Справа № 275/456/22
Провадження №2/489/1565/22
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
14 листопада 2022 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого - судді Рум`янцевої Н.О.,
із секретарем судових засідань - Назаровою С.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу
Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 09.08.2022, цивільну справу передано за підсудністю до Ленінського районного суду м. Миколаєва.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27.09.2022, цивільну справу прийнято до провадження, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Позивач в судове засідання не з`явився, однак надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надіслання листа рекомендованою поштою, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав.
При вирішенні питання щодо можливості проведення судового розгляду цивільної справи за відсутністю сторін, суд керується тим, що сторони скористались процесуальними правами на подання заяв по суті справи, клопотань про проведення експертизи, витребування доказів, тощо. Також бере до уваги тривалість розгляду, належність повідомлення сторін та учасників справи, необхідність дослідження додаткових доказів, окрім тих, що наявні в матеріалах цивільної справи, допиту свідків, тощо.
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи не встановлено, тому судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних матеріалів.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Судом ухвалено провести заочний розгляд справи.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.
Згідно приписів ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, судом встановленні наступні факти та відповідно правовідносини.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Згідно зі статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Судом встановлено, що транспортний засіб марки DAF FT 95 XF державний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_5 , був застрахований у ПрАТ «СК «ВУСО» відповідно до Поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/8489043 (а.с. 18).
01 вересня 2019 року о 13.00 год. водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом DAF номерний знак НОМЕР_1 з причепом BECKUM номерний знак НОМЕР_3 по автодорозі Харків-Сімферопіль, 325 км.+150 м., в порушення п.2.3 а, 31.1 Правил дорожнього руху України, перед виїздом не перевірив і не забезпечив технічний і справний стан і комплектність причепу, внаслідок чого на причепі лопнув тормозний барабан, який відлетів та пошкодив транспортний засіб Peugeot номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження.
Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12.12.2019, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження по справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.
Відповідно до правил ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , вбачається, що ОСОБА_6 є власницею транспортного засобу Peugeot номерний знак НОМЕР_2 .
Як вбачається з Довіреності від 03.09.2019, посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кучер А.А., зареєстрованого в реєстрі за № 3299, ОСОБА_6 уповноважила ОСОБА_7 та ОСОБА_8 бути її представниками в державних, громадянських, господарських та інших підприємствах, установах, банках, організаціях незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевої незалежності при вирішенні будь-яких питань, що її стосуються.
03 вересня 2019 року представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7 звернувся до голови Правління ПрАТ «СК «ВУСО» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 01 вересня 2019 року за участю транспортного засобу Peugeot номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 та транспортного засобу DAF номерний знак НОМЕР_1 з причепом BECKUM номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 та з заявою про виплату страхового відшкодування.
Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12.08.2020, стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на користь ОСОБА_6 суму недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 11272 грн. 74 коп. та витрати на оплату послуг експерта авто товарознавця в розмірі 1500,00 грн., а всього 12772 грн. 74 коп.

З платіжного доручення № 28436 від 06.10.2020, вбачається, що ПрАТ «СК «ВУСО» сплатило на користь ОСОБА_11 страхове відшкодування за Полісом № АМ/8489043 від 29.11.2018, у розмірі 11272,74 грн. на підставі Страхового акту № 1087094-2 від 06.10.2020.

Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або Законом.

Згідно ч.1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором страхування № АМ/8489043 від 29.11.2018.

13 травня 2021 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП ОСОБА_1 укладено Договір місії № 13/05/2021 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку № 1 до Договору.

20 жовтня 2021 року за вих. № ВФ/1087094-2 на адресу відповідача ФОП ОСОБА_1 направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу у розмірі 35566,43 грн.

На підставі ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який сплатив страхове відшкодування за Договором страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за нанесений збиток.

Відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об`єктом страхування цивільної відповідальності є цивільна відповідальність власників транспортних засобів за збиток, заподіяний третім особам внаслідок дорожньо-транспортного випадку.

Пунктом 9 ст. 7 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів є обов`язковим видом страхування, що зобов`язує власника транспортного засобу в обов`язковому порядку застрахувати свою цивільну відповідальність, а страховика - в обов`язковому порядку відшкодувати прямий збиток, заподіяний страхувальником третій особі. Відповідно до вищевказаних норм Закону, особою, зобов`язаною відшкодувати заподіяний збиток замість страхувальника є страховик, що видав такому страхувальника поліс обов`язкового страхування цивільної відповідальності.

Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Статтею 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку..

На підставі ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого страхового відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 22 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до підпункту г) п. 38.1.1 п.38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва встановлено, що водій ОСОБА_2 перед виїздом не перевірив і не забезпечив технічний і справний стан і комплектність причепу, внаслідок чого на причепі лопнув тормозний барабан, який відлетів та пошкодив транспортний засіб потерпілого.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що подію дорожньо-транспортної пригоди 01.09.2019, доведеність вини ОСОБА_2 встановлено постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12.12.2019, цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу DAF номерний знак НОМЕР_1 з причепом BECKUM номерний знак НОМЕР_3 ,, на момент вчинення ДТП забезпечено у ПрАТ «СК «Вусо» та вказаною страховою компанією проведено виплату страхового відшкодування за подією страхового випадку у розмірі 35566,43 грн., відтак ПрАТ «СК «Вусо» набуло права зворотної вимоги (регресу) до винуватця ДТП, яке надалі відступлено ФОП ОСОБА_1 на підставі договору цесії № 13/05/2021 про відступлення права вимоги від 13.05.2021.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, враховуючи те, що обов`язок відшкодування шкоди покладається на ту особу, з вини якої завдано шкоду, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню.

Щодо вимог ОСОБА_1 , про стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт ; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження судових витрат з оплати правової допомоги, суду надані: копія довіреності від 03.02.2022; копія Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КВ № 6314; копія посвідчення адвоката ОСОБА_12 ; копія Договору про надання правової допомоги № 30/01/2019 від 30.01.2019; Додаткова угода № 94-2 до Договору про надання правової допомоги від 07.02.2022; Акт здачі - прийняття робіт від 07.02.2022; платіжне доручення № Р24АС6067 від 07.02.2022.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 200, 206, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в порядку зворотної вимоги (регресу) у розмірі 35 566 грн. 43 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 грн. 00 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Повний текст судового рішення складено «14» листопада 2022 року.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Суддя Н.О. Рум`янцева