Справа №489/6388/21
Провадження №2/489/536/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань Назаровою С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача матеріальну шкоду в порядку суброгації у розмірі 146 833,50 грн., судовий збір у розмірі 2270,00 грн. та витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 10 800,00 грн. Мотивуючи свої вимоги тим, що 16 березня 2021 року в м. Миколаєві на перехресті вул. Генерала Свиридова та вул. Херсонське шосе мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю: транспортного засобу Фольксваген, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу БМВ, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15.04.2021, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Фольксваген, державний номер НОМЕР_1 застрахована за Договором добровільного страхування «КАСКО» № 1412.0009552 від 30.09.2020. З урахуванням положень п. 3.2 Договору добровільного страхування, ПрАТ «СК «Саламандра» здійснило розрахунок страхового відшкодування на підстав рахунку БА 0000049 від 29.03.2021 у розмірі 146833,50 грн. Цивільно правова відповідальність власника транспортного засобу БМВ, державний номер НОМЕР_2 , не була застрахована. 02 січня 2020 року між ПрАТ "СК "Саламандра " та ТОВ "Маркс.Капітал" був укладений Договір про надання фінансових послуг факторингу № 02.01.2020-СК щодо придбання вимоги за грошовими зобов`язаннями, які виникли згідно Акта прийому передачі документів № 44-02 від 10.06.2021. Повідомленням № 06987 від 10.06.2021, відповідач ОСОБА_1 був проінформований про відступлення прав вимоги. ТОВ «Маркс.Капітал» також вживав заходів щодо досудового врегулювання спору шляхом направлення претензії № 06987 від 10.06.2021. Однак, вимоги в позасудовому порядку відповідачем не задоволені.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що позивач не є суб`єктом правовідносин, що випливають з суброгації, оскільки, зокрема, законодавство України такого правового інституту як «суброгація», про яку йдеться в позовній заяві, не містить. Крім того, суброгація це передання страхувальником страховикові права на стягнення заподіяної шкоди з третіх осіб у межах виплаченої суми. Оскільки, позивач отримав право вимоги не в порядку позадоговірної заміни кредитора в зобов`язанні, що випливає з договору страхування, як одна із його сторін, а відповідно до договору про надання фінансових послуг факторингу № 02.01.2020-СК, що є додатком до позовної заяви, правовідносин суброгації, учасником якої є позивач, не виникло, що додатково підтверджується тим, що до договору страхування він відношення ніякого не має. ПрАТ СК «Саламандра» після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до ОСОБА_1 , але лише за умови, що останній є власником чи водієм забезпеченого транспортного засобу. Автомобіль же, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, не відноситься до категорії забезпечених транспортних засобів. Крім того, ПрАТ СК «Саламандра» не могло передати право регресної вимоги позивачу, оскільки воно саме його не мало і не має. В матеріалах справи відсутні докази того, що призначений страховиком представник здійснив огляд пошкодженого автомобіля, в результаті якого була встановлена фактична шкода, заподіяна в результаті ДТП. Крім того, відповідач не залучався до участі у заходах, пов`язаних з визначенням розміру заподіяної в результаті ДТП матеріальної шкоди.

Від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вказує, що до ТОВ «Маркс. Капітал» у порядку, визначеному законодавством, перейшло право вимоги від ПрАТ СК «Саламандра» у межах фактичних затрат до ОСОБА_1 як до особи, відповідальної за завдані збитки, що надає позивачу, як новому кредитору право на звернення з відповідним позовом. У відзиві на позовну заяву, відповідач просить суд застосувати до спірних правовідносин норми матеріального права, які не підлягають застосуванню та взагалі не впливають на суть спору. Відповідно до відомостей централізованої бази МТСБУ, станом на 16.03.2021, цивільно правова відповідальність водія транспортного засобу БВМ, державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 не була застрахована. Тому, в рамках даної справи положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не підлягають застосуванню в силу відсутності правових підстав та відсутності у ОСОБА_1 та на дату ДТП поліса обов`язкового страхування. Обґрунтованих заперечень щодо розміру завданої шкоди чи контр розрахунку позовних вимог відповідачем не надається, а лише висувається ряд припущень про начебто її недоведеність.

Ухвалою суду від 28.09.2021, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. На позовних вимогах наполягає.

Відповідач у судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних матеріалів.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

16 березня 2021 року о 15 год. 30 хв. в м. Миколаєві перехрестя вул.Генерала Свиридова та вул.Херсонське шосе, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «BMW323CI» державний номерний знак НОМЕР_3 був неуважний, не слідкував за дорожньою обстановкою та при виконанні маневру повороту ліворуч з вул.Генерала Свиридова на вул.Херсонське шосе не надав перевагу в русі та допустив зіткнення з рухаючимся в зустрічному напрямку транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN POLO 1.2» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15.04.2021, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп.

У відповідності до ч. 4 та ч.6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На дату скоєння пригоди між ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» та ОСОБА_3 укладено договір КАСКО № 1412.0009552, а саме забезпечений транспортний засіб «VOLKSWAGEN POLO 1.2» державний номерний знак НОМЕР_1 . Термін дії договору з 01.10.2020 року по 01.10.2021 року.

22 квітня 2021 року ОСОБА_3 звернулася до ПрАТ "Страхова компанія "Саламандра " з заявою про виплату страхового відшкодування та надала всі необхідні документи.

07 червня 2021 ПрАТ «СК «Саламандра», на підставі: розрахунку № БА-0000049 від 29.03.2021, про оцінку вартості збитків, спричинений пошкодженням транспортного засобу «VOLKSWAGEN POLO 1.2» державний номерний знак НОМЕР_1 , було складено страховий акт № 0032156.03.21/1 та розрахунок страхового відшкодування до страхового акту № 0032156.03.21/1, що належить до виплати страхувальнику.

09 червня 2021 року ПрАТ "Страхова компанія "Саламандра" виплачено страхове відшкодування ФОП ОСОБА_4 згідно страхового акту № 0032156.03.21/1 страхове відшкодування за ремонт автомобіля «VOLKSWAGEN POLO 1.2» державний номерний знак НОМЕР_1 у розмірі 146833,50 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2414 від 09.06.2021.

02 січня 2020 року між ТОВ «Маркс.Капітал» та ПрАТ «СК «Саламандра» укладено Договір про надання фінансових послуг факторингу № 02.01.2020-СК, відповідно до якого ТОВ «Маркс.Капітал» займає місце ПрАТ «СК «Саламандра» по усіх переданих регрес них вимогах ПрАТ «СК «Саламандра», у тому числі, права одержання від боржників сум основного боргу, відсотків, неустойок в повному обсязі.

Пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).

Визначення факторингу як кредитної операції міститься у статті 49 Закону України "Про банки і банківську діяльність", відповідно до якої факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів.

Стаття 1077 ЦК України передбачає, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до Акта прийому передачі документів № 44-02 від 10.06.2021, ПрАТ «СК «Саламандра» передало ТОВ «Маркс.Капітал» документи, що підтверджують право вимоги до ОСОБА_1

ТОВ «Маркс.Капітал» є зареєстрованою фінансовою установою, яка здійснює свою діяльність відповідно до Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи № 421 від 07.07.2011.

Відповідно до додатку № 296 ФК до Свідоцтва № 421 від 07.07.2011, одним із видів діяльності ТОВ «Маркс.Капітал» без отримання ліцензії є надання послуг факторингу.

Цивільно правова відповідальність власника транспортного засобу «BMW323CI» державний номерний знак НОМЕР_3 , на час вчинення ДТП, не застрахована.

10 червня 2021 року за вих. № 06987 на адресу ОСОБА_1 направлено претензію на відшкодування шкоди в порядку суброгації в розмірі 146 833,50 грн.

Станом на теперішній час страхове відшкодування не виплачено, відповідь на претензію позивач не отримав.

Частиною 1 статті 1166 ЦК України, передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно і ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно із ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми визначається договором страхування або чинним законодавством під час укладання договору страхування чи зміни договору страхування. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Згідно із ст. 16 Закону України «Про страхування» - договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За приписами ч. 1 ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування", Страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі.

З положень ст. 993 ЦК України убачається, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Оскільки цивільна відповідальність водія автомобіля «BMW323CI» державний номерний знак НОМЕР_3 , на час вчинення ДТП, не була застрахована, то позивач має право вимоги в порядку суброгації.

10 червня 2021 року за вих. № 06987 на адресу ОСОБА_1 направлено претензію на відшкодування шкоди в порядку суброгації в розмірі 146 833,50 грн.

Статтею 988 ЦК України установлено, що страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків.

Відповідно до вимог статті 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" у випадку завдання збитку проведення незалежної оцінки є обов`язковим.

Пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Виходячи з аналізу зазначених вище норм, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (висновком) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність" та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року N142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за N1074/8395 (з відповідним змінами).

Згідно із рахунком № БА-0000049 від 29.03.2021 на підставі якого було розраховано та сплачено страхове відшкодування до переліку робіт були включені деталі, слюсарні та рихтувальні роботи.

Суд приходить до висновку, що Рахунок № БА-0000049 від 29.03.2021, містить перелік робіт, на підставі яких було нараховані страхові відшкодування, до переліку робіт були включені деталі, слюсарні та рихтувальні роботи.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статей 77, 79, 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129).

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в порядку суброгації в розмірі 146 833,50 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 10800,00 грн., суд приходить до наступного.

Положеннями ст.59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

Такі ж висновки містяться у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі №379/1418/18 (провадження №61-9124св20).

Отже, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Таким чином, опис наданих послуг та наявні в матеріалах справи докази на підтвердження їх сплати не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

На підтвердження судових витрат суду надані: ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВІ № 1055558 від 01.09.2021; договір про надання професійної правничої допомоги № 11/2020 від 26.10.2020; додаткова угода № 1 до Договору № 11/2020 про надання професійної правничої допомоги від 26.10.2020; детальний опис робіт до Акту надання послуг від 01.09.2021; Акт надання послуг від 01.09.2021.

Однак, в порушення вимог ст. 137 ЦПК України, позивачем не надано належного платіжного документу на підтвердження оплати за послуги адвоката, тощо, а тому суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача заявлених позивачем судових витрат.

Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в порядку суброгації у розмірі 146 833 грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" судовий збір у розмірі 2270 грн. 00 коп.

У стягненні з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" витрат на правничу допомогу відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал», , юридична адреса: м. Полтава, вул. Колективна, 10.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено «05» грудня 2022 року.

Суддя Н.О. Рум`янцева