Справа № 638/7292/22
Провадження № 2-о/638/235/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Семіряд І.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про відновлення пропущеного терміну,-

В С Т А Н О В И В:

14.12.2022 ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про відновлення пропущеного терміну, в обґрунтування якої зазначено, що 12.12.2022 він, після прибуття до м. Харкова з м. Кременчука, звернувся до 12 Державної нотаріальної контори м. Харкова із заявою про вступ у спадок, відкритий після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 . Державний нотаріус Хлистун Є.В. відмовила йому у вступі у спадок у зв`язку з простроченням. На думку нотаріуса, термін вступу у спадок закінчився 10.08.2022. Після початку активних бойових дій він був змушений виїхати для проживання до м. Кременчука, Полтавської області, нотаріальна служба у цей період не працювала. 29.04.2022 зареєстрований як ВПО, так він є полковником запасу та особою з інвалідність 2 групи, вважає, що з поважних причин прострочив набуття спадщини, у зв`язку з чим просить відновити пропущений строк набуття спадщини.

Суддя, дослідивши матеріали заяви та додані документи, приходить до наступного:

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Зі змісту заяви витікає, що ОСОБА_1 звернувся до суду у порядку окремого провадження (Розділ ІV «Позовне провадження» ЦПК України), також слід зазначити, що він звернувся до суду саме з заявою, а не з відповідною позовною заявою, оскільки учасників справи визначив «заявник» та процесуальний документ назвав «заява».

Однак у заяві просить суд відновити пропущений з поважної причини строк набуття спадщини, що фактично відповідає вимогам про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України)

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення та можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб, та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, за відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Отже, суд може виявити наявність спору про право як на стадії відкриття провадження так і в процесі розгляду справи. У разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Установлено, що метою звернення ОСОБА_1 із заявою в порядку окремого провадження, є поновлення пропущеного строку на прийняття спадщини.

Приймаючи до уваги викладене суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження та роз`яснює заявнику його право на звернення до суду з позовом на загальних підставах.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст.315 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про відновлення пропущеного терміну - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах в порядку позовного провадження.

До визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до або через Харківський апеляційний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення його відповідної ухвали.

СУДДЯ: Семіряд І.В.