ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7064/22 Справа № 203/3353/22 Головуючий у першій інстанції: Єдаменко С.В. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2022 року по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИЛА:

06 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даною заявою, посилаючись на те, що ОСОБА_2 є її братом та проживає разом з їхніми батьками у будинку АДРЕСА_1 . Оскільки батьки заявниці літні люди та потребують сторонньої допомоги, заявниця часто перебуває за їх місцем мешкання. Заінтересована особа вчиняє відносно заявниці та її батьків насильницькі дії: залякує, погрожує фізичною розправою, у зв`язку з чим починаючи з 2021 року вона неодноразово зверталась до поліції. Співробітниками поліції виносились заінтересованій особі попередження про недопустимість домашнього насильства, однак останній продовжує погрожувати заявниці вбивством та залякувати. 28 квітня 2022 року ОСОБА_2 наніс заявниці тілесні ушкодження у вигляді забою грудини, синяків на обличчі та шиї, зламав палець на руці. Тому заявник просила видати обмежувальний припис, яким вжити заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 та покласти на нього обов`язки:

заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці проживання батьків з постраждалою особою ОСОБА_1 у будинку АДРЕСА_1 , та у її місці проживання по АДРЕСА_2 строком на 6 місяців;

заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання батьків постраждалої особи ОСОБА_1 у будинку АДРЕСА_1 та за адресою її місця проживання по АДРЕСА_2 строком на 6 місяців;

заборонити ОСОБА_2 вести телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, строком на 6 місяців;

заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею строком на 6 місяців.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволення заяви про видачу обмежувального припису.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що ОСОБА_1 зареєстрована у квартирі АДРЕСА_3 , що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_1 виданого на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 5-6).

Згідно копії довідки №4675 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб від 07.07.2022, виданої Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, в будинку АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 10).

Згідно Висновку спеціаліста судово-медичного експерта №1078 від 19.05.2022 у ОСОБА_1 за даними медичної документації та при огляді виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синців на обличчі, закритого осколкового перелому першої п?ясної кістки лівої кисті з задовільним стоянням уламків, що спричинені від дії тупого твердого предмету (предметів), можливо з обмеженою контактуючою поверхнею. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Ушкодження у вигляді: закритого осколкового перелому першої п?ясної кістки лівої кисті з задовільним стоянням уламків відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров?я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день). Термін зрощення кісткової тканини понад 21 добу (а.с. 7-9).

Питання видачі обмежувального припису регулюється Цивільним процесуальним Кодексом України та Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству».

Відповідно до ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису (ч.1 ст.350-3 ЦПК України).

Згідно з п.п. 3, 4, 14, 17 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 24 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За приписами п.1 ч.1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: постраждала особа або її представник.

Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Частиною 3 статті 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству").

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (ч. 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК).

Звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 , заявниця посилалась на те, що під час її перебування за місцем мешкання батьків у будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 вчиняє відносно неї домашнє насильство, яке полягає у постійному вчиненні фізичного насильства та залякуванні з метою усунення заявниці від спадкування будинку після батьків. Зокрема, тілесні ушкодження про які зазначено у висновку спеціаліста судово-медичного експерта №1078 від 19 травня 2022 року були нанесені заявниці її братом ОСОБА_2 .

Проте, ОСОБА_1 жодних доказів на підтвердження того, що вона є сестрою заінтересованої особи ОСОБА_2 та донькою ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ні місцевому, ні апеляційному судам не надано; клопотання про витребування відповідних доказів судом не заявлено, що підтверджується письмовими матеріалами справи, протоколом та звукозаписом судового засідання суду апеляційної інстанції.

Також, ні до заяви про видачу обмежувального припису, ні до апеляційній скарзі жодних належних та допустимих доказів на підтвердження фактів викликів поліції та доказів наявності кримінального провадження з приводу нанесення заявниці тілесних ушкодження середньої тяжкості саме заінтересованою особою - не надано.

Більше того, відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Статтею 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до статті 310 ЦК України фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 4 статті 311 ЦК України фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом.

Вимоги заяви щодо заборони ОСОБА_2 перебувати в місці його проживання у будинку АДРЕСА_1 , та заборони ОСОБА_2 наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання батьків за вказаною адресою, яке співпадає з його місцем проживання, що підтверджується довідкою №4675 (а.с. 10), - не відповідають зазначеним вище нормам, враховуючи що вказане домоволодіння є також, житлом ОСОБА_2 .

Колегія наголошує, що заявниця у будинку АДРЕСА_1 не проживає та не зареєстрована, а мешканці вказаного будинку не позбавлені можливості, за наявності підстав, звернутись до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно заінтересованої особи ОСОБА_2 .

Заінтересована особа ОСОБА_2 звертає увагу суду, що у провадженні Кіровського районного суду м.Дніпропетровська перебуває цивільна справа №203/3543/22 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1 ; вказана станом на цей час не вирішена по суті.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що матеріали справи не містять доказів, що саме заінтересована особа спричинила тілесні ушкодження заявниці; враховуючи, що обраний заявницею вид обмежувального припису призведе до порушення права заінтересованої особи на житло, - колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 .

Колегія зауважує, що клопотань про витребування доказів ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній інстанції ОСОБА_1 не заявлені, що підтверджується протоколами судових засідань від 09.09.2022 та 13.12.2022, а також іншими письмовими матеріалами справи (а.с. 18, 74-75).

Доводи апелянта, що вона належним чином не була повідомлена про розгляд справи на 09.09.2022 місцевим судом, оскільки смс-повідомлення про час засідання отримала о 04:15 год. 09.09.2022, а тому судом першої інстанції порушено норми статті 128 ЦПК України, є безпідставними з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст. 350-5 ЦПК України, суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду.

З матеріалів справи вбачається, що заява про видачу обмежувального припису до місцевого суду направлена 06.09.2022 поштовим зв`язком (а.с. 11), 08.09.2022 заява надійшла до місцевого суду, і того ж дня, ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду на 09.09.2022 (а.с. 13). Отже, судом першої інстанції розгляд заяви призначено у строк, передбачений ч.2 ст. 350-5 ЦПК України.

Крім того, ОСОБА_1 була присутньою в судовому засіданні 09.09.2022; клопотань про відкладення розгляду справи для підготовки до судового засідання не заявляла, що підтверджується протоколом судового засідання від 09.09.2022 (а.с. 18).

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів наголошує, що ОСОБА_1 не позбавлена можливості звернутись до суду з іншою заявою, за іншого обґрунтування з приводу видачі обмежувального припису.

Таким чином, колегія дійшла висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова