Номер провадження: 22-ц/813/6530/22
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю.Б
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Комлевої О.С.,

за участю секретаря Хухрова С.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у відсутність учасників справи, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Широкоборода Сергія Миколайовича на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 16 грудня 2021 року, постановленої під головуванням судді Свяченої Ю.Б., про призначення експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Одеської області Вариводи Наталії Юріївни, про визнання договору довічного утримання недійсним,

встановив:

11.11.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Одеської області Вариводи Н.Ю., про визнання договору довічного утримання недійсним.

16.12.2021 року представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про призначення у справі посмертної комісійної судово-психіатричної експертизи на вирішення якої поставити наступні питання:

- Якими захворюваннями (іншими патологічними станами) за життя (станом на 2018 - 2019 роки) страждав ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), чи є вони гострими або хронічними (оборотними або ж стійкими)?

- Чи мав ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) онкологічне захворювання і яке саме?

- Яким був перебіг цього захворювання (Чи прогресувало воно з плином часу?), зокрема, вказати стан ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на момент складання договору довічного утримання від 23 вересня 2019 року № 465 (договір додається)?

- Чи супроводжувався перебіг зазначеного захворювання (захворювань, інших патологічних стані) ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) психічними розладами, порушеннями інтелектуально-мнестичної сфери, і чим вони могли бути обумовлені (раковою інтоксикацією, больовим синдромом, застосуванням сильнодіючих препаратів, віковими змінами)?

- Чи усвідомлював ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) значення своїх дій і чи міг керувати ними в момент укладання договору довічного утримання від 23 вересня 2019 року № 465?

Клопотання обґрунтовано тим, що померлий ОСОБА_3 мав онкологічне захворювання із ускладненням у вигляді ураження головного мозку, яке і стало причиною смерті. Оскільки на вирішення експертизи необхідно поставити питання щодо характеру та ступеню ушкодження здоров`я померлого ОСОБА_3 на час укладення договору довічного утримання та визначити психічний стан ОСОБА_3 , позивач просив про задоволення клопотання.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16.12.2021 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 було задоволено.

Поновлено позивачу ОСОБА_1 строк для подання клопотання про призначення посмертної комісійної судово-психіатричної експертизи.

У справі призначено посмертну комісійну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставлені питання:

- Якими захворюваннями (іншими патологічними станами) за життя (станом на 2018 - 2019 роки) страждав ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), чи є вони гострими або хронічними (оборотними або ж стійкими)?

- Чи мав ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) онкологічне захворювання і яке саме?

- Яким був перебіг цього захворювання (Чи прогресувало воно з плином часу?), зокрема, вказати стан ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на момент складання договору довічного утримання від 23 вересня 2019 року № 465 (договір додається)?

- Чи супроводжувався перебіг зазначеного захворювання (захворювань, інших патологічних стані) ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) психічними розладами, порушеннями інтелектуально-мнестичної сфери, і чим вони могли бути обумовлені (раковою інтоксикацією, больовим синдромом, застосуванням сильнодіючих препаратів, віковими змінами)?

- Чи усвідомлював ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) значення своїх дій і чи міг керувати ними в момент укладання договору довічного утримання від 23 вересня 2019 року № 465?

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, ставить питання про часткове скасування ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 16.12.2021 року, а саме: в частині доручення проведення експертизи КП «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» та скасуванню в частині призначення посмертної комісійної судово-психіатричної експертизи та ухвалення нового судового рішення, яким:

-призначити у справі посмертну комплексну комісійну судову психолого психіатричну експертизу;

-доручити проведення експертизи державній спеціалізованій судово-психіатричній установі (а.с. 25-28).

Вирішуючи питання про слухання справи у спрощеному позовному провадженні, у відсутності учасників справи, колегія суддів виходить із того, що учасники справи належним чином сповіщені про час і місце судового засідання, у тому числі апелянт ОСОБА_1 через свого представника адвоката Широкоборода С.М., відповідач ОСОБА_2 - через свого представника адвоката Грицак К.В. (а.с. 53-61).

Враховуючи, що жоден із учасників даної цивільної справи не надав суду заяви про бажання прийняти участь у справі особисто, та відкладення у зв`язку з цим судового розгляду, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим колегія суддів вирішила слухати справу за відсутності її учасників, на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з вищевикладеним та у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, а тому дана постанова прийнята 30.11.2022 року, а датована 12.12.2022 року.

Крім того, відповідно до ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність. Згідно зі ст. 12-2 вказаного Закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Згідно зі ст. 26 вказаного Закону правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Явка сторони до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, а тому перешкоди для розгляду справи в даному випадку відсутні.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що дана справа перебуває на розгляді суду апеляційної інстанції понад шість місяців (а.с. 38-39), колегія суддів вирішила дану справу розглядати судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами, у відсутність учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Вирішуючи клопотання представника позивача про призначення у справі посмертної комісійної судово-психіатричної експерти, суд першої інстанції виходив із того, що згідно ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупністю таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза-це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть змінити інші засоби доказування.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Оскільки предметом спору є визнання договору довічного утримання недійсним, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про доцільність призначення у даній справі посмертної комісійної судово-психіатричної експертизи.

За змістом ч. 4 ст. 103 ЦПК України питання, з яких може бути проведена експертиза, визначаються судом.

У клопотанні від 16 грудня 2021 року представник позивача просив поновити строк для подання клопотання про призначення посмертної комісійної судово-психіатричної експертизи, як такий, що пропущений з поважних причин.

Причинами пропущення визначеного законодавством строку, представник позивача вказав те, що необхідність у проведенні посмертної комісійної судово-психіатричної експертизи, виникла після надходження до суду висновку лікаря-психіатра Мороз В.В. № 263 від 13 грудня 2021 року, наданого суду представником позивача, та № 78-К від 15 листопада 2021 року, наданий суду позивачем.

Згідно з ч. 1, 4, 6 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення; одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк; про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

У відповідності до ст. 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачується особою, на яку суд поклав такий обов`язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат.

Заявник апеляційної скарги посилався на те, що відповідачем уже доданий до матеріалів справи висновок експертизи № 263 від 13.12.2021 року, який складений КП «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи». Оскільки вказаний висновок підписаний головою комісії, завідуючим комісійним відділом, д.м.н. Плєвінскісом П.В., то при повторному призначенні судом експертизи до КП «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» може бути не витримана ознака «незалежності експертів».

З цього приводу колегія суддів зазначає, що оскарженою ухвалою суду судових експертів КП «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» попереджено про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України про дачу завідомо неправдивого висновку експерта та про відмову від виконання покладених обов`язків буз поважних причин.

З цих підстав, доводи заявника апеляційної скарги про те, що при повторному призначенні судом експертизи до КП «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» може бути не витримана ознака «незалежності експертів» є нічим більшим ніж припущенням, яке за змістом ч.6 ст. 81 ЦПК України не може бути покладено в основу судового рішення.

З цих підстав також необгрунтованими є доводи заявника апеляційної скарги про те, що оскаржувана ухвала суду порушує вимоги п.3 та п.10 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженого Наказом МОЗ України 08.05.2018 року, а також про те, що у справі належить призначити посмертну комплексну комісійну судову психолого-психіатричну експертизу, замість призначеної судом посмертної комісійної судово-психіатричної експертизи.

Згідно ч.ч. 1,5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог та доводів апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів також зазначає, що Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, доводи апеляційної скарги її не спростовують, ухвала прийнята у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Широкоборода Сергія Миколайовича залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 16 грудня 2021 року про призначення експертизи залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 12.12.2022 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

О.С. Комлева