Справа № 161/7892/22
Провадження № 2/161/3087/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2022 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Присяжнюк Л.М.,

за участю секретаря судового засідання - Борсук К.П.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

представника відповідача - ОСОБА_4 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

21 червня 2022 року позивач звернувся до суду з цим позовом.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що сторони у період з липня 2007 по травень 2021 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Позивач є власником 20/50 частко житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , яка значиться як «квартира АДРЕСА_2 ».

Після розірвання шлюбу до жовтня 2021 року позивач проживав у квартирі, але з листопада 2022 року та по даний час проживає в іншому житлі. Відповідач продовжує проживати у квартирі.

Позивач вказує, що за період з травня 2021 року по травень 2022 року ним сплачувалися житлово-комунальні послуги, а тому відповідач за період з травня 2021 року по жовтень 2021 року повинна відшкодувати йому 50% цих послуг, а за листопад 2021 року - травень 2021 року - 100%. У зв`язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 13 458,42 грн.

Ухвалою суду від 7 липня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та встановлено, що справа буде розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 17 серпня 2022 року суд постановив перейти від розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 13 вересня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити.

Відповідач та його представник у письмовому відзиві та у судовому засіданні позовні вимоги заперечили.

Заслухавши присутніх учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони з липня 2007 по травень 2021 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

Позивач є власником 20/50 частко житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , яка значиться як «квартира АДРЕСА_2 ».

Після розірвання шлюбу, до жовтня 2021 року позивач проживав у квартирі, але з листопада 2022 року та по даний час проживає в іншому житлі.

Відповідач продовжує проживати у квартирі.

Вказані обставини сторонами не заперечується

З матеріалів справи слідує, що за період з травня 2021 року по травень 2022 року позивачем сплачено 13 458,42 грн. в рахунок відшкодування житлово-комунальних послуг. Сторонами також не заперечуються відповідні платіжні документи, надані позивачем.

Частиною третьою статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Оскільки відповідач є дієздатною особою, яка проживає у спірній квартирі, вона зобов`язана брати участь в оплаті витрат на житлово-комунальні послуги та несе солідарне зобов`язання, разом із основним споживачем - власником майна. Як власник майна, так і фактично проживаюча особа є солідарними боржниками.

При цьому, суд відхиляє доводи позивача, що він не повинен сплачувати житлово-комунальні послуги, тому що з листопада 2021 року фактично не проживає у ньому, оскільки згідно з ч.4 ст.319 ЦК України власність зобов`язує.

Це означає, що позивач несе повну відповідальність за утримання належного йому майна, в незалежності від того, чи проживає у ньому.

Далі, переходячи до суті солідарного зобов`язання, суд зазначає, що згідно зі статтею 554 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солідарному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов`язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці.

Отже, оскільки позивач у встановленому порядку виконав солідарний обов`язок, він набув право на зворотну вимогу до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці. Зважаючи на те, що солідарних боржників в даному випадку двоє, то їх частки становлять 50%.

При цьому, суд відхиляє доводи відповідача про те, що відповідач не доплачував їй аліментів, бо самостійно відраховував з них витрати на житлово-комунальні послуги, оскільки ні рішення суду про стягнення аліментів, ні відповідного договору між сторонами не існувало на час виникнення розглядуваних правовідносин.

Наказ про стягнення з відповідача аліментів був виданий судом лише 12 серпня 2022 року, а самі аліменти присуджені з 01 серпня 2022 року (цивільна справа Луцького міськрайонного суду Волинської області №161/10213/22).

Добровільна сплата позивачем на користь відповідача грошових коштів на утримання дитини не мало зафіксованого розміру, а визначення такого утримання до ухвалення відповідного рішення суду про стягнення аліментів, чи укладення договору, може здійснюватися за власним розсудом позивача.

В цій частині суд звертає увагу, що аліменти є власністю дитини, а не батьків, а тому з них не можуть компенсуватися особисті зобов`язання батьків, в тому числі і на покриття витрат на житлово-комунальні послуги.

Зважаючи на вищевикладене, суд знаходить обґрунтованими позовні вимоги про стягнення 50% вартості сплачених позивачем житлово-комунальних послуг за період з травня 2021 року по травень 2022 року у розмірі 7 998,94 грн. та задовольняє позов в цій частині. Вимоги стягнути 100% вартості послуг за період з листопада 2021 року по травень 2022 року є безпідставними, а тому суд відмовляє у задоволенні позову в цій частині.

У зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача слід стягнути пропорційно витрати по сплаті судового збору, що становить 589,94 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 783,03 грн., на підтвердження яких долучено копії ордера серії АС №1014014 від 27.02.2021, договору про надання правової допомоги від 26.02.2021 №116акту приймання-передачі наданих послуг, квитанції до прибуткового касового ордера №43 від 17.06.2022.

Керуючись ст.265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 7 998 (сім тисяч дев`ятсот дев`яносто вісім) грн. 94 коп. в якості вартості спожитих комунальних послуг.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 589 (п`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. 83 коп. судового збору та 1 783 (одну тисячу сімсот вісімдесят три) грн. 03 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено

та підписано 19.12.2022.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк