Провадження № 22-ц/801/1973/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бойко В. М.
Доповідач:Якименко М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 рокуСправа № 127/30324/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача: Якименко М.М.,

суддів: Сала Т.Б., Шемети Т.М.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 вересня 2022 року, ухвалене суддею Вінницького міського суду Вінницької області Бойком В.М.,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2021 року Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі ТОВ «СГ «Альфа-Гарант») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «Перша» (далі ПрАТ «СГ «Перша») про стягнення страхового відшкодування.

Позовна заява мотивована тим, що 01.12.2020 сталася ДТП за участю транспортного засобу Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , власником якого є ТДВ «СК «Альфа-Гарант», та автомобіля Nissan Leaf, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

Водії на місці пригоди заповнили повідомлення про ДТП (європротокол), відповідно до якого відповідачка ОСОБА_1 визнала свою вину у вчиненні ДТП.

Позивач зазначає, що внаслідок ДТП транспортний засіб Chevrolet Aveo зазнав механічних пошкоджень , вартість ремонту якого склала 44 950,00 грн. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована в ПАТ «СК «Перша», тому 12.02.2021 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «Перша» із заявою про страхове відшкодування. Однак, відповідачем ПрАТ «СК «Перша» було сплачено лише 18 176,47 грн. страхового відшкодування.

ТОВ «СГ «Альфа-Гарант» вважає, що відповідач ПрАТ «СК «Перша» необґрунтовано зменшив суму страхового відшкодування, оскільки згідно висновку автотоварознавчого дослідження розмір матеріального збитку завданого позивачу складає 23 832,45 грн. Таким чином, позивач просив суд стягнути з відповідача ПрАТ «СК «Перша» 5 655,98 грн. недоплачену суму страхового відшкодування.

Також для повного відшкодування понесених витрат на відновлення автомобіля Chevrolet Aveo позивач просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 різницю між фактичним розміром шкоди (44 950,00 грн.) і страховою виплатою (23 832,45 грн.) у сумі 21 117,55 грн.

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з позовом.

Відповідач ОСОБА_1 подала до суду відзив на позов, в якому вказує на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо суми завданого матеріального збитку та суми відновлювального ремонту, оскільки її, як зацікавлену особу, не запрошували для огляду автомобіля та визначення пошкоджень під час складання рахунку-фактури. Крім того, висновок авто товарознавчого дослідження від 21.12.2020 року №СТ/20/0303-1/1220 було складено оцінювачем ОСОБА_3 з порушенням вимог чинного законодавства, а саме Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092. Також, відповідач ОСОБА_1 , вважає, що оскільки майнова шкода не перевищує ліміту страхового відшкодування, вона є неналежним відповідачем у справі, та усю шкоду має відшкодовувати її страхова компанія.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.09.2022 закрито провадження у справі в частині позовних вимог до ПрАТ «СК «Перша», оскільки між позивачем та ПрАТ «СК «Перша» відсутній предмет спору. Доплату страхового відшкодування у розмірі 5 655,98 грн. відповідачем ПрАТ «СК «Перша» було сплачено ще 28.09.2021 року до подачі позову до суду.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21 вересня 2022 року в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ТОВ «СГ «Альфа-Гарант» подало апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені позовні вимоги. Доводи апеляційної скарги в основному зводяться до обставин викладених у позові, яким суд першої інстанції на переконання позивача не дав належної правової оцінки.

В якості основних доводів посилається на те, що судом не взято до уваги ту обставину, що ПрАТ «СГ «Перша» сплатила в повному обсязі страхове відшкодування, в межах своєї відповідальності, сума відшкодування була зменшена на суму коефіцієнту фізичного зносу.

На апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_1 подала відзив, в якому посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Дослідивши матеріали та обставини справи, заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги та в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що 01.12.2020 сталася ДТП за участю транспортного засобу Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , власником якого є ТДВ «СК «Альфа-Гарант», та автомобіля Nissan Leaf, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1

ДТП була оформлена повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколом), з якого слідує, що водій - ОСОБА_1 , яка керувала автомобілем Nissan Leaf, д.н.з. НОМЕР_2 , свою вину визнала у повному обсязі. У графі «Видимі пошкодження транспортного засобу» зазначено: пошкоджено номерний знак, передній бампер» (а.с.9).

Власником транспортного засобу Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серія НОМЕР_3 є ТДВ «СК «Альфа-Гарант» (а.с.10). Цивільно - правова відповідальність якого застрахована у ТДВ «СК «Альфа-Гарант» відповідно до Полісу №201530723 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.11).

Відповідно до Полісу №АР/4667272 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів транспортний засіб Nissan Leaf, д.н.з. НОМЕР_2 , на час вчинення ДТП був застрахований у ПрАТ «СК «Перша» (а.с.73).

ТДВ «СК «Альфа-Гарант»» Листом №9763 від 17.12.2020 повідомило ПрАТ «СК «Перша» про проведення огляду транспортного засобу Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , який відбудеться 21.12.2020 року о 09.00 год. за адресою м.Вінниця, Сабарівське шосе, 11. (а.с.12).

У Протоколі огляду транспортного засобу від 21.12.2020 року зазначено характер пошкоджень транспортного засобу Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.13).

Відповідно до Висновку автотоварознавчого дослідження №СТ/20/0303-1/1220 від 21.12.2020, вартість матеріального збитку завдано власнику майна Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску внаслідок ДТП складає 24 832,45 грн. (а.с.14-22).

Згідно Рахунку-фактури №01242 від 02.12.2020 вартість ремонту автомобіля позивача складає 44 950,00 грн. (а.с.23).

З акту наданих послуг №01242 від 22.12.2020 року слідує, що виконавцем ФОП ОСОБА_4 в повному обсязі виконано роботи, згідно рахунка-фактури №01242 від 02.12.2020 року на суму 44 950,00 грн. (а.с.24).

Платіжним дорученням №ID-153743 від 21.12.2020 року ТДВ «СК «Альфа-Гарант» сплатило ФОП ОСОБА_4 44 950,00 грн. за ремонт автомобіля за рахунком-фактурою №01242 від 02.12.2020 року (а.с.25).

ТДВ «СК «Альфа-Гарант» 12.02.2021 року звернулося до ПрАТ «СК «Перша» із заявою про страхове відшкодування (а.с.26).

ПрАТ «СК «Перша» здійснила страхове відшкодування у розмірі 18 176,47 грн. відповідно до платіжного доручення №2111 від 22.07.2021 року, та на суму 5 655,98 грн., відповідно до платіжного доручення №2897 від 28.09.2021 року.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що відповідач ОСОБА_1 в даному випадку є неналежним відповідачем, оскільки особою відповідальною за відшкодування збитків, завданих ОСОБА_1 в результаті ДТП, цивільно-правова відповідальність якої на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Перша» в межах ліміту страхового відшкодування (в даному випадку 130 000,00 грн.), є саме страховик (в даному випадку ПрАТ «СК «Перша»). Крім того, позивачем іншим відповідачем був визначений ПрАТ «СК «Перша», з якого позивач просив суд стягнути суму недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 5 655,98 грн. Однак, ухвалою суду, у зв`язку з відсутністю предмету спору на час подання позову до суду, провадження у справі у частині заявлених вимог до ПрАТ «СК «Перша» було закрито.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком, оскільки він зроблений з дотриманням норм матеріального та процесуального права із правильним застосуванням правових висновків.

Між сторонами виникли правовідносини щодо відшкодування шкоди, завданої, внаслідок вчинення ДТП.

Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною першою статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст. 1194 ЦК України).

У справах про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної страхувальником за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у межах ліміту страхового відшкодування належним відповідачем буде страховик.

Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у ст.1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно, якщо такої різниці немає та шкода покрита в повному обсязі страховою виплатою, в такому випадку в цій справі відсутні підстави для покладення відповідальності на страхувальника.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV).

Подібні висновки викладено і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20).

Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування покладається на страховика винної у ДТП особи.

З матеріалів справи вбачається, що сторони склали Повідомлення про ДТП. Відповідно до цього повідомлення винним у настанні описаної ДТП є ОСОБА_1 .

Сторонами не оспорюється факт дорожньо-транспортної пригоди між водіями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , також факт укладення водієм ОСОБА_1 договору страхування із ПрАТ «СК «Перша» на момент ДТП.

Колегія суддів звертає увагу на те, що так як автомобіль відповідача ОСОБА_1 був застрахований, тому належним відповідачем у справі є страхова компанія, яка за законом має виплатити страхову виплату позивачу в межах лімітів страхового полісу.

Отже, ОСОБА_1 не є належним відповідачем у справі.

Непред`явлення вимоги до страховика, який має відшкодувати шкоду відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», є підставою для відмови у позові до особи, яка завдала шкоди.

За загальним правилом належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», є страховик у межах страхової суми, зазначеної у страховому полісі. У разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди як співвідповідач має залучатися до участі у справі завдавач шкоди.

Відповідно до частини другої статті 51ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та постановляє рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача (або непред`явлення позову до належного відповідача (співвідповідача)) не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. Вказане може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог по суті заявлених вимог.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц та у постановах Верховного суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19, від 16 червня 2021 року у справі № 264/4263/18.

Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з позовом до винуватця ДТП ОСОБА_1 , хоча позивач має насамперед вирішити спір із страховою компанією в межах установленого ліміту страхової відповідальності останньої для правильного урегулювання спору між позивачем та ОСОБА_1 , у протилежному випадку - до вирішення питання про наявність підстав для відшкодування заподіяної шкоди за рахунок страховика відповідача.

В свою чергу, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

З чим погоджується Вінницький апеляційний суд.

З урахуванням наведеного, судом першої інстанції правильно встановлено, що позов у цій справі пред`явлений до неналежного відповідача, оскільки обов`язок відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування покладається на страховика.

Доводи апеляційної скарги дублюють обставини, викладені в позовній заяві, яким суд першої інстанції вже надав належну оцінку, з якою погоджується Вінницький апеляційний суд, та є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції, а лише відображають позицію позивача у цій справі, яку він вважає такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

За таких обставин, наведені в апеляційній скарзі доводи з приводу порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до особистого тлумачення скаржником норм матеріального та процесуального закону.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначив характер спірних правовідносин та норми процесуального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам процесуального та матеріального права.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції (995_004) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, Вінницький апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що дана цивільна справа згідно п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною, оскільки ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на момент подачі позову до суду. Критерій віднесення справи до малозначної (п.2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України) є автоматичною підставою віднесення справи до такої категорії. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків встановлених цією ж нормою.

На підставі викладеного, керуючись ст.367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 19 грудня 2022 року.

Головуючий М.М. Якименко

Судді Т.Б. Сало

Т.М. Шемета