Справа №705/626/20
2/705/383/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2022 року місто Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Годік Л.С.

при секретарі Остропольській О.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Умані Черкаської області за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в :

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Свої вимоги мотивувала тим, що 20.02.1999 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Спільне подружнє проживання у них не склалося, а тому з 2016 року вони разом однією сім`єю не проживають, рішенням Уманського міськрайонного суду від 22.03.2019 року їх шлюб розірвано. При спільному подружньому проживанні у них народився син. В період спільного подружнього проживання ними за спільні кошти за договором купівлі-продажу від 20.07.2000 року було придбано будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,5742 га, надану для ведення особистого підсобного господарства. З часу придбання будинку у власність вони поселились в ньому, здійснили ремонтні роботи та стали проживати. Проте, в зв`язку з розпадом їх сім`ї та розірвання шлюбу спільне користування будинком є неможливим. Відповідно до вимог закону, вона як дружина має право на 1/2частину спільно нажитого майна подружжя. Відповідач не бажає в добровільному порядку вирішити спір та передати їй 1/2 частину спільно нажитого майна, тому вона вимушена звернутися до суду з позовом.

Просила: визнати за нею ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку А1, веранди а2, прибудови а3, ганку а4, літньої кухні Б1, навісу Б2, сараю В1, прибудови в2, навісу В3, вбиральні Г1, навісу Д1, огорожі №1, воріт №2, воріт з хвірткою №3, огорожі №4, криниці №5, вимощення І, вимощення ІІ, вимощення ІІІ, по АДРЕСА_1 , та 1/2 частину земельної ділянки площею 0,5742 га, надану для ведення особистого підсобного господарства по АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку А1, веранди а2, прибудови а3, ганку а4, літньої кухні Б1, навісу Б2, сараю В1, прибудови в2, навісу В3, вбиральні Г1, навісу Д1, огорожі №1, воріт №2, воріт з хвірткою №3, огорожі №4, криниці №5, вимощення І, вимощення ІІ, вимощення ІІІ, по АДРЕСА_1 , та 1/2 частину земельної ділянки площею 0,5742 га, надану для ведення особистого підсобного господарства по АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 та його представники у судове засідання не з`явилися, згідно наявної в матеріалах справи заяви, просили суд розгляд проводити у їх відсутність, позовні вимоги підтримують, просили суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином шляхом розміщення оголошення на сайті Судової влади, причини неявки суду не відомі.

Суд, беручи до уваги процесуальну позицію сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу будинку від 20.07.2000 року, серії АВМ № 332326, посвідченого завідуючою Уманською районною державною нотаріальною конторою Штаферун О.І., ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_3 купив належний продавцю на праві власності жилий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці, яка перебуває у приватній власності.

Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12.07.2000 року, серії АВМ № 332327, посвідченого завідуючою Уманською районною державною нотаріальною конторою Штаферун О.І., ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_3 купив земельну ділянку розміром 0,5742 га, надану для ведення особистого підсобного господарства, розташовану на території Громівської сільради Уманського району Черкаської області. На підставі зазначеного договору купівлі-продажу Громівською сільською радою 13.11.2000 року ОСОБА_2 видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ЧР 15-11-316, на земельну ділянку площею 0,5742 га, яка розташована на території Громівської сільської ради Уманського району та передана для ведення особистого підсобного господарства.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22.03.2019 року шлюб між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 20 лютого 1999 року Громівською сільською радою Уманського району Черкаської області, актовий запис №1 розірвано.

Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 від 25.07.2019 року, за зазначеною адресою розташовані будівлі та споруди: житловий будинок А1, прибудова а2, веранда а3, ганок а4, літня кухня Б1, навіс Б2, сарай В1, прибудова в2, навіс В3, вбиральня Г1, навіс Д1, незавершене будівництвом - гараж Е1; незавершене - сарай е3; незавершене будівництвом - погріб е4; огорожа №1, ворота №2, ворота з хвірткою №3, огорожа №4, криниця №5, вимощення І, вимощення ІІ, вимощення ІІІ.

Відповідно до вимог ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст.372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1ст.61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сімї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 р. №11).

Зі змісту п. п.23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11«Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Таким чином, враховуючи, що спірний житловий будинок та земельна ділянка набута сторонами за час шлюбу, то такі є об`єктом спільної сумісної власності подружжя сторін, у зв`язку з чим суд доходить висновку про його поділ між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, виділивши в власність за позивачем та відповідачем по 1/2 частини квартири.

На підставі ст. 60, 61, 69, 70, 71, 163 СК України, ст. 368, 372 ЦК України, керуючись ст. 11, 12, 13, 82, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 274, 279 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку А1, прибудови а2, веранди а3, ганку а4, літньої кухні Б1, навісу Б2, сараю В1, прибудови в2, навісу В3, вбиральні Г1, навісу Д1, огорожі №1, воріт №2, воріт з хвірткою №3, огорожі №4, криниці №5, вимощення І, вимощення ІІ, вимощення ІІІ, по АДРЕСА_1 , та 1/2 частину земельної ділянки площею 0,5742 га, надану для ведення особистого підсобного господарства по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку А1, прибудови а2, веранди а3, ганку а4, літньої кухні Б1, навісу Б2, сараю В1, прибудови в2, навісу В3, вбиральні Г1, навісу Д1, огорожі №1, воріт №2, воріт з хвірткою №3, огорожі №4, криниці №5, вимощення І, вимощення ІІ, вимощення ІІІ, по АДРЕСА_1 , та 1/2 частину земельної ділянки площею 0,5742 га, надану для ведення особистого підсобного господарства по АДРЕСА_1 .

Копію рішення вручити позивачу та відповідачу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя: Л. С. Годік