Провадження № 2/193/107/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
11 листопада 2022 року сел. Софіївка
Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Шумської О.В.
за участю секретаря Мельникової Т.О.
розглянувши у судовому засіданні в смт.Софіївка цивільну справу за позовом адвоката Шестірікова Андрія Васильовича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокоз Олександр Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
Представник позивачки вважає, що виконавчий напис було видано з порушенням вимог законодавства України, тому він звернувся до суду та просив визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.
Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися. Представник надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у їх відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечив.
Представник відповідача у судове засідання теж не з`явився, відзив та заяву про розгляд справи без його участі суду суду не надавав.
Треті особи у судове засідання теж не з`явилися, хоча про час, дату та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Судом встановлено, що 08.05.2019 року, Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис №1292 про стягнення боргу з Позивача, для задоволення вимог Відповідача за Кредитним договором(а.с.11). В подальшому 26.05.2021 року, приватним виконавцем Сивокоз О.М. було відкрито виконавче провадження №65566866 з виконання такого виконавчого напису, шляхом звернення стягнення на нерухоме майно.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований, між сторонами склалися цивільні правовідносини і позовні вимоги підлягають до задоволення, так як в судовому засіданні було встановлено, що на примусовому виконанні приватного виконавця Сивокоз О.М. перебуває виконавче провадження №65566866 щодо виконання виконавчого напису.
Позивачка з даним виконавчим написом не погоджується та вважає його незаконним і таким, що не підлягає виконанню.
Крім того, нотаріус не врахував, що ОСОБА_1 не визнає спірної заборгованості, а також той факт, що минув строк позовної давності для стягнення з позивачки заборгованості, що виключає можливість стягнення спірної заборгованості за виконавчим написом.
Також в судовому засіданні було встановлено, що при поданні позовної заяви позивачкою було сплачено судовий збір в сумі 1358,00 коп.
Вказані обставини були встановлені з матеріалів справи, досліджених в судовому засіданні і не оспорених в судовому засіданні.
Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5.
Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Розрахунок боргу, здійснений банком щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентах річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника.
Відповідно до п.2 Переліку документів для одержання виконавчого напису, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.
П. 3.5 Глави 16 Порядку визначено, що при вчиненні виконавчого напису, нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.
Суд бередо уваги,що згідно вимог ст.12ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторіні кожна сторона повинна довести ті обставини, на яківона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає,що в судовому засіданні позивачкою було доведено, що дії приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. є незаконними та такими, що не підлягають виконанню, а відповідачем та третіми особами не було доведено того, що дії, спрямовані на повернення кредитної заборгованості, відповідають вимогам чинного законодавства.
При цьому суд враховує, що в судовому засіданні не було доведено, що нотаріусом при вчиненні виконавчого напису було з`ясовано чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Тому суд вважає, що, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив норми ст.88 Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку.
Дані обставини підтверджують те, що заборгованість не можна вважати безспірною.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними, такими, що підлягають задоволенню.
Тому суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивачки повністю і визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.
В частині стягнення судових витрат суд вважає необхідним вимоги позивачки задовольнити в силу ст. 141 ЦПК України та враховує, що загальна сума судового збору сплаченого позивачкою (а.с. 1) становить 1 362 грн. 00 коп. виходячи з розрахунку 908 + 454 = 1 368.
На підставі вище наведеного, керуючись ст.ст. 2-5, 76-80, 141, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат»;
Позовну заяву адвоката Шестірікова Андрія Васильовича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокоз Олександр Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовільнити.
Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 08.05.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М,, зареєстрованого в реєстрі за номером 1292.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1 362 грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача , поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О.В.Шумська