РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Крамаренко І.А., при секретарі Деркач А.А., розглянувши, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» про стягнення страхового відшкодування, моральної шкоди, франшизи та інших витрат, у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Дерев`янко І.О., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» про стягнення страхового відшкодування, моральної шкоди, франшизи та інших витрат, у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, в якому з урахуванням уточненої позовної заяви, просив суд, стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» розмір страхового відшкодування у сумі 150 000,00 грн.; пеню за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) за період з 09.08.2021 по день ухвалення рішення, виходячи з подвійної ставки НБУ, за порушення строку виплати страхового відшкодування; моральну шкоду у розмірі 5 відсотків страхової виплати, заподіяну здоров`ю у розмірі 7 500,00 грн.; оплату евакуатора транспортного засобу з місця ДТП у розмірі 3 200,00 грн.; оплату рахунку збереження транспортного засобу, з дня ДТП 17.05.2021 у розмірі 2 130,00 грн., стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 200 000,00 грн.; суму франшизи у розмірі 1 200,00 грн. Стягнути з відповідачів сплачений судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовано наступним.

17.05.2021 о 19-40 год. водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом BMW 530D д.н. НОМЕР_1 по бул. Гвардійський, біля будинку №142 у м. Запоріжжі при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Нижньодніпровська не надав переваги у русі автомобілю «Mitsubishi Lancer», д.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення, чим порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП транспортні засоби пошкоджені, травмований ОСОБА_1 .

18 червня 2021 року постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у справі № 335/5923/21 про адміністративне правопорушення за протоколом серії ААБ № 266073, ОСОБА_2 , притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і накладено стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 850,00 гривень у дохід держави.

Для отримання страхового відшкодування позивач звернувся до ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» 09.08.2021 з первинною заявою про виплату страхового відшкодування із наданням всіх документів з цього приводу, та 08.09.2021 з повторною заявою про виплату суми страхування. ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» здійснив розрахунок страхового відшкодування та усно повідомив, що прийняте рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 150 000, 00 грн., яке буде здійснене протягом 90 календарних днів з моменту прийняття заяви про виплату страхового відшкодування. Однак, після спливу вказаного строку, страхове відшкодування так і не було виплачено.

ОСЦПВ власника транспортного засобу BMW530D д.н. НОМЕР_1 застрахована у ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» і станом на момент ДТП була дійсною. Франшиза за полісом склала 1200, 00 грн. Страховиком отримано від ОСОБА_1 заяву про страхове відшкодування. Страховиком, прийнято рішення про виплату ОСОБА_1 страхового відшкодування в розмірі 150 000, 00 грн. Однак, позивач на свій рахунок страхового відшкодування та сплати пені за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування не отримав, отже, вбачаються ознаки порушення Страховиком законодавства у сфері фінансових послуг. Між сторонами відсутній спір щодо визначеного страховиком розміру страхового відшкодування, оскільки ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» прийняв рішення про виплату позивачу розміру страхового відшкодування у сумі 150 000, 00 грн. Позивач вважає наявність достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з ТДВ «Ю.ЕС.АЙ.» на користь позивача 150 000, 00 грн. суми невиплаченого страхового відшкодування. Також, зазначено, що строк прострочення виплати страхового відшкодування почався у листопаді 2021 року, тож позивач вважає, що на день ухвалення рішення суду є підстави для стягнення з відповідача ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» пеню за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) виходячи з подвійної ставки НБУ.

Також, зазначено, що за рахунок позивача була проведена оплата евакуатора транспортного засобу з місця ДТП у розмірі 3200,00 грн. За рахунок позивача оплачується збереження транспортного засобу «Mitsubisi Lancer», д.н. НОМЕР_2 , з дня ДТП 17.05.2021, позивач витратив 2130, 00 грн. (10 грн. за один день збереження, станом на 15.12. 2021 складає 213 днів).

Моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 200 000, 00 грн., розмір якої вважає відповідає отриманим негативних наслідків ДТП та покладених сил, часу у зв`язку з подією ДТП, позивач отримав значні травми, проходив лікування. У зв`язку з отриманими травмами (травма шиї, забій м`яких тканин голови, забій грудної клітки) та процесом лікування і відновлення стану здоров`я позивач не мав можливості працювати, забезпечувати себе та родину, забезпечувати дитину - сплачувати аліменти.

Обставинами, що сталися за наслідками ДТП позивач був змушений звернутися до банку з метою кредитування, оскільки була необхідність у грошових коштах, на даний час має заборгованість у розмірі 14 697, 91 грн.

Станом на сьогодні, не отримав гарантовано компенсацію для відновлення попереднього становища, позивач з незалежних від нього причин, обмежений користуватися власним транспортним засобом, що для останнього є порушення його життєвих звичок, прав та інтересів.

Тож, позивачу було завдано майнової шкоди винною у ДТП особою, враховуючи глибину і тривалість душевних страждань, що пов`язані з пошкодженням майна позивача та порушенням його звичайного способу життя, позивач вважає адекватною компенсацію моральної шкоди у розмірі 200 000, 00 грн.

Згідно ч.2 ст.174 ЦПК України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Інших заяв по суті від сторін не надходило.

Ухвалою судді від 28.12.2021 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернуто заявнику.

Ухвалою судді від 28.12.2021 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» про стягнення страхового відшкодування, моральної шкоди, франшизи та інших витрат у зв`язку з ДТП залишено без руху. Надано позивачу ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позову у 5 (п`ять) днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

17.01.2022 на адресу суду надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_1 , в особі адвоката Дерев`янко І.О.

Ухвалою судді від 18.01.2022 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» про стягнення страхового відшкодування, моральної шкоди, франшизи та інших витрат у зв`язку з ДТП залишено без руху. Продовжено позивачу ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви терміном 5 (п`ять) календарних днів з дня вручення вказаної ухвали.

04.02.2022 на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшли документи, на підтвердження сплати судового збору у розмірі встановленому в ухвалі судді від 18.01.2022

Ухвалою судді від 07.02.2022 відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» про стягнення страхового відшкодування, моральної шкоди, франшизи та інших витрат у зв`язку з ДТП. Розпочато у справі підготовче провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 07.06.2022 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» про стягнення страхового відшкодування, моральної шкоди, франшизи та інших витрат у зв`язку з ДТП, до судового розгляду по суті.

15.07.2022 на адресу суду від представника позивача надійшов висновок експертного автотоварознавчого дослідження №3889 від 12.07.2022 (копія).

Сторони у судове засідання не з`явилися про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, представником позивача адвокатом Дерев`янко І.О. суду надано заяву про проведення судового засідання у відсутність сторони позивача, на задоволенні позовних наполягає..

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 266073 від 17.05.2021 складеного відносно водія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 о 19.40 год., останній керуючи транспортним засобом BMW 530D, д.н.з. НОМЕР_1 , порушив вимоги п.16.11 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП. (а.с.7).

17.07.2021 ОСОБА_1 складено заяву про страхове відшкодування на ім`я генерального директора ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» Кім Г.Г. (а.с.8 оборотна сторона).

Відповідно до копії експрес-накладної №3917 від 11.08.2021, вбачається відправник: ОСОБА_1 , одержувач: ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.», тип відправлення: документи. (а.с.9).

Також судом досліджені долучені копії медичних виписок про звернення ОСОБА_1 до відповідних лікарів 12.05.2021 та 18.05.2021 та копії лікарських направлень від 18.05.2021. (а.с.9 оборотна сторона 11; 34-36).

Разом з тим, у матеріалах цивільної справи мається клопотання про долучення до матеріалів справи висновку експертного автотоварознавчого дослідження №3889 від 30.07.2022 щодо визначення матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ Mitsubishi Lancer, д.н. НОМЕР_2 в результаті ДТП, (далі Висновок з додатками), яке надійшло на адресу суду 15.07.2022, тобто, після закриття судом підготовчого засідання 07.06.2022, яке слід залишити без задоволення, а доданий до нього Висновок - без розгляду, з огляду на наступне.

Частинами 1, 2 ст.182 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються у письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки у письмовій формі.

Частиною 5 ст.81 ЦПК України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Частиною 2 ст.83 ЦПК України встановлено, що позивач, особи, яким законом надано право звернутися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі належні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч.4 ст.83 ЦПК України). У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів (ч.5 ст.83 ЦПК України). Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч.8 ст.83 ЦПК України).

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд встановив, що докази (Висновок з додатками), які додані до заяви про його приєднання, до позову та під час підготовчого провадження позивачем та його представником не подавалися, та не повідомляли суд письмово про цей доказ, який не могли подати, та про причини, з яких докази не могли бути поданими у встановлений ЦПК України строк, та докази, які підтверджують, що позивач та його представник здійснили всі належні від них дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

При цьому, встановлено, що представник позивача адвокат Дерев`янко І.О. брала участь у підготовчому судовому засіданні 07.06.2022, та жодних клопотань з приводу долучення інших доказів суду не заявляла, зазначивши що усі докази подані.

Про необхідність долучення вказаного доказу (Висновку з додатками) повідомила 04.07.2022 у заяві про відкладення судового засідання, призначеного на дану дату, тобто після проведення підготовчого засідання.

Отже, суд прийшов до переконання, що вказані вище докази, які заявлені представником позивача у заяві про їх приєднання, подаються із порушенням вимог, встановлених ст.83 ЦПК України.

Відповідно до ст.120 ЦПК України, строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч.ч.1, 2 ст.126 ЦПК України). Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ч.1 ст.127 ЦПК України).

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк (ч.4 ст.127 ЦПК України).

Адвокатом Дерев`янко І.О., у порушення вимог ч.4 ст.127 ЦПК України не подано заяви про поновлення процесуального строку для подання доказів.

Крім того, підготовче провадження у справі відкрито 07.02.2022 та закрито 07.06.2022, і під час підготовчого судового засідання судом з`ясовано у представника позивача - адвоката Дерев`янко І.О. про наявність клопотань, пов`язаних із підготовкою справи до судового розгляду, та роз`яснено наслідки неподання доказів у підготовчому засіданні, що зафіксовано у протоколі судового засідання та в ухвалі за наслідками підготовчого засідання від 07.06.2022 (а.с.58-61).

Так, під час підготовчого провадження представник позивача не заявляла про приєднання будь яких доказів у майбутньому до матеріалів справи, а навпаки, на запитання головуючого судді зазначила про відсутність клопотань, пов`язаних з призначенням судового розгляду.

Підготовче провадження закрито 07.06.2022, оскільки судом вирішено клопотання, заявлені учасниками справи. Таким чином представником позивача - адвокатом Дерев`янко І.О. не надано належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів у розумінні вимог ст.ст.77-80 ЦПК України про звернення позивача чи його представника під час підготовчого провадження у справі з метою отримання доказів, які просить приєднати представник позивача у заяві від 15.07.2022.

Відтак, суд не вбачає поважності причини пропуску процесуального строку для подання доказів представником позивача - адвокатом Дерев`янко І.О. та для приєднання вказаних доказів до матеріалів цивільної справи, оскільки вони подаються з пропуском встановленого у ст.83 ЦПК України строку. Отже, в силу вимог ч.2 ст.126 ЦПК України, якою встановлено, що документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, заяву про долучення документів до матеріалів справи слід залишити без задоволення, а додані до неї документи - без розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Частиною другою статті 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За приписами статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі за текстом Закон № 1961-IV).

Статтю 9 Закону 1961-IV передбачено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Пунктом 22.1 статті 22 цього Закону передбачено що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи.

Отже, виходячи з норм законодавства, яке регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, предметом доказування повинні бути належні, допустимі докази, які свідчать про: настання певної події (страхового випадку); наявність винної особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність; встановлений розмір страхового відшкодування, відповідно до вимог чинного законодавства України; звернення до відповідної страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування; докази на підтвердження інших матеріальних збитків, які заявлені позивачем у позові, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26.06.2008 року, принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає (рішення у справі «Краска проти Швейцарії»).

У контексті положень одного із основоположних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності сторін вирішальним фактором є те, що сам суд не повинен нічого доказувати за своєю ініціативою, оскільки це - обов`язок сторін, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.

Судом встановлено, що 17.05.2021 у м. Запоріжжя, біля буд. 142 по бул. Гвардійський, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом BMW 530D, д.н.з. НОМЕР_1 , та при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Нижньодніпровська, не надав переваги у русі транспортному засобуMitsubishi Lancer», д.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Травмованих не має. Чим порушив вимоги п.16.11 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП. Вказану подію зафіксовано у наданій копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №266073. (а.с.7).

Водночас, судом не встановлено винність у вказаній пригоді відповідача ОСОБА_2 , оскільки позивачем не надано жодного доказу на підтвердження вказаної обставини, хоча і зазначено у тексті позовної заяви про наявність такого судового рішення.

Також, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження укладеного між відповідачем ОСОБА_2 та відповідачем ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» договору цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким страхова компанія (відповідач) повинна здійснювати страхове відшкодування.

На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що для отримання страхового відшкодування він звернувся до ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» 09.08.2021 з первинною заявою про виплату страхового відшкодування із наданням всіх документів з цього приводу, та 08.09.2021 з повторною заявою про виплату суми страхування. ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» здійснив розрахунок страхового відшкодування та усно повідомив, що прийняте рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 150 000, 00 грн., яке буде здійснене протягом 90 календарних днів з моменту прийняття заяви про виплату страхового відшкодування. Однак, після спливу вказаного строку, страхове відшкодування так і не було виплачено.

Однак, вказані твердження суд визнає припущеннями, оскільки позивачем не надано жодного належного, достовірного, допустимого доказу на підтвердження вказаних фактів та обставин, у зв`язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими та не доведеними.

Відтак, оцінюючи надані позивачем докази у сукупності, суд констатує відсутність будь яких доказів взагалі, які б підтверджували обставини та факти, викладені у позовній заяві.

Враховуючи викладене, у задоволенні позовних вимог позивача про стягнення матеріальної шкоди (збитку) у заявленому розмірі, суд відмовляє за недоведеністю, що як наслідок є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог позивача про стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, відмовляючи у задоволенні позову у повному обсязі суд відносить судові витрати позивача при зверненні до суду на його рахунок.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» про стягнення страхового відшкодування, моральної шкоди, франшизи та інших витрат, у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою відмовити повністю.

Повне судове рішення суду складено 12 грудня 2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення судового рішення через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.А. Крамаренко