Справа № 333/1022/22
Провадження № 2/333/2259/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Холода Р.С.,

за участю секретаря судового засідання Косолап А.С.,

представника відповідача Усенка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» (місце знаходження: 79026, м. Львів, вул. Сахарова, буд. 78, ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

АТ «Кредобанк» звернулось до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 22.10.2019 року №CL-229182.

Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 22.10.2019 року між сторонами було укладено кредитний договір № CL-229182, згідно вимог якого, відповідач отримав кредит у розмірі 314 650,42 грн. строком до 25.08.2023 року зі сплатою відсотків за процентною ставкою 35% річних.

АТ «Кредобанк» вказує, що виконало свої зобов`язання за договором у повному обсязі, а саме, надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами в розмірі 314 650,42 грн.

В свою чергу, ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим, станом на 08.12.2021 року утворилась заборгованість за тілом кредиту у розмірі 293 312,95 грн. та по відсоткам у розмірі 47 748,94 грн.

У зв`язку з порушенням кредитних зобов`язань зі сторони відповідача, 13.09.2021 року представник АТ «Кредобанк» направив досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості на адресу ОСОБА_1 .

Однак, відповідач у добровільному порядку не бажає виконувати умови кредитного договору.

З цих підстав, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за тілом кредиту у розмірі 293 312,95 грн. та по відсоткам у розмірі 47 748,94 грн., судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 5 115,93 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 34 106,189 грн.

Ухвалою від 03.03.2022 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

В судове засідання представник АТ «Кредобанк» не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог АТ «Кредобанк», посилаючись на те, що ОСОБА_1 не отримувала досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості. Також, зазначив, що відповідач частково погасила заборгованість у розмірі 46 000 грн., на підтвердження чого просив суд долучити до матеріалів справи виписку по особовому рахунку. Цей факт, на думку представника відповідача, свідчить про виконання умов договору з боку ОСОБА_1 . Крім того, зазначив, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 34 106,189 грн. не відповідають критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру.

Заслухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи та наявні в ній письмові докази, суд дійшов до такого.

Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 визнав, що 22.10.2019 року між ОСОБА_1 та АТ «Кредобанк» було укладено кредитний договір № CL-229182, відповідно до п. 1 якого банк зобов`язався надати у власність позичальникові грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язався використовувати кредит на цілі, вказані в цьому кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором.

Згідно з п. 2.1. кредитного договору, сума кредиту складає 314 650,42 грн.

Строк (термін) кредитування складає 60 місяців терміном до 21.10.2024 року (п. 2.3 договору).

Відповідно до п. 3.1. кредитного договору, кредит видається позичальнику в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів за дорученням позичальника, яке міститься в п. 2.4 кредитного договору.

Згідно з п. 4.1. договору, за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 35% річних.

Пунктом 6.1. визначено, що позичальник зобов`язаний повернути банку кредит в повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені кредитним договором та/або додатками до нього.

Відповідно до п. 6.6.1.1. договору, погашення заборгованості за кредитним договором здійснюється у першу чергу прострочені платежі по сплаті процентів за користування кредитом.

Як встановлено судом, на виконання умов кредитного договору від 22.10.2019 року № CL-229182 АТ «Кредобанк» перерахував ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 314 650,42 грн., що підтверджується меморіальними ордерами від 22.10.2019 року №60973405 на суму 14 789 грн., №60973409 на суму 7 763,86 грн., №60973407 на суму 16 349 грн., №60973413 на суму 55 796,75 грн., №60973411 на суму 7 966,04 грн., №60973417 на суму 169 777,08 грн., №60973419 на суму 31 288 грн., №60973423 на суму 10 920,69 грн., рухом грошових коштів по рахунку з 22.10.2019 року по 08.12.2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (ЦК України), зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На підставі п. 6.9 договору, банк у випадках, передбачених п. 3.3. кредитного договору, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісії та інших належних до сплати платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника.

Згідно з п. 6.10 договору, позичальник зобов`язаний після отримання повідомлення банку, передбаченого п. 6.9. кредитного договору, усунути порушення умов кредитного договору, вказаних у повідомленні протягом 30 календарних днів із дня отримання такого повідомлення. Якщо позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за кредитним договором не пізніше 31 календарного дня після отримання письмового повідомлення банку.

З матеріалів справи вбачається, у зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 , на адресу останньої позивачем направлено досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості від 06.09.2021 року №309562/2021, відповідно до змісту якої банк вимагає від відповідача достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за цим кредитним договором, у 30-тиденний термін з моменту отримання цієї вимоги, у розмірі: 293 312,95 грн. заборгованість за поточним та простроченим тілом кредиту, 48 363,48 грн. заборгованості за поточними та простроченими відсотками.

В обґрунтування заперечень на позовну заяву, представник відповідача ОСОБА_2 зазначив, що ОСОБА_1 не отримувала досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості.

Судом не приймаються до уваги зазначені вище пояснення ОСОБА_2 , як на підставу для відмови у задоволенні позову АТ «Кредобанк», оскільки факт направлення АТ «Кредобанк» на адресу ОСОБА_1 досудової вимоги щодо дострокового стягнення заборгованості від 06.09.2021 року №309562/2021 підтверджується реєстром з ПАТ «Укрпошта», який долучено позивачем до матеріалів позовної заяви.

Крім того, як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України ,цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Відхиляючи пояснення представника відповідача, суд виходить з того, що відповідач, у разі не отримання досудової вимоги щодо дострокового стягнення заборгованості, не була позбавлена можливості виконувати зобов`язання за кредитним договором.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач взятих на себе договірних зобов`язань належним чином не виконала, кредитні кошти не повернула, чим порушила умови договору.

За розрахунком АТ «Кредобанк», за ОСОБА_1 обліковується заборгованість за тілом кредиту в сумі 293 312,95 грн. та відсоткам за користування кредитом в сумі 47 748,94 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 47 748,94 грн., суд дійшов до висновку, що 22.10.2021 року та 22.11.2021 року АТ «Кредобанк» допустив помилку при нарахуванні заборгованості по відсоткам на загальну суму 10 655,46 грн. (8 274,99+2 380,47), оскільки, згідно з досудовою вимогою щодо дострокового стягнення заборгованості від 06.09.2021 року №309562/2021, ОСОБА_1 мала строк 30 днів з моменту отримання цієї вимоги повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за цим кредитним договором.

Отже, фактично позивач своєю досудовою вимогою змінив умови кредитного договору, а саме строк повернення кредитних коштів та відсотків.

Враховуючи, що лист про дострокове стягнення був направлений 06.09.2021 року і не отриманий відповідачем, тому суд вважає, що, в даному випадку, ОСОБА_1 мала виконати свої зобов`язання по кредитному договору до 06.10.2021 року. За таких обставин, позивач не мав права нараховувати відсотки за жовтень та листопад 2021 року (8 274,99 та 2 380,47 відповідно).

Таким чином, сума заборгованості по відсоткам за користування кредитом станом на 22.09.2021 року складає 37 093,48 грн.

Крім того, судом враховано, що 30.05.2022 року та 31.05.2022 року ОСОБА_1 сплатила на користь АТ «Кредобанк» 23 000 грн., що підтверджується квитанціями №№0.0..1, 0.0..1, а також випискою по картковому рахунку.

Відповідно до заяви представника АТ «Кредобанк» від 12.10.2022 року (вх.22759/22Вх), оплата в розмірі 12 000 грн., що здійснена 30.05.2022 року, розподілилась на погашення відсотків по кредиту; оплата в розмірі 11 000 грн., що здійснена 31.05.2022 року, розподілилась: 1,170,11 грн. на погашення тіла кредиту, 9 829,89 грн. на погашення відсотків по кредиту.

З огляду на викладене, станом на 31.05.2022 року, сума заборгованості по тілу кредиту складала 292 142,84 грн. (293 312,95 1 170,11), по відсоткам за користування кредитом 15 263,59 грн.(37 093,48-9 829,89 12 000).

Як вбачається з виписки по особовим рахункам, 01.08.2022 року та 29.09.2022 року ОСОБА_1 сплатила на користь АТ «Кредобанк» заборгованість на загальну суму 23 000 грн. (двома платежами по 11 500 грн.).

Враховуючи, що, відповідно до п. 6.6.1.1. договору, погашення заборгованості за кредитним договором здійснюється у першу чергу прострочені платежі по сплаті процентів за користування кредитом, суд вважає за необхідне розподілити внесену ОСОБА_1 01.08.2022 року суму 11 500 грн. на погашення заборгованості по відсоткам.

З огляду на викладене, заборгованість по відсоткам станом на 01.08.2022 року складала 3 763,59 грн. (15 263,59 11 500), заборгованість по тілу кредиту 292 142,84 грн.

Внесену 29.09.2022 року ОСОБА_1 на користь АТ «Кредобанк» суму у розмірі 11 500 грн., суд вважає за необхідне зарахувати 3 763,59 грн. на погашення заборгованості по відсоткам за користування кредитом, а 7 736,41 грн. на погашення заборгованості по тілу кредиту.

Таким чином, чином станом на 29.09.2022 року за ОСОБА_1 обліковується заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 0 грн., а по тілу кредиту в розмірі 284 406,43 грн. (292 142,84 7 735,41).

Враховуючи часткове погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором, суд дійшов до висновку про часткове задовлення позову АТ «Кредобанк» та вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість по тілу кредиту в розмірі 284 406,43 грн.

Розглянувши вимоги АТ «Кредобанк» про стягнення з ОСОБА_1 на його користь витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 34 106,189 грн., суд дійшов до висновку про їх часткове задоволення, виходячи з такого.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3).

Частиною 4 ст. 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З огляду на викладене, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 34 106,189 грн.

Як доказ понесених витрат на надання професійної правничої допомоги, позивачем долучено до матеріалів справи ордер на надання правової допомоги від 16.06.2020 року, договір про надання правової допомоги від 11.02.2022 року.

Розглянувши клопотання позивача, дослідивши надані останнім документи, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд виходить з того, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Крім того, саме такий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 01.09.2021 року, винесеній за результатами розгляду справи № 178/1522/18, який відповідно до статті 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм.

З огляду на викладене, дослідивши наявні в матеріалах справи докази понесених витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи складність справи, а також обсяг виконаних адвокатом робіт (підготовка позовної заяви та представництво позивача у суді), наявність фактичної заяви представника відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу ( ОСОБА_2 заперечував проти стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача витрат на правову допомогу), суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь АТ «Кредобанк» понесених витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 000 грн.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме на 83,39%, тому необхідно стягнути з відповідача судовий збір, у розмірі пропорційному задоволених позовних вимог, а саме: 4 266,17 грн. (5 115,93х83,39/100).

Керуючись ст.ст. 141, 223, 258, 259, 265, 268, 274, 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «Кредобанк» (місце знаходження: 79026, м. Львів, вул. Сахарова, буд. 78, ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» (місце знаходження: 79026, м. Львів, вул. Сахарова, буд. 78, ) 284 406 (двісті вісімдесят чотири тисячі чотириста шість) грн. 43 коп. заборгованості за тілом кредиту.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» (місце знаходження: 79026, м. Львів, вул. Сахарова, буд. 78, код ЄДРПОУ 09807862) 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» (місце знаходження: 79026, м. Львів, вул. Сахарова, буд. 78, ) 4 266 (чотири тисячі двісті шістдесят шість) грн. 17 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 12.12.2022 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод