Справа №705/1524/22
2/705/1569/22

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2022 року м.Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Гудзенко В.Л., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПП «АРСЕНАЛ-Т-07» про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПП «АРСЕНАЛ-Т-07» про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30 квітня 2021 року о 20 год. 55 хв. у м. Львові по вул. Городоцькій, 59 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія ОСОБА_2 , який керував автомобілем марки «Toyota Ніluх», р.н. НОМЕР_1 та порушив правила дорожнього руху. Внаслідок ДТП його автомобілю марки «Volkswagen Golf», р.н. НОМЕР_2 , яким він керував, завдано технічнихпошкоджень, а саме: розламано передній бампер, розбита передня права фара, зігнуто капот, зламана передня решітка, зігнуто переднє праве крило, пробито переднє праве колесо, тріщина радіатора охолодження, спрацювали подушки безпеки, деформація передньої частини автомобіля, тріщина переднього лівого дзеркала заднього огляду, тріщина лобового скла, про що свідчить схема місця ДТП. По факту вчиненого ДТП поліцейським взводу 1 роти 1 батальйону 2 УПП у Л/о ДПП рядовим поліції Балагуш М.М. було складено протокол про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР за ст. 124 КУпАП. 25 травня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова виніс постанову, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. Оскільки ДТП вчинено з вини ОСОБА_2 , який є працівником ПП « АРСЕНАЛ-Т-07», майнову шкоду слід стягнути з юридичної особи, завданої їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків, як передбачено ч. 1 ст. 1172 ЦК України. Позивач зазначає, що 19.05.2021 до ПрАТ « СК «ГЛОБАЛ ГАРАНТ» він подав заяву про виплату страхового відшкодування. Від Національного банку України надійшов лист, з якого вбачається, що Банк прийняв розпорядження № 21/2218-пк від 13.08.2021 про анулювання всіх ліцензій Страховика за заявою Страхової компанії та 19.08.2021 Комітет з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг НБУ ухвалив рішення про виключення з Державного реєстру фінансових установ Страхову компанію. У вказаному листі також зазначено, що у в зв`язку з виключенням з Державного реєстру фінансових установ Страхова компанія втрачає статус фінансової установи та не підпадає у наглядову компетенцію Національного банку. Проте, виключення з Державного реєстру фінансових установ та анулювання ліцензій не звільняє Страхову компанію від обов`язку виконувати свої зобов`язання за укладеними договорами страхування, зокрема у разі недостатності коштів та майна страховика, кошти виплачує МТСБУ. Згідно з калькуляцією, складеною експертом Галамай Я.І. вартість ремонту автомобіля становить 267 118,94 грн. Позивач у позові просить стягнути з ПП «АРСЕНАЛ Т-07» на його користь майнову шкоду в сумі 267118,94 грн. та судові витрати.

Відповідно до вимог ст.ст. 19, 279 ЦПК України справа за позовом ОСОБА_1 до ПП «АРСЕНАЛ-Т-07» про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомленням учасників справи.

27.06.2022 до суду надійшов відзив на позов від представника відповідача ПП «АРСЕНАЛ -Т-07», в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, що викладені у ньому. При цьому, представник відповідача з посиланням на чинне законодавство України зазначає, що позов поданий до неналежного відповідача, оскільки позивач не є на даний час та не був у 2021 році працівником ПП «Арсенал-Т-07».

18.07.2022 на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій позивач не погоджується з позицією, що викладена у відзиві на позов.

27.07.2022 на адресу суду від представника відповідача ПП «АРСЕНАЛ-Т-07» надійшло заперечення на відповідь на відзив.

Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом вказаних процесуальних норм, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, і саме вони є підставою для звернення особи за захистом із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1,ч.2, ч.3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналіз норм статей 1167, 1172, 1187, 1188 ЦК дає підстави для висновку про те, що шкода, (в тому числі моральна), завдана внаслідок ДТП з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Положення статей 1187, 1188 ЦК є спеціальними по відношенню до статей 1166, 1167 ЦК, у зв`язку з чим перевага у застосуванні має надаватися спеціальним нормам.

Наявність трудових відносин між володільцем та особою, яка керувала джерелом підвищеної небезпеки має підтверджуватись відповідними доказами, зокрема документами про наявність трудових відносин тощо. На виникнення зобов`язання володільця (власника) транспортного засобу щодо відшкодування заподіяної ним майнової шкоди впливають обставини, такі як: в який саме час було заподіяно шкоду (під час виконання трудових чи службових обов`язків); чи було джерело підвищеної небезпеки надано працівникові в процесі виконання ним трудових обов`язків чи він самовільно, неправомірно використав його в особистих цілях.

Виняток із цього правила передбачено частинами третьою, п`ятою статті 1187 ЦК України, відповідно до яких особа, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом (власник, орендар, підрядчик тощо), звільняється від обов`язку відшкодування майнової шкоди, завданої транспортним засобом у випадках незаконного заволодіння автомобілем третьою особою, завдання майнової шкоди внаслідок непереборної сили або умислу потерпілої особи. Вказані випадки повинні бути підтверджені належними доказами (матеріалами кримінального провадження, якими встановлено обставину незаконного заволодіння третьою особою транспортним засобом; іншими матеріалами, що підтверджують дію непереборної сили або умисел потерпілої особи), про що обов`язково має бути зазначено в мотивувальній частині судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, громадянин ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не перебував в трудових відносинах з ПП «АРСЕНАЛ-Т-07», що підтверджується відповідними документами.

У довідці ПП «АРСЕНАЛ-Т-07» № 1-17/06/22 від 17.06.2022 зазначено, що станом на 30.04.2021 ОСОБА_2 , не був працівником ПП «АРСЕНАЛ-Т-07», що підтверджується наданням податкової звітності з квитанціями про прийняття «Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого ( сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб і сум утриманого з них податку, а також нарахованого єдиного внеску» за 2021 рік за 1-4 квартал 2021 року.

У відомостях про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам за 1,2,3,4 квартал 2021 року, інформація стосовно ОСОБА_2 відсутня.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 квітня 2020 року у справі № 344/2293/19 (провадження № 61-1121св20) зазначено, що "встановлення факту наявності трудових відносин між робітником і роботодавцем можливе при встановленні виконання робітником трудових функцій, підпорядкування робітника правилам внутрішнього трудового розпорядку, забезпечення робітнику умов праці та виплати винагороди за виконану роботу".

Відповідно до частини першої статті 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Тобто, позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження перебування у трудових відносинах ОСОБА_2 з ПП «АРСЕНАЛ-Т-07».

Крім того, згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю здоров`ю, майну третьої особи.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ч. 2 ст. 51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права.

Відтак, неналежний відповідач це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі належному відповідачеві.

На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`являти позов до належного відповідача.

Крім того, Пленум Верховного Суду України у п. 8 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснив, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Зважаючи на вищевикладене та враховуючи те, що ПП «АРСЕНАЛ-Т-07» в даній справі не може бути відповідачем, тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,4, 12,13,81,258-259,264,265,273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ПП «АРСЕНАЛ-Т-07» про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.Л. Гудзенко