Справа № 522/5113/20
Провадження №2/523/1846/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючий суддя Далеко К.О.,

за участю секретаря судового засідання Жекової О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №17 м. Одеси, у спрощеному позовному провадженні, цивільну справу № 522/5113/20 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Довженка 4,4-а» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду зі вказаним вище позовом, яким просить стягнути з відповідача заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг у розмірі 19498,31грн, а також за прострочення грошового зобов`язання, згідно ч. 2 ст.625 ЦК України, три процента річних в розмірі 674,03грн та індекс інфляції в розмірі 1114,62грн. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що відповідач є споживачем комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 . Втім, за період з липня 2017 по грудень 2019, споживаючи комунальні послуги, відповідач неналежним чином сплачує грошові кошти. Оскільки відповідач прострочила виконання грошового зобов`язання, на підставі положень ст. 625 ЦК України, то зобов`язана також сплатити зазначену суму боргу з урахуванням інфляційної складової та трьох процентів річних. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 30 липня 2021 року було задоволено позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Довженка 4,4-а» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Довженка 4,4а» заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг в розмірі 19498,31 грн. за прострочення грошового зобов`язання, три процента річних в розмірі 674,03 грн. та індекс інфляції у розмірі 1114,62 грн, а також судовий збір в розмірі 2102,00грн.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2021 року: задоволено заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ; скасовано заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 30.07.2021 року; призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Підставою скасування стали наступні висновки суду: відповідач не з`явився в судове засідання з поважних причин (судова повістка повернулась до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою); потребували перевірки доводи відповідача про встановлення в квартирі відповідача за АДРЕСА_2 з 2009 року офіційно, з додержанням погоджувально-технічних умов, теплового лічильника, що має наслідком здійснення обліку спожитої нею теплової енергії відповідно до умов, визначених ст.ст. 4, 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», та неналежність розрахунку заборгованості, на підставі якого судом було ухвалено рішення суду.

Представники позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Довженка 4,4-а» - Попов М.М. та Лесич Д.С., з`явившись у судове засідання, підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі, наполягали на задоволенні позову, надали пояснення аналогічні викладеним у позові. Також зазначили, що з акту пломбування лічильника теплової енергії квартири АДРЕСА_3 від 07 грудня 2009 року вбачається, що опломбування було здійснено у 4 кварталі 2009 року. Наступним строком повірки був 4 квартал 2013 року. Після цього, наступне опломбування відбулось 30.07.2020 року. Тобто, не здійснювалась повірка лічильника теплової енергії у період з 2013 року по 2020 рік. Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року за №1747 встановлено, що міжповірочний інтервал для тепло лічильників та тепло обчислювачів становить 4 роки. За таких обставин, нарахування внеску на опалювання житлових приміщень за вказаний період проводились відповідно до опалювальної площі квартири, у якій проживає відповідач.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Верхола І.О., з`явившись до судового засідання, не визнав заявлені позовні вимоги, просив відмовити у задоволенні позовної заяви. Зазначив, що в квартирі відповідача встановлений лічильник, тому облік спожитої відповідачем теплової енергії повинен був здійснюватися за даними лічильника. Пояснив, що повірку лічильника повинен був здійснювати позивач. Відповідач не погоджується із рішеннями зборів співвласників ОСББ «Довженка, 4-4-А», оскільки вони не приймалися необхідною кількістю співвласників багатоквартирного будинку, всупереч вимогам ч.12 ст. 10- Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», а отже є незаконними.

У судове засідання 08.07.2022 року сторони не з`явились, були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Від представника позивача ОСОБА_3 надійшло клопотання про розгляд справи якомога скоріше, без його участі, зважаючи на введення в Україні правового режиму воєнного стану, через акт збройної агресії.

Відповідач ОСОБА_1 подала до суду заяву про відкладення розгляду справи на післявоєнний стан, обґрунтувала посиланням на пункт 5 рекомендацій Ради суддів України та неможливістю її безпечного прибуття до суду. Матеріали справи містять заяву представника позивача ОСОБА_2 про розгляд справи у його відсутність.

Розпорядженням В.о. голови Суворовського районного суду м. Одеси Позняка В.С. від 24.05.2022 року №8 «Про встановлення особливого режиму роботи Суворовського районного суду м. Одеси»:

- тимчасово, з 25 травня 2022 року по 23 серпня 2022 року, на період дії воєнного стану в Україні, встановлено особливий режим роботи в Суворовському районному суді м. Одеси;

- розгляд цивільних та адміністративних справ, справ про адміністративні правопорушення проводити з урахуванням умов воєнного стану та можливості забезпечення безпеки учасників справи під-час проведення судових засідань;

- рекомендувати учасникам судових процесів звертатись з заявами про розгляд справ у їх відсутність чи проведення судових засідань в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів.

Згідно з пунктом першим статті 6 Конвенції кожен має право, зокрема, на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру. Така гарантія «цивільного аспекту» статті 6 Конвенції передбачена і у відповідних процесуальних законах. Так, розумність строків розгляду справи судом є однією з основних засад (принципів) як цивільного, так і адміністративного та господарського судочинства (пункт 10 частини третьої статті 2 ЦПК України, пункт 8 частини третьої статті 2 КАС України, пункт 10 частини третьої статті 2 ГПК України). Порушення зазначеного принципу може негативно впливати на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Як неодноразово зазначав ЄСПЛ у його рішеннях, саме до компетенції національних судів належить організувати судовий розгляд так, щоб він був швидким та ефективним (див. mutatis mutandis від 18 червня 2009 року у справі «Пилипей проти України» (Pilipey v. Ukraine, заява № 9025/03, § 31), рішення від 11 грудня 2008 року у справі «Лошенко проти України» (Loshenko v. Ukraine, заява № 11447/04, § 28), від 21 грудня 2006 року у справі «Мороз та інші проти України» (Moroz and Others v. Ukraine, заява № 36545/02, § 60) й інші).

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження та робота судів.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідач ОСОБА_1 не подала до суду жодного доказу, в обґрунтування відкладення розгляду справи 08.07.2022 року. Позивач могла скористатись правом на участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів, за обставин неможливості безпечного прибуття до суду, чого не зробила. Матеріалами справи підтверджується, що на попередніх судових засіданнях неодноразово приймав участь у розгляді справи представник позивача ОСОБА_2 , який повністю доповів суду правову позицію позивача по справі, надав додаткові докази, крім того суд неодноразово відкладав розгляд справи за його клопотаннями, справа яка розглядається у спрощеному позовному провадженні, перебуває у провадженні суду більше року. Тобто, позивачу було надано судом більше ніж достатньо часу, як для формування своєї правової позиції, так і для надання доказів по справі. Матеріали справи містять заяву представника позивача ОСОБА_2 про розгляд справи у його відсутність.

Відповідно до ч.1, 4 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

З огляду на викладене, суд розцінює заяву ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи 08.07.2022 року як таку, що направлена на затягування розгляду справи.

Враховуючи наведені обставини справи, керуючись засадами цивільного судочинства, зокрема такими як верховенство права, змагальність сторін, диспозитивність, розумність строків розгляду справи, суд вважає за необхідне здійснити розгляд справи 08.07.2022 року за наявними матеріалами справи.

Судом здійснювалась фіксація судового засідання технічними засобами, крім 08.07.2022 року - не здійснювалась, згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з таких підстав.

Суд установив, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_4 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 205384198 від 26.03.2020 р. та свідоцтвом про право власності від 18.04.2007р.

Рішенням загальних зборів співвласників ОСББ «Довженка, 4, 4-А» по питанню порядку денного № 3, що оформлено Протоколом № 2-17 від 12.06.2017 р., затверджено розмір внесків співвласників в ОСББ у розмірі 4,59 грн. за 1 кв.м.

Рішенням загальних зборів співвласників ОСББ «Довженка, 4, 4-А» по питанню порядку денного № 2, що оформлено Протоколом № 3-17 від 28.09.2017 р., затверджено розмір внесків опалювального сезону 2017-2018 р. (з 15 жовтня 2017 року по 14 квітня 2018 року), а саме:- внесок на опалювання житлових приміщень для квартир без наявності приладів обліку теплової енергії - 22,05 грн (у т.ч. утримання котельні); -внесок на опалювання житлових приміщень для квартир обладнаних приладами обліку теплової енергії - 1003,82 грн за 1 Гкал.; -внесок на утримання котельні для житлових та нежитлових приміщень- обладнаними приладами обліку - 2,05 грн.; -внесок на гарячу воду - 129, 36 грн.

Рішенням загальних зборів співвласників ОСББ «Довженка, 4,4-А» по питанню порядку денного № 6, що оформлено Протоколом № 3-17 від 28.09.2017р., затверджено укласти договір з юристом на суму 5000,00 в місяць для здійснення дій по стягненню боргів з неплатників ОСББ та проведення іншої юридичної роботи. В рахунках співвласників (мешканців будинку) суму зазначати окремим рядком. Внесок складає 0,35 грн на кв.м.

Рішенням загальних зборів співвласників ОСББ «Довженка, 4,4-А» по питанню порядку денного № 5, що оформлено Протоколом № 3-17 від 28.09.2017р., затверджено розмір внеску на охорону прибудинкової території ОСББ з 01 травня 2017 р. у розмірі 1,07 грн., з 01 жовтня 2017 р. 1,13 грн. У випадку об`єднання постів охорони з ОСББ будинку Довженка, 2 внесок на послуги охорони становить 1,45 грн.

Рішенням загальних зборів співвласників ОСББ «Довженка, 4, 4-А» по питанню порядку денного N° 3, що оформлено Протоколом № 4-18 від 21.12.2018 р., розмір внесків співвласників ОСББ «Довженка, 4, 4-А» встановлено у розмірі 5,90 грн. за 1 кв.м.

Рішенням загальних зборів співвласників ОСББ «Довженка, 4, 4-А» по питанню порядку денного № 4, що оформлено Протоколом № 4-18 від 21.12.2018р., затверджено перелік ремонтних робіт та систему розрахунку за ці роботи (сума грошових внесків буде внесено окремою строкою до рахунку на оплату за кожен вид робіт окремо).

Рішення загальних зборів співвласників ОСББ «Довженка, 4, 4- А» по питанню порядку денного № 5, що оформлено Протоколом № 4-18 від 21.12.2018р., затверджено розмір внесків на опалювання житлових приміщень на опалювальний період 2018-2019 рр., а саме: - внесок на опалювання житлових приміщень для квартир без наявності приладів обліку теплової енергії - від 24,50 грн. (в залежності від температури повітря, якості газу, що поставляється); - внесок на опалювання житлових приміщень для квартир обладнаних приладами обліку теплової енергії -1342,96 грн за 1 Гкал.; - внесок на утримання котельні - 2,25 грн.

Рішенням загальних зборів співвласників ОСББ «Довженка, 4, 4-А» по питанню порядку денного № 3 що оформлено Протоколом № 1-19 від 31.10.2019 р., прийнято та погоджено пропозицію адвоката Попова М.М. щодо' супроводження ним судової справи № 916/2419/19 за позовом Акціонерного товариство «Укртрансгаз» до ОСББ «ДОВЖЕНКА, 4, 4-А» про повернення безпідставно набутого майна на наступних умовах: -5% від суми позову - гонорар за супровід ним цієї судової справи (підготовка всіх процесуальних документів, участь в засіданнях); - 10% від суми позову - бонус, який ОСББ оплачуєте в разі перемоги в цьому судовому процесі, тобто відмови судом в задоволення позову АТ «Укратрансгаз» або зменшенні цієї суми (10 % від суми, що підлягає зменшенню за судовим рішенням)».

05.10.2017р. між ОСББ «Довженка, 4, 4-А» та ПАТ «НАК «Нафтогаз» укладено договір № 8078/1718-ТЕ- 23 купівлі-продажу природного газу.

16.10.2018р. між ОСББ «Довженка, 4, 4-А» та ПАТ «НАК «Нафтогаз» укладено договір № 7090/18-ТЕ-23 постачання природного газу.

З договорів про постачання природного газу вбачається, що ОСББ «Довженка, 4, 4-А» не є кінцевим споживачем теплової енергії, а є неприбутковою організацією, яка використовує отриманий газ для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню (мешканцям багатоквартирного будинку, що перебуває у ОСББ на балансі). Здійснення оплати поставленого позивачем газу залежить виключно від розрахунків споживачів за спожиту теплову енергію.

06.06.2014 р. між ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» та ОСББ «Довженка, 4,4-А» було укладено договір на послуги водопостачання та водовідведення № 269/1.

04.07.2018р. між ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» та ОСББ «Довженка, 4,4-А» було укладено договір на послуги водопостачання та водовідведення № 10101.

Предметом цих договорів є те, що ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» зобов`язується своєчасно надавати ОСББ «Довженка, 4,4-А» послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, а ОСББ «Довженка, 4,4-А» зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами та строками, на умовах передбачених договором.

27.01.2016 р. між ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» та ОСББ «Довженка, 4,4-А» було укладено договір доручення на збір платежів з населення за надані послуги водопостачання та водовідведення № 409.

Відповідно до п. 1.1 вищезазначеного договору, повірений здійснює за дорученням та на користь поручителя збір з населення за наданні поручителем послуги водопостачання та водовідведення в обсягах визначених та розрахованих відповідно до показників загально будинкових приладів обліку, а поручитель відшкодовує повіреному витрати, які пов`язані зі здійсненням такого доручення.

Суд установив, що відповідач ОСОБА_1 вказані вище внески та витрати по утриманню будинку та прибудинкової території належним чином не сплачує, у зв`язку з чим за період з 2017 по 2019 роки її заборгованість перед ОСББ «Довженка, 4,4-А» склала 19 498,31грн, що підтверджується відповідними довідками про заборгованість.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний, зокрема, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Згідно ч.ч.1,3 ст. 20 Закону, частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 Закону, для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання.

Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів (ч. З ст. 23 Закону).

Виходячи з положень ч. 1 ст. 17, ст. 20, ч.ч. 6, 7, 8 ст. 22, ч. 4 ст. 23 Закону, власники квартир у багатоквартирному будинку, функції по утриманню якого і прибудинкової території здійснює об`єднання співвласників, зобов`язані нести витрати по утриманню спільного неподільного майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення прав власності у багатоквартирному будинку», витрати на управління багатоквартирним будинком в тому числі включають: витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічної переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку та інше.

Частиною 2 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення прав власності у багатоквартирному будинку» визначено, що витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат.

Частиною 3 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення прав власності у багатоквартирному будинку» встановлено, що невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання має право відповідно законодавства та Статуту об`єднання, зокрема, встановлювати порядок сплати, перелік, розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного ремонтного фондів; визначати підрядника, укладати договори про управління експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків та платежів.

Кошти ОСББ складаються виключно з двох складових, передбачених ч.1 ст. 21 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», внесків і платежів співвласників; коштів, отриманих об`єднанням як відшкодування за надані окремим категоріям громадян пільги на оплату житлово-комунальних послуг та призначені житлові субсидії.

Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

Такий обов`язок власника встановлений також ст. 360 ЦК України, згідно з якою співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у втратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Згідно статті 162 ЖК України власники (споживачі) повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.

Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з п. 5 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово- комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічна правова позиція міститься зокрема у постановах Верховного Суду по справі № 206/1148/16-ц від 14.01.2019р. та № № 210/5796/16-ц від 18.03.2019р.

Пунктами 1, 5, 10 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що співвласники зобов`язані забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; виконувати рішення зборів співвласників; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги..

Згідно ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, а також звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та Статутом об`єднання внески і платежі.

Доводи відповідача щодо невірності розрахунку позивача, з підстави встановлення в квартирі відповідача теплового лічильника, що має наслідком здійснення обліку спожитої нею теплової енергії відповідно до умов, визначених ст.ст. 4, 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», судом відхиляються, з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.10Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» загальний обсяг теплової енергії (крім обсягу теплової енергії, витраченого на приготування гарячої води, забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також приміщень, де встановлені вузли розподільного обліку теплової енергії / прилади - розподілювачі теплової енергії) розподіляється між споживачами, приміщення / опалювальні прилади яких не оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії / приладами - розподілювачами теплової енергії, пропорційно до опалюваної площі (об`єму) таких споживачів.

За змістом ч. 4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором, а у разі укладення співвласниками багатоквартирного будинку індивідуальних договорів про надання відповідної комунальної послуги періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) таких вузлів обліку забезпечуються виконавцем комунальної послуги за рахунок плати за абонентське обслуговування, встановленої відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Суд зазначає, що за період 2017 2019 року редакція частини 4 ст. 17 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» декілька разів змінювалась.

Згідно з п. 72 Міжповірочних інтервалів, затверджених наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» від 13 жовтня 2016 року № 1747 встановлено, що для теплолічильників та теплообчислювачів міжповірочний інтервал становить 4 роки.

Відповідно пункту 15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, які діяли в період формування заборгованості відповідача, засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці. Періодична повірка засобів обліку води і теплової енергії проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує відповідні послуги з централізованого опалення - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередній опалювальний період.

Пунктом 12 Правил визначено, що у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії у багатоквартирному будинку, де окремі або всі квартири обладнані квартирними засобами обліку теплової енергії, споживачі, які не мають таких засобів обліку та які не передали виконавцю показання квартирних засобів обліку теплової енергії, оплачують таку послугу за показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири, не враховуючи витрати теплової енергії виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат тепла за показаннями усіх квартирних засобів обліку.

Судом встановлено, що в квартирі відповідача ОСОБА_1 встановлений тепловий лічильник SENSUS, тип лічильника Pollu Com, заводський номер 93146246. Це підтверджується актом установки теплового лічильника після повірки від 28.08.2020 року, підписаним відповідачем ОСОБА_1 та представником підрядника ТОВ «ЕНЕРГОДАР», робочим проектом встановлення квартирного вузла обліку теплової енергії.

Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №ИИ-032 від 20 серпня 2020 року підтверджується те, що засіб вимірювальної техніки відповідає ДСТУ ЕN 1434 клас, чинний до 20 серпня 2024 року.

Разом із тим, предметом заявленого позову є вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за період з 2017 по 2019 роки.

Суд зауважує на тому, що відповідачем не надано суду належних доказів проведення повірки лічильника теплової енергії в своїй квартирі у період з 2017 по 2019 роки. Якщо виходити із встановлення лічильника в квартирі відповідача у 2009 році, згідно акту пломбування лічильника теплової енергії від 07.12.2009 року, наступний строк повірки був встановлений у термін IV квартал 2013 року.

Станом на дату спливу строку повірки, діяв Закон України Про метрологію та метрологічну діяльність N 113/98-ВР (в редакції від 10.06.2012 року), ч.2, 3 ст. 28 якого визначали наступне:

Засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці через міжповірочні інтервали, порядок встановлення яких визначається нормативно-правовим актом ЦОВМ.

Підприємства, організації та фізичні особи зобов`язані своєчасно (з урахуванням установлених міжповірочних інтервалів) подавати засоби вимірювальної техніки на повірку.

Порядок подання фізичними особами, що не є суб`єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов`язані з повіркою, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

У судовому засіданні встановлено, що тепловий лічильник відповідача ОСОБА_1 встановлений безпосередньо в її квартирі АДРЕСА_1 . Тому, враховуючи положення чинного на той час законодавства, суд вважає що саме на відповідача був покладений обов`язок подавати засіб вимірювальної техніки на повірку, у термін IV квартал 2013 року.

Таким чином, обґрунтованими є доводи позивача щодо нарахування відповідачу заборгованості за період з 2017 по 2019 роки, відповідно до опалювальної площі квартири, оскільки в цей період теплолічильник квартири відповідача не був повірений.

Суд відхиляє доводи відповідача щодо покладення саме на позивача обов`язку проведення повірки її лічильника, за вищенаведених обставин.

Додатково, навіть якщо виходити із доводів представника відповідача адвоката Верхола І.О., суд вважає за необхідне зазначити, що до суду не надано доказів включення до структури тарифів на централізоване опалення вартості оплати проведення періодичної повірки квартирних засобів обліку теплової енергії (їх обслуговування і ремонт, демонтаж, транспортування та монтаж). Крім того, представником відповідача не надано суду доказів звернення позивача до відповідача щодо проведення повірки лічильника з 2013 року. Зазначене додатково спростовує доводи представника відповідача по справі.

Також, суд відхиляє доводи відповідача щодо відмови у задоволенні позову з підстави незаконності рішень зборів ОСББ «Довженка, 4, 4-А», якими встановлено тарифи, оскільки вони не приймалися необхідною кількістю співвласників багатоквартирного будинку, всупереч вимогам ч.12 ст. 10- Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Предметом розгляду судом по справі № 522/5113/20 не є оскарження рішень зборів ОСББ «Довженка, 4, 4-А».

Відповідно до ч.2 ст. 264 ЦПК України, суд не можу виходити за межі позовних вимог.

За Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" на відповідача, як на члена ОСББ, покладено обов`язок виконувати чинні та не скасовані рішення статутних органів ОСББ, якими зокрема є загальні збори учасників та правління ОСББ, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

За змістом статті 10 Закону, саме до компетенції правління відноситься: здійснення контролю за своєчасною сплатою співвласниками внесків та вжиття заходів щодо стягнення заборгованості та укладення договорів про виконання робіт, надання послуг та здійснення контролю за їх виконанням.

Суд виходить із того, що доказів оскарження та визнання недійсним рішень загальних зборів ОСББ «Довженка, 4, 4-А» матеріали справи не містять.

За викладених обставин, незгода відповідача із рішеннями зборів ОСББ «Довженка, 4, 4-А» не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості.

Також суд зазначає, що відповідачем не надано жодних доказів у спростування розрахунку заборгованості позивача.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій

Відповідно до ст.. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст.. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, враховуючи те що матеріалами справи підтверджується наявність несплаченої заборгованості в розмірі 19498,31грн, ОСОБА_1 надані послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, шляхом стягнення з останньої цієї суми.

До вищенаведених висновків суд дійшов із урахуванням правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду від 27.02.2019 року по справі №334/2789/15-ц, необхідність застосування якої передбачена частиною четвертою статті 263 ЦПК України.

При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразова відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Водночас, згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже приписи ст. 625 ЦК про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили іншого розміру процентів річних.

Виниклі між сторонами договірні відносини ґрунтуються на грошовому зобов`язанні споживача теплової енергій, невиконання яких є наслідком застосування приписів ч.2 ст.625 ЦК України.

Отже, крім суми заборгованості за комунальні послуги з відповідача слід стягнути три процента річних в розмірі 674,03грн та індекс інфляції в розмірі 1114,62грн.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 2102,00грн покласти на відповідача, стягнувши його на користь позивача.

Керуючись статтями 12,13,76,81,89,95,141,258-259,263-265,268,273,279,280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Довженка 4,4-а» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_5 ) на користь об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Довженка 4,4-а» (, місцезнаходження: м. Одеса, вул. Довженка, буд.4,4-А) заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг в розмірі 21 286,96 грн., яка складається з: основної суми боргу в розмірі 19 498,31грн., трьох процентів річних в розмірі 674,03грн. та індексу інфляції в розмірі 1 114, 62грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_5 ) на користь об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Довженка 4,4-а» (, місцезнаходження: м. Одеса, вул. Довженка, буд.4,4-А) судовий збір у розмірі 2 102,00грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 11.07.2022 року.

Суддя: К.О. Далеко