Справа № 752/2605/13-ц
Провадження №: 4-с/752/118/22
У Х В А Л А

Іменем України

04.07.2022 року Голосіївський районний суд міста Києва,

у складі: головуючого по справі судді - Мазура Ю.Ю.,

секретаря - Луценко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Авторгова Андрія Миколайовича від 12.01.2022 про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні №64988564, стягувач: Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк» (правонаступник ВАТ «Морський транспортний банк», ПАТ «Марфін Банк»), заінтересовані особи: Приватне підприємство «Ратмир Соло», Товариство з обмеженою відповідальністю «Феномен Солюшнз»,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва зі скаргою на постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Авторгова Андрія Миколайовича про опис та арешт майна (коштів) боржника від 12.01.2022 у виконавчому провадженні № 64988564, стягувач: Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк» (правонаступник ВАТ «Морський транспортний банк», ПАТ «Марфін Банк»), заінтересовані особи: Приватне підприємство «Ратмир Соло», Товариство з обмеженою відповідальністю «Феномен Солюшнз», у якій просила суд визнати дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Авторгова А.М. щодо опису та арешту майна боржника від 12.01.2022 в межах виконавчого провадження № 64988564 та складання постанови неправомірними; визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Авторгова А.М. від 12.01.2022 про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні № 64988564.

Вказана скарга мотивована тим, що опис майна у постанові не відповідає дійсності, ОСОБА_1 не була обізнана про проведення виконавчих дій та не була обізнана, що їй передано на відповідальне зберігання майно, вона не попереджалась про кримінальну відповідальність, свій підпис на постанові не ставила. Крім того, опис майна було проведено за участі двох понятих, з яких одна понята особа, а саме ОСОБА_2 , є зацікавленою особою. Таким чином, приватним виконавцем під час складання постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 12.01.2022 у виконавчому провадженні № 64988564 було порушено приписи ст. ст. 1, 2, 5, 22, 56 та 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 26.01.2022 відкрито провадження у справі та призначено скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

10.02.2022 на електронну адресу суду надійшли пояснення, відповідно до яких стягувач ПАТ «МТБ Банк» заперечив щодо задоволення скарги та зазначив, що ОСОБА_1 зловживає своїми процесуальними правами, подає чисельні позовні заяви та скарги з метою затягування виконавчого провадження та ухилення від сплати боргу за рішенням суду, що набрало законної сили. Окрім того, ПАТ «МТБ Банк» просив скаргу ОСОБА_1 залишити без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

29.06.2022 на електронну адресу суду надійшов відзив на скаргу, у якому приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Авторгов А.М. просив суд відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 , оскільки під час складення постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 12.01.2022 у виконавчому провадженні № 64988564 він діяв відповідно до приписів Закону України «Про виконавче провадження».

04.07.2022 на електронну адресу суду від представника скаржника ОСОБА_1 - адвоката Григоренка А.О. надійшли письмові пояснення щодо відзиву на скаргу з вимогами, тотожними за змістом вимогам, викладеними у скарзі, та пояснення щодо письмових пояснень ПАТ «МТБ Банк», у яких представник скаржника зазначив, що починаючи з 31.01.2020 скаржник не є боржником, а виконавче провадження 29.03.2021 відкрито неправомірно та підлягає закінченню, дії банку є злочинними та спрямованими на незаконне заволодіння майном скаржника.

Скаржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник скаржника ОСОБА_1 - адвокат Григоренко А.О. надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі ОСОБА_1 , просив суд скаргу задовольнити.

Представник ПАТ «МТБ Банк» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду заяву, у якій просив суд повідомити наступну дату судового засідання.

Представник заінтересованої особи ПП «Ратмир Соло» надав до суду заяву про розгляд справи без участі сторін, просив суд скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Положеннями ст. 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У ст. 18 ЦПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Так, судом встановлено, що у провадженні приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Авторгова А.М. перебуває виконавче провадження № 64988564, відкрите постановою від 29.03.2021 за заявою стягувача ПАТ «МТБ Банк» (до перейменування ПАТ «Марфін Банк») з примусового виконання виконавчого листа № 752/2605/13-ц у справі за позовом ПАТ «Марфін Банк» до ОСОБА_1 , третя особа - ПП «Свічколап трейдінг», виданого Голосіївським районним судом міста Києва 18.03.2021, де в рахунок погашення заборгованості ПП «Ратмир Соло» () перед ПАТ «Марфін Банк» () за кредитним договором №76/К від 27.09.2019 з повернення кредиту у розмірі 893 100 дол. США, що у гривневому еквіваленті станом на 25.10.2011 становило 7 123 097,67 грн., нарахованої пені за несплату основного боргу у розмірі 9 460,01 дол. США, що у гривневому еквіваленті станом на 25.10.2011 становило 75 450,20 грн., нарахованої пені за несплату відсотків за користування кредитом у розмірі 678,96 дол. США, що у гривневому еквіваленті станом на 25.10.2011 становило 5 415,18 грн., а всього - 903 238,97 дол. США, що у гривневому еквіваленті станом на 25.10.2011 становило 7 203 963,05 грн., на користь ПАТ «Марфін Банк» звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 28.09.2005, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кара В. В., зареєстрованого в реєстрі за № 655, яким є квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 149,4 кв. м, жилою площею 105,8 кв. м, кількість житлових кімнат: 4 (чотири), що належить ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РОНОКПП: НОМЕР_1 ) на праві власності на підставі свідоцтва про право власності від 08.12.2004, вартість якої на момент укладення договору складала 851 729 грн., що за курсом валют НБУ на момент укладення цього договору складала 168 859,20 дол. США, шляхом реалізації з прилюдних торгів з визначенням початкової ціни предмету іпотеки у розмірі 3 840 850 грн.

13.04.2021 приватним виконавцем в рамках примусового виконання рішення суду у виконавчому провадженні № 64988564 від 29.03.2021 винесено в порядку ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» постанову про опис та арешт майна боржника, якою описано та накладено арешт на майно - квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 149,4 кв. м, жилою площею 105,8 кв. м, кількість житлових кімнат: 4 (чотири), що належить ОСОБА_1 на праві власності.

Вказана постанова приватного виконавця про опис та арешт майна від 13.04.2021 ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 16.01.2021 у справі №752/2605/13-ц, залишеною в силі постановою Київського апеляційного суду від 22.12.2021, визнана протиправною та скасована.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.01.2022 приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Авторговим А.М. винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника ВП 64988564, згідно з якою при проведенні виконавчих дії приватним виконавцем встановлено нерухоме майно належне боржнику на праві власності та зареєстровано у державному реєстрі, на яке відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» можливо звернути стягнення.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення, зокрема на підставі, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку (ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частина 4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Частинами 1, 2, 5, 6 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються: якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Перешкоджання вчиненню виконавцем дій, пов`язаних із зверненням стягнення на майно (кошти) боржника, порушення заборони виконавця розпоряджатися або користуватися майном (коштами), на яке накладено арешт, а також інші незаконні дії щодо арештованого майна (коштів) тягнуть відповідальність, установлену законом.

Разом з тим, ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» визначає зобов`язання боржника, зокрема боржник зобов`язаний: 1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; 3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; 4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; 5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; 6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Так, згідно з п. 1 постанови від 12.01.2022 про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні №64988564 приватним виконавцем було описано та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 149,4 кв. м, жилою площею 105,8 кв. м, кількість житлових кімнат: 4 (чотири).

Скаржник вказує, що у постанові від 12.01.2022 про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні №64988564 опис майна не відповідає дійсності, оскільки у даній квартирі здійснено перепланування та вона є 9-ти кімнатною квартирою. Зазначене, на думку скаржника, спрямоване на заниження ринкової вартості майна боржника, що є безпосереднім порушенням її прав, оскільки саме дані з постанови про опис та арешт майна боржника щодо фактичного стану майна є вихідними даними при проведенні оцінки.

Разом з тим, відповідно до постанови від 12.01.2022 про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні №64988564 опис проведено за зачиненими дверима за технічною документацією з огляду на недопуск боржником приватного виконавця, незважаючи на завчасно направлену вимогу.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.12.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Авторговим А.М. було підготовлено та надіслано засобами поштового зв`язку, а саме рекомендованим листом, на адресу боржника ОСОБА_1 - АДРЕСА_2 , та адресу місцезнаходження майна - АДРЕСА_1 , вимогу від 29.12.2021 №3055/64988564 надати доступ приватному виконавцю, понятим, суб`єкту оціночної діяльності до предмету іпотеки, а саме квартир АДРЕСА_1 , для проведення виконавчих дій - опису та арешту майна боржника, що відбудеться 12.01.2022 об 11 год. 00 хв.

З огляду на наведене, скаржник ОСОБА_1 була обізнана зі своїми борговими зобов`язаннями, присудженими за рішенням суду, і про наявність виконавчого провадження, що вимагало від неї добросовісної процесуальної поведінки, проте в порушення приписів ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» не допустила приватного виконавця до житлового приміщення для проведення виконавчих дій.

Таким чином, приватний виконавець здійснив опис та арешт майна без входження в квартиру не із власного недбальства, а в результаті недобросовісної поведінки боржника, яка у даному випадку діяла недобросовісно, не отримуючи надісланих на її адресу документів виконавчого провадження та тривалий час фактично ухиляючись від виконання рішення суду, внаслідок чого опис квартири був проведений без огляду об`єкта.

Доводи скаржниці про те, що неналежний опис квартири призведе до її неправильної оцінки при реалізації цього майна на торгах, не приймаються судом до уваги, оскільки при оцінці квартири, яка буде виставлятися на торги, сторони виконавчого провадження будуть мати можливість надати доступ до квартири особі, яка буде здійснювати оцінку майна, з метою її правильного оцінення.

Водночас, у випадку якщо боржник вважає, що опис майна здійснено неповно, він не позбавлений права подати відповідне клопотання приватному виконавцю про усунення цих неточностей.

Крім того, ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчі дії можуть проводитися у присутності понятих. Присутність понятих є обов`язковою у випадку, передбаченому частиною третьою статті 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна. Понятими можуть бути будь-які дієздатні особи, які не мають особистої заінтересованості у вчиненні виконавчих дій і не пов`язані між собою або з учасниками виконавчого провадження родинними зв`язками, а також підлеглі учасників виконавчого провадження. Кількість понятих під час вчинення виконавчих дій не може бути меншою ніж дві особи. Понятий має право знати, для участі у провадженні яких виконавчих дій його запрошено, на підставі якого виконавчого документа вони провадяться, а також робити зауваження з приводу провадження виконавчих дій. Зауваження понятого підлягають занесенню до акта відповідної виконавчої дії. Понятий зобов`язаний засвідчити факт, зміст і результати виконавчих дій, під час провадження яких він був присутній. Перед початком виконавчих дій виконавець роз`яснює понятим їхні права і обов`язки, про що зазначається в акті.

Як вбачається зі змісту п. 5 постанови від 12.01.2022 про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні №64988564 виконавчі дії щодо опису та арешту майна були здійснені без участі представника боржника, однак у присутності: представника стягувача, оцінювача та двох понятих, яким роз`яснені їх права та обов`язки, відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Так, скаржниця вказує, що ОСОБА_2 не може бути понятою у розумінні ч. 3 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», так як є зацікавленою особою. Таким чином, опис та арешт майна проведено з порушенням вимог законодавства, оскільки була наявна лише одна понята особа.

Проте, обов`язкова присутність понятих необхідна у випадках, передбачених частиною третьою статті 53 Закону, та в разі примусового входження представника виконавчої служби у приміщення, однак в даному випадку входження не відбулося, при описі приміщення за технічною документацією присутність понятих не є обов`язковою.

Згідно ч. 1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. Копія постанови видається боржнику, стягувачу, а якщо обов`язок щодо зберігання майна покладено на іншу особу - також зберігачу.

Відповідно до п. 3 постанови від 12.01.2022 про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні №64988564 боржника ОСОБА_1 призначено відповідальним зберігачем.

Так, відповідно до абзацу 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Таким чином, законодавством передбачено два способи повідомлення сторін виконавчого провадження про вчинені виконавчі дії: надсилання поштою (у випадку якщо такі дії вчинено за відсутності сторін) або доведення до відома іншим способом, зокрема, шляхом надання (у випадку якщо сторони беруть участь у виконавчих діях і відповідна постанова складена за їх участі).

Як вбачається з матеріалів справи, постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника від 12.01.2022 у виконавчому провадженні № .01.2022 була надіслана засобами поштового зв`язку, а саме рекомендованим листом, приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Авторговим А.М. на адресу боржника ОСОБА_1 - АДРЕСА_2 .

Отже, оскільки боржник не була присутня при здійснені опису та арешту майна, приватний виконавець правомірно повідомив її про здійснений опис та арешт майна шляхом направлення оскаржуваної постанови засобами поштового зв`язку.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що дії приватного виконавця щодо опису та арешту майна боржника та оскаржувана постанова відповідають вимогам законодавства, вказані дії вчинені в межах повноважень приватного виконавця, при цьому боржником не доведено факту порушення її прав внаслідок винесення даної постанови.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Щодо клопотання ПАТ «МТБ Банк» про залишення скарги ОСОБА_1 без розгляду, слід зазначити наступне.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Колдіною О.О. від 24.01.2022 у справі № 752/2605/13-ц було відкрито провадження №4-с/752/117/22 щодо розгляду скарги ОСОБА_1 на постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Авторгова Андрія Миколайовича від 12.01.2022 про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні №64988564, стягувач: Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк» (правонаступник ВАТ «Морський транспортний банк», ПАТ «Марфін Банк»), заінтересовані особи: Приватне підприємство «Ратмир Соло», Товариство з обмеженою відповідальністю «Феномен Солюшнз».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, представником скаржника ОСОБА_1 - адвокатом Григоренко А.О. у справі № 752/2605/13-ц (провадження №4-с/752/117/22) щодо розгляду аналогічної скарги ОСОБА_1 подано заяву про залишення її без розгляду.

Таким чином, клопотання ПАТ «МТБ Банк» про залишення скарги ОСОБА_1 без розгляду у даному провадженні задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Авторгова Андрія Миколайовича від 12.01.2022 про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні №64988564, стягувач: Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк» (правонаступник ВАТ «Морський транспортний банк», ПАТ «Марфін Банк»), заінтересовані особи: Приватне підприємство «Ратмир Соло», Товариство з обмеженою відповідальністю «Феномен Солюшнз» - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.Ю. Мазур