ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 листопада 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/1642/20

Головуючий у першій інстанції Коверзнев В. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/111/22

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Онищенко О.І., Шарапової О.Л.,

за участю секретаря Шапко В.М.,

позивач Акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

третя особа ОСОБА_2 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 ,

на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 червня 2021 року; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 09.06.2021, м. Чернігів,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 р. Акціонерне товариство «УкрСиббанк», попередні назви якого - Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк», Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі за текстом відповідно АТ «УкрСиббанк», АКІБ «УкрСиббанк», ПАТ «УкрСиббанк»), звернулося з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить на погашення заборгованості, що виникла внаслідок невиконання ОСОБА_2 договору про надання кредиту № 0 від 09.04.2008 у розмірі 54406 доларів 50 центів США, з яких: 34241 долар 22 центи США заборгованість за кредитом, 20165 доларів 28 центів США по процентах за користування кредитом, звернути стягнення на предмет іпотеки на квартиру, загальною площею 51,2 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, а також стягнути судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 09.04.2008 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 з додатковою угодою № 1 від 23.02.2009, відповідно до якого останньому надано кредит у сумі 37700 доларів 00 центів США шляхом зарахування коштів на його поточний рахунок. На забезпечення кредитних зобов`язань ОСОБА_2 АКІБ «УкрСиббанк» і ОСОБА_1 укладено договір іпотеки від 09.04.2008 № 30207Z136, предметом якого є названа квартира. Внаслідок невиконання ОСОБА_2 зобов`язань за вищевказаним кредитним договором постановою Чернігівського апеляційного суду від 17.01.2020 у справі № 750/9033/15-ц стягнуто з ОСОБА_2 та поручителя на користь АТ «УкрСиббанк» 11059 доларів 43 центи США заборгованості за кредитним договором, з яких 6658 доларів 01 цент США заборгованість за кредитом та 4401 долар 42 центи США - по процентах за користування кредитом і пеня у розмірі 438804 грн 16 коп., з ОСОБА_2 також стягнуто 43347 доларів 07 центів США заборгованості за кредитним договором, з яких 27583 долари 21 цент США - заборгованість за кредитом, 15763 долари 86 центів США - за процентами за користування кредитом і судові витрати. На 20.02.2020 кредитна заборгованість ОСОБА_2 за цим рішенням суду не погашена, у зв`язку з чим АТ «УкрСиббанк» має право її погасити за рахунок продажу предмета іпотеки - належної ОСОБА_1 квартири.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково:

- на погашення АТ «УкрСиббанк» заборгованості, що виникла внаслідок невиконання ОСОБА_2 зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту від 09.04.2008 № 0 в розмірі 53461 долар 89 центів США, з яких 43347 доларів 07 центів США (27583 доларів 21 цент США заборгованість за кредитом і 15763 долари 86 центів США за відсотками за користування кредитом) підлягає стягненню з ОСОБА_2 ; 10114 доларів 82 центи США (6658 доларів 01 цент США заборгованість за кредитом, 3456 доларів 81 цент США за відсотками за користування кредитом) і 310645 грн 65 коп. пеня підлягають стягненню з ОСОБА_2 солідарно з ОСОБА_3 , звернуто стягнення на належну ОСОБА_1 двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 51,2 кв. м, що є предметом іпотеки за договором іпотеки від 09.04.2008 № 30207Z136, який укладено АКІБ «УкрСиббанк» і ОСОБА_1 ; її реалізацію приписано здійснити з прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій; стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» 19734 грн 70 коп. у відшкодування сплаченої суми судового збору.

Ухвалюючи рішення, суд І інстанції виходив з того, що обсяг невиконаних ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором встановлено постановою Чернігівського апеляційного суду від 05.04.2021 у справі № 750/9033/15-ц, що вимоги позивача про звернення стягнення на належний відповідачеві - майновому поручителю ОСОБА_2 предмет іпотеки є законними і не виходять за межі визначеної апеляційним судом у справі № 750/9033/15-ц загальної суми заборгованості ОСОБА_2 53461 долар 89 центів США; що АТ «УкрСиббанк» з поважної причини пропустило строк позовної давності, у зв`язку чим він поновлений.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення та ухвалити рішення, яким відмовити АТ «УкрСиббанк» у задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

- - ОСОБА_1 не залучалася до участі у справі № 750/9033/15-ц, а тому в силу ст. 54 ЦПК України рішення у ній, на яке суд І інстанції послався як на доказ обґрунтованості позову, не має для неї юридичних наслідків;

- ОСОБА_1 є майновим поручителем ОСОБА_2 . Отже строк позовної давності до поручителя становить 6 місяців з дати настання строку виконання основного зобов`язання, який згідно з постановою Верховного Суду у справі № 750/9033/15-ц настав 31.07.2015. Тобто строк пред`явлення позову до неї закінчився 01.02.2016, у зв`язку з чим нею заявлено клопотання про застосування при вирішенні справи позовної давності; АТ «УкрСиббанк» не скористалося правом звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки протягом вказаного строку.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Малолєткін Р.С. (до оголошення у справі перерви) підтримав апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «УкрСиббанк» просить її відхилити, а рішення суду І інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника справи, дослідивши її матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає задоволенню.

У справі встановлено таке.

09.04.2008 між АКІБ «УкрСиббанк» (банк) та ОСОБА_2 (позичальник) укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, за яким банк надав позичальникові кредит в сумі 37000 доларів 00 центів США на строк з 09.04.2008 по 06.04.2018 під 14% річних, а позичальник зобов`язався повернути банку ці кошти та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, визначених цим договором. Графіком погашення кредиту, який є невід`ємною частиною договору, сторони визначили розміри платежів, які мають сплачуватися ОСОБА_2 щомісячно. За порушення останнім умов договору передбачено сплату неустойок (копія договору з додатками арк. 5-15 т. 1).

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 0 від 09.04.2008 того ж дня АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки № 30207Z136, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Гостар Л.А. за реєстровим № 2010, відповідно до якого ОСОБА_1 передала в іпотеку АКІБ «УкрСиббанк» належну їй двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , яка станом на 26.03.2008 мала ринкову вартість 253990 грн 00 коп. В пункті 6.1 цього договору зазначено, що він діє з моменту його нотаріального посвідчення до повного виконання зобов`язань за договором, що обумовлює основне зобов`язання (копія договору арк. 16-18 т. 1).

Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 20.02.2020 № 201024006 підтверджується, що квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_1 (копія інформації арк. 18 т. 1).

Згідно з виконаною АТ «УкрСиббанк» довідкою-розрахунком заборгованості за кредитним договором № 0, ОСОБА_2 станом на 20.02.2020 мав заборгованість за кредитом в сумі 34241 долар 22 центи США, по процентах за користування кредитом 19994 долари 80 центів США, за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін 52249 доларів 89 центів США, по пені: за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 273006 грн 36 коп., за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом 159419 грн 16 коп. (арк. 24-33 т.1).

АТ «УкрСиббанк» у минулому мало назви АКІБ «УкрСиббанк» і ПАТ «УкрСиббанк», що підтверджено копією його статуту (арк. 34-38 т. 1).

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 05.04.2021 у справі № 750/9033/15-ц (її копія на арк. 224-229 т. 1) стягнуто на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором споживчого кредиту від 06.04.2008 № :

- в солідарному порядку з ОСОБА_2 й ОСОБА_3 - в сумі 10114 доларів 82 центи США, з яких: 6658 доларів 01 цент США заборгованість за кредитом, 3456 доларів 81 цент США за процентами за користування кредитом та пеню в сумі 310645 грн 65 коп., з яких: 124768 грн 80 коп. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 185876 грн 85 коп. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом;

- з ОСОБА_2 - в сумі 43347 доларів 07 центів США, з яких: 27583 долари 21 цент США заборгованість за кредитом, 15763 долари 86 центів США за процентами за користування кредитом.

Постановою Верховного Суду від 24.11.2021 (її копія на арк. 144-148 т. 2) згадану постанову апеляційного суду змінено і на користь АТ «УкрСиббанк» стягнуто:

- солідарно з ОСОБА_2 й ОСОБА_3 кредитну заборгованість у сумі 25443 долари 59 центів США, яка складається з: 15708 доларів 10 центів США за кредитом, 9735 доларів 49 центів США за процентами за користування кредитом, пеню в сумі 323772 грн 82 коп., яка складається з 130892 грн 27 коп. пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 195880 грн 55 коп. - пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом;

- з ОСОБА_2 на користь АТ «УкрСиббанк» кредитну заборгованість в сумі 19520 доларів 62 центи США, яка складається з 9739 доларів 27 центів США заборгованість за кредитом, 9781 долара 35 центів США за процентами за користування кредитом.

Вищевказаними постановами встановлено, що АТ «УкрСиббанк» змінило строк виконання основного зобов`язання (погашення кредиту) з 06.04.2018 (як то передбачено кредитним договором) на 16.06.2015.

У справі відсутні докази повернення ОСОБА_2 АТ «УкрСиббанк» боргу, що виник внаслідок неналежного виконання укладеного ними кредитного договору.

У відзиві на позов АТ «УкрСиббанк» Байда М.П. просила застосувати при вирішенні справи позовну давність (арк. 137-138 т. 1).

Аналізуючи норми права, що регулюють спірні правовідносини, і надані докази, суд доходить таких висновків.

Відповідно до ст. 589 ЦК України і ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених ст. 12 цього Закону.

У ч. 1 ст. 12 Закону зазначено, що у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Факт неповернення ОСОБА_2 АТ «УкрСиббанк» боргу, що виник внаслідок неналежного виконання укладеного ними кредитного договору, стороною відповідача не заперечується. Тому в силу наведених у попередніх двох абзацах правових норм АТ «УкрСиббанк» на погашення цієї заборгованості вправі вимагати звернення стягнення на предмет іпотеки, якою забезпечено вказаний договір - на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 .

Частина 4 ст. 559 ЦК України у редакції, що діяла до 19.10.2016, тобто на дату зміни АТ «УкрСиббанк» строку виконання укладеного з ОСОБА_2 договору споживчого кредиту від 09.04.2008 № (погашення кредиту) з 06.04.2018 на 16.06.2015 приписувала, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Щодо застосування судами ч. 4 ст. 559 ЦК України у редакції, що діяла до 19.10.2016, у постанові Верховного Суду України від 17.09.2014 у справі № 6-125цс14 мається такий висновок: пред`явленням вимоги до поручителя є пред`явлення до нього позову.

В укладеному сторонами договорі іпотеки кінцевим терміном його дії зазначено подію, яка може ніколи не настати, в тому числі й з незалежних від їхньої волі обставин. Тож строк припинення іпотеки у договорі ними фактично не визначено. Виходячи з цього і з ч. 4 ст. 559 ЦК України, а також з того, що строк виконання зобов`язання ОСОБА_2 повернути АТ «УкрСиббанк» всі кошти, які він має сплатити товариству на виконання укладеного ними договору споживчого кредиту від 09.04.2008 № настав 16.06.2015, то для задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, якою забезпечено згаданий кредитний договір, АТ «УкрСиббанк» повинно було звернутися до суду з позовом до 16.12.2015. Натомість воно звернулося з ним 24.02.2020, здавши його у цей день на пошту (арк. 42 т. 1), тобто більш ніж через 4 роки.

18.06.2020 АТ «УкрСиббанк» подало до суду І інстанції заяву, в якій просило поновити йому строк позовної давності як такий, що пропущений ним з поважних причин. У цій заяві зазначається, що АТ «УкрСиббанк» 31.08.2015 пред`явило позов до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту від 09.04.2008 № , який вирішено по суті постановою Чернігівського апеляційного суду від 17.01.2020 у справі № 750/9033/15-ц. Тож в силу ч. 2 ст. 264 ЦК України звернення з позовом до ОСОБА_1 мало місце в межах строку позовної давності (арк. 191-195 т. 1).

Місцевим судом в оскаржуваному рішенні зазначено, що АТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості у серпні 2015 року, а остаточне рішення у справі № 750/9033/15-ц ухвалено апеляційним судом лише 05.04.2021. Оскільки вирішення спору щодо правомірності вимог АТ «УкрСиббанк» про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 та визначення суми боргу, що підлягає стягненню, має безпосереднє значення для вирішення цієї справи, то суд вважає причину пропуску позивачем строку позовної давності поважною, що є підставою для його поновлення та захисту порушеного матеріального права позивача.

З наведеним у попередніх двох абзацах не погоджується апеляційний суд. Так, аналіз ч. 4 ст. 559 ЦК України у редакції, що діяла до 19.10.2016, доводить апеляційний суд висновку, що цей строк є припинальним, тобто таким, що ні за яких обставин не може бути поновленим. Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.06.2019 у справі № 523/3082/14-ц дійшла висновку, що порука це строкове зобов`язання, і незалежно від того, чи встановлено договором строк її дії, сплив цього строку припиняє суб`єктивне право кредитора (п. 67). Проте навіть якщо й припустити, що цей строк може (міг) бути поновленим за умови його пропуску з поважних причин, то у цій справі вони відсутні. Так, про порушення права, на відновлення якого спрямовано позов, що розглядається у цій справі, і про визначений у позовній заяві спосіб його відновлення АТ «УкрСиббанк» знало до 16.12.2015. Поважності причин пропуску строку, про який йдеться, останнім не наведено. Причини, з яких цей строк поновлено судом І інстанції (їх описано вище), принципово не можуть бути визнані поважними. Вирішуючи справу, апеляційний суд виходить також і з правової позиції, викладеної у подібних правовідносинах у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.09.2011 у справі за заявою № 14902/04 "Відкрите акціонерне товариство "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії" (пункт 570) і від 22.10.1996 у справі за заявами №№ 22083/93, 22095/93 "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства" (пункт 51).

З наведеного випливає, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням рішення про відмову в задоволенні позову.

У порядку ч. 13 ст. 141 ЦПК України:

- з АТ «УкрСиббанк» на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 30114 грн 00 коп. (20076 грн 00 коп. сума судового збору, що підлягала сплаті в суді І інстанції х 150%).

- виходячи з того, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, що заперечення АТ «УкрСиббанк» щодо розміру понесених нею витрат на правову допомогу(гонорар адвоката), які підтверджено допустимими доказами, відсутні, з АТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_1 слід стягнути їх відшкодування у фактично понесеному розмірі - в сумі 11000 грн 00 коп. (арк. 15, 16, 128-132 т. 2).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 374, 376 ч. 1 п. 4, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 червня 2021 року скасувати.

У задоволенні позову Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Стягти з Акціонерного товариства «УкрСиббанк» 30114 (тридцять тисяч сто чотирнадцять) грн 00 коп. судового збору на розрахунковий рахунок UA6026001 (код класифікації доходів бюджету 22030106), отримувач - ГУК у м. Києві/м. Київ/ 22030108, код 37993783, банк одержувача Казначейство України (ЕАП).

Стягти з Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_1 відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 11000 (одинадцять тисяч) грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня її складення.

Ідентифікаційні дані учасників справи наведено у рішенні суду І інстанції.

Дату ухвалення постанови визначено згідно з приписом ч. 5 ст. 268 ЦПК України.

Головуючий: Судді: