Справа №468/1284/19-ц
Провадження №2/489/234/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
19 грудня 2022 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,
із секретарем судових засідань Бодюл А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором
Ухвалою суду від 18.10.2019, відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 02.12.2019, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.
Ухвалою суду від 02.12.2019 призначено судове засідання в режимі відео конференції.
Ухвалою суду від 04.02.2020, призначено судове засідання в режимі відео конференції.
Ухвалою суду від 31.03.2020, справу передано за підсудністю до Ленінського районного суду м. Миколаєва.
Ухвалою суду від 30.04.2020, прийнято цивільну справу до провадження Ленінського районного суду м. Миколаєва.
Ухвалою суду від 30.04.2020, призначено справу до підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 02.08.2020, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
Ухвалою суду від 03.09.2020, виправлено описку в ухвалі суду про закриття підготовчого судового засідання.
Ухвалою суду від 05.04.2021, клопотання відповідача ОСОБА_1 про проведення судового засідання в режимі відео конференції задоволено.
Ухвалою суду від 07.04.2021, клопотання представника ТОВ «Порше Мобіліті» - Мирошниченко І.В. про проведення судового засідання в режимі відео конференції задоволено.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином., правом на подання відзиву не скористався, подав клопотання про застосування строків позовної давності.
При вирішенні питання щодо можливості проведення судового розгляду цивільної справи за відсутністю сторін, суд керується тим, що сторонам надавався час на подання заяв по суті справи, клопотань про проведення експертизи, витребування доказів, тощо. Також бере до уваги відсутність ухвали про визнання явки сторін обов`язковою, тривалість розгляду, належність повідомлення сторін та учасників справи, необхідність дослідження додаткових доказів, окрім тих, що наявні в матеріалах цивільної справи, допиту свідків, тощо.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, відсутній відзив на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних матеріалів, з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.
Згідно приписів ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.
18 листопада 2013 р. між ОСОБА_1 та ТОВ «Автосоюз» укладено договір купівлі-продажу автомобіля № 908844, за яким відповідач прийняв у власність та оплатив автомобіль марки «VW» модель «Polo Sedan» кузов № НОМЕР_1 , з об`ємом двигуна 1598 куб.см, загальною вартістю 146 494,11 грн. (122 078,42 грн. - вартість автомобіля та 24 415,69 грн. - ПДВ), що еквівалентно на дату підписання договору 17 813,00 доларам США. При цьому, в якості першого внеску відповідач сплатив 21 974,11 грн., а решту ціни автомобіля відповідачем сплачено за рахунок наданих йому ТОВ «Порше Мобіліті» кредитних коштів.
22 листопада 2013 р. між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №50011196 (далі - Договір), за умовами якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 124 520 грн., що еквівалентно 15 141,05 доларам США, на придбання автомобіля марки «VW» модель «Polo Sedan» кузов № НОМЕР_1 , з об`ємом двигуна 1598 куб.см, 2013 року випуску, за умов сплати процентів за користування кредитом в розмірі 9,90 % на рік, які є змінними, з кінцевим терміном повернення - 15 листопада 2018 р.
Кредит наданий шляхом перерахування коштів на рахунок ТОВ «Автосоюз».
За умовами Договору (кредитного договору, Загальних умов кредитування, графіку погашення кредиту, які є невід`ємною частиною Договору), позичальник зобов`язаний повертати кредит та сплачувати проценти шляхом внесення щомісячних платежів в розмірі 320,96 доларів США.
З метою забезпечення виконання умов кредитного договору 28 листопада 2013 р. між сторонами укладено договір застави №50011196, за умовами якого відповідач передав позивачу в заставу автомобіль марки «VW» модель «Polo Sedan» , державний номер НОМЕР_2 кузов № НОМЕР_1 , з об`ємом двигуна 1598 куб.см, 2013 року випуску.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).
За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Відповідач порушує зобов`язання заданим договором.
Судом встановлено, що ТОВ «Порше Мобіліті» виконав передбачені Договором зобов`язання, надавши відповідачу обумовлений сторонами кредит, за рахунок якого ОСОБА_1 придбав спірний автомобіль, але останній з лютого 2015 р. припинив виконувати зобов`язання за кредитним договором, щомісячні платежі не сплачував.
19 травня 2015 року за вих. № 50011196, ТОВ "Порше Мобіліті" на адресу відповідача направило вимогу щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором.
10 червня 2015 року відповідачем на адресу позивача направлено заперечення на вимогу щодо дострокового повернення кредиту, з посилання, зокрема, на не погодження з сумою заборгованості.
У зв`язку з чим ОСОБА_1 звернувся до Баштанського районного суду Миколаївської області з позовом до ТОВ "Порше Мобіліті" про визнання недійсним положень кредитного договору № 50011196 від 22.11.2013 та договору в цілому.
Баштанським районним судом Миколаївської області 17 липня 2015 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ "Порше Мобіліті" про визнання недійсним положень кредитного договору та договору в цілому, договору застави транспортного засобу, відмовлено.
Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 29.09.2015 року, рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 17 липня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення. Позов ОСОБА_1 до ТОВ "Порше Мобіліті" задоволено. Визнано недійсним кредитний договір № 50011196 від 22 листопада 2013 року укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" та ОСОБА_1 , який укладається з графіку повернення кредиту та п. 1.3.1 Загальних умов кредитування. Визнано недійсним договір застави транспортного засобу № 50011196 від 28 листопада 2013 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" та ОСОБА_1 .

Ухвалою Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 березня 2016 року, рішення апеляційного суду Миколаївської області від 29 вересня 2015 року скасовано, рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 17 липня 2015 року залишено в силі.

18 грудня 2017 року за вих. № 50011196, ТОВ "Порше Мобіліті" на адресу відповідача направило вимогу щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором.

Вказане повідомлення відповідач отримав, що підтверджується скриншотом з веб-сайту "Укрпошта".

Згідно з ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Частиною 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Згідно ч.1 ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих про строчкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором,-неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Наведені норми спеціалізованого Закону кореспондуються з приписами ст.. 598 ЦК України, якою передбачено, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст.589, ч.1 та 2 ст.590, ч.1 ст.591 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити у повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.592 ЦК України, заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язань, забезпеченого заставою у разі передання заставодавцем предмета застави іншій особі без згоди заставодержателя, якщо одержання згоди було необхідним. Заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язань забезпеченого заставою, якщо вимога не буде задоволена - звернути стягнення на предмет застави у разі порушення заставодавцем правил про розпорядження предметом застави.

Згідно ч.1, 4 ст.591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом.

За змістом ч.2 ст.586 ЦК України, ст.17 Закону України «Про заставу», заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 6 червня 2012 року у справі №6-64цс12.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України від 6 червня 2012 року у справі №6-64цс12 закон прямо покладає на заставодавця обов`язок запитати згоду заставодержателя на відчуження обтяженого майна; цей обов`язок презюмується і йому кореспондує право заставодержателя на захист шляхом визнання правочину недійсним у разі відчуження майна без його згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

06 лютого 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кірюховою Н.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №86, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» предмета застави - автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель Polo, рік випуску 2013, колір білий, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , тип Седан -В, державний номер - НОМЕР_2 за Договором застави транспортного засобу №50011196 посвідченого Маринець О.С., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 28.11.2013 року за реєстровим №2588.

За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета застави, запропоновано задовольнити вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» за несплачені чергові платежі, штрафні санкції за період з 22 листопада 2013 року по 18 грудня 2017 року, сума поточної заборгованості станом на 18 грудня 2017 року: несплачені чергові платежі 270099 гривень 54 копійки, штрафні санкції за вимоги щодо сплати в розмірі 3812 гривень 34 копійки, витрати понесені компанією з метою повернення простроченої заборгованості позичальника - 1767 гривень 24 копійки, штраф за порушення вимог щодо страхування майна у розмірі 15% від суми кредиту 18678 гривень, компенсація страхових платежів відповідно до ст. 5.6 договору - 20399 гривень 37 копійок, сума кредиту до повернення 93264 гривні 65 копійок, штраф в розмірі 20% від суми кредиту - 24904 гривні. Сума до стягнення 432925 гривень 14 копійок.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 30 липня 2018 року, визнано виконавчий напис, вчинений 06 лютого 2018 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кірюховою Наталією Сергіївною та зареєстрованим в реєстрі за №86 про звернення стягнення на предмет застави автомобіль марки VolkswagenPolo, 2013 року випуску, колір білий, номер кузова НОМЕР_1 , тип Седан-В, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 таким, що не підлягає виконанню.

26 жовтня 2018 року ТОВ "Порше Мобіліті" звернувся до Баштанського районного суду Миколаївської області з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 620474,63 грн..

Рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 13 травня 2019 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Порше Мобіліті" в рахунок погашення заборгованості 29687 гривень 97 копійок. В частині задоволення позову ТОВ "Порше Мобіліті" до ОСОБА_1 про стягнення складових заборгованості в більшому розмірі, відмовлено.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 06 серпня 2019 року, рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 13 травня 2019 року залишено без змін.

Разом з тим, позивач зазначає, що при винесенні рішення Баштанським районним судом Миколаївської області від 13 травня 2019 року, зокрема було встановлено факт наявності у відповідача заборгованості за кредитним договором, її розмір та складові, а саме: заборгованість із сплати чергових платежів за кредитним договором, яка з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат, станом на 26.10.2018, складала 293389,55 грн. та заборгованість, яка виникла в наслідок невиконання дострокового повернення кредиту, яка станом на 26.10.2018 становила 94647,61 грн.

Відповідно до правових висновків, наведених у постанові ВП ВС від 04.07.2018 р. у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18), використання кредитором права достроково вимагати повернення усієї суми кредиту, що залишилась несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України та пені за порушення зобов`язання, є зміною кредитором на власний розсуд умов основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом.

Таким чином, скерувавши на адресу відповідача вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором від 22.11.2013 р., позивач на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку повернення кредиту у повному обсязі та погашення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 13 травня 2019 року, в задоволенні нарахованих позивачем суми заборгованості за кредитним договором про дострокове стягнення, яких прийняв рішення позивач за вимогою № 5001196 від 19.05.2015 року в сумі 272935,48 грн., відмовлено, застосувавши строки позовної давності.

Тобто фактично судом вирішено питання щодо суми заборгованості за кредитним договором та про її про дострокове стягнення у розмірі 272935,48 грн.

Щодо нарахування заборгованості, яка виникла в наслідок невиконання дострокового повернення кредиту, яка станом на 26.10.2018 становила 94647,61 грн., слід зазначити, що Баштанським районним судом Миколаївської області, дане питання вже було вирішено в рішенні від 13 травня 2019 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Щодо клопотання відповідача про застосування строків позовної давності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вказаного клопотання, оскільки, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові та застосовується тільки до обґрунтованих позовних вимог. Якщо суд дійде висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, то повинен відмовити в задоволенні такого позову саме з цієї підстави.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Згідно приписів статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог, інші судові витрати у разі відмови в задоволенні позову покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст 4, 12, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті", , юридична адреса: м. Київ, вул. Павла Тичини, 1-В.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст судового рішення складено «19» грудня 2022 року.

Суддя Н.О. Рум`янцева