даних висновку експерта в цій частині скаржником не надано. При цьому, доводи скаржника про присвоєння будівлі адреси з літерою "Б" № 23 по АДРЕСА_2 , замість АДРЕСА_5 цих висновків не спростовує.

Відповідно до частини 2 статті 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Відповідно до частин 1, 4, 7 статті 376 Цивільного кодексу Українижитловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Правовий порядок знесення будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майно залежить від підстав, за якими його віднесено до об`єкта самочинного будівництва.

За змістом частини 7 статті 376 Цивільного кодексу Українизобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову можливе лише у разі: (1) істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, (2) істотного порушення будівельних норм і правил.

В інших випадках самочинного будівництва, зокрема, (1) якщо нерухоме майно збудоване або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або (2) без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи (3) належно затвердженого проекту, стаття 376 Цивільного кодексу України не ставить можливість знесення об`єкта самочинного будівництва в залежність від можливостей його перебудови.

У цій справі установлено, що прибудова здійснена без відповідної проектної документації, уважається самочинним будівництвом та порушує права осіб, які є співвласниками частин та елементів будинку, що перебувають у спільній частковій власності членів об`єднання, до яких віднесено, зокрема терасу, яка забудована спірною прибудовою.

Таким чином, для висновку про задоволення позову у цьому випадку визначальним та достатнім є той факт, що відповідач здійснив будівництво прибудови без документів, що дають право на це, і без належно затвердженого проекту.

Доводи скаржника про відсутність порушеного права позивача відхиляються апеляційним судом з огляду на таке.

Позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути пред`явлено власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, з підстав, передбачених статтями 391, 396 ЦК України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2020 року у справі № 916/2791/13 (провадження № 12-115гс19) зазначено, що «у силу спеціального застереження, наведеного в частині другій статті 376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (частина четверта статті 376 ЦК України). Також за рішенням суду на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК України).

З матеріалів справи установлено, що позивач, будучи власником квартири в будинку АДРЕСА_5 , є співвласником на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, допоміжних приміщень, до яких належить тераса.

Відтак, у разі порушення права особи, які співвласника майна багатоквартирного будинку, таке підлягає судовому захисту.

Доводи скаржника в частині застосування позовної давності відхиляються апеляційним судом, оскільки в цьому випадку вимоги пов`язані з порушенням прав власника нерухомого майна, що є триваючим правопорушенням, відтак позовна давність до таких вимог не застосовується.

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду в частині визнання недійсним Наказу про оформлення прав власності на об`єкти нерухомого майна від 10 листопада 1999 року № 584-В.; визнання недійсним Свідоцтво про право власності на нежилий будинок від 12 листопада 1999 року, серія НОМЕР_4, видане Київською міською державною адміністрацією, що зареєстровано за № 3232П від 16 листопада 1999 року в Комунальному підприємстві «Київське міське бюро технічної інвентаризації», з ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову в задоволення цих вимог.

В іншій частині підстав для скасування рішення суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не убачається.

Апеляційна скарга на додаткове рішення від 14 липня 2022 року підлягає частковому задоволенню, а додаткове рішення зміні, зокрема у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог розмір судового збору підлягає зменшенню з суми 2522,40 грн до суми 840,80 грн, відтак загальна сума до відшкодування становить 54988,80 грн.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімп-ЛТД" задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 17 лютого 2022 року в частинівизнання недійсним Наказу про оформлення прав власності на об`єкти нерухомого майна від 10 листопада 1999 року № 584-В.; визнання недійсним Свідоцтво про право власності на нежилий будинок від 12 листопада 1999 року, серія НОМЕР_4, видане Київською міською державною адміністрацією, що зареєстровано за № 3232П від 16 листопада 1999 року в Комунальному підприємстві «Київське міське бюро технічної інвентаризації», - скасувати та ухвалити в цій частині нове судового рішення про відмову в задоволення цих вимог.

В іншій частині рішення Печерського районного суду міста Києва від 17 лютого 2022 року залишити без змін.

Додаткове рішення Печерського районного суду міста Києва від 14 липня 2022 року змінити, зменшити розмір судових витрат, що підлягають стягненню з ТОВ "Олімп-ЛТД" на користь ОСОБА_1 , з суми 56 670,40 грн до суми 54988,80 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга па постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 грудня 2022 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В. Соколова