Справа № 521/8026/21
Провадження 2/521/716/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2022 року Малиновський районний суд м. Одесі в складі:

головуючого судді - Мазун І.А.,

за участю секретаря судового засідання Кусяк О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «ЖЕРОМ-АВТО» про припинення трудових відносин, зобов`язання видати наказ про звільнення, трудову книжку та проведення розрахунку при звільненні,

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 з позовом до ТОВ «ЖЕРОМ-АВТО» про припинення трудових відносин, зобов`язання видати наказ про звільнення, трудову книжку та проведення розрахунку при звільненні та просить суд визнати припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 та ТОВ «ЖЕРОМ-АВТО» з 25.04.2021р. у зв`язку із звільненням з посади бухгалтера ТОВ «ЖЕРОМ-АВТО» за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України, зобов`язати ТОВ «ЖЕРОМ-АВТО» видати наказ про звільнення з роботи ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України з 25.04.2021р. на підставі її заяви від 16.04.2021р., провести розрахунок при звільненні та видати їй належним чином оформлену трудову книжку.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує таким, що 27.11.2017р. ОСОБА_1 була прийнята на роботу до ТОВ «ЖЕРОМ-АВТО» на посаду бухгалтера. 10.03.2021 р. вона надіслала відповідачу заяву про звільнення її з посади бухгалтера ТОВ «ЖЕРОМ-АВТО» за угодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України. Дана заява була надіслала цінним листом з описом вкладення за місцезнаходженням ТОВ «ЖЕРОМ-АВТО». Відповідач проігнорував відповідну заяву про звільнення, а саме не надав ані відмови щодо звільнення за угодою сторін, ані видав наказ про звільнення, відповідно і не було вручено трудову книжку та не було проведено при звільненні розрахунку. 19.04.2021р. вона повторно надіслала листа та заяву про звільнення за власним бажанням за власним бажанням відповідно до ст.38 КЗпП з 21.04.2021р., проте до теперішнього часу не було звільнено з посади бухгалтера ТОВ «ЖЕРОМ-АВТО», оскільки її не було ознайомлено із наказом про звільнення і відповідно не було вручено трудову книжку та не було проведено розрахунок при звільненні. Вищезазначені обставини стали причиною звернення до суду з відповідним позовом.

Представник позивача в призначене судове засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представники відповідача в останнє призначене судове засідання не з`явилися, в попередньому судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити в задоволенні позову, оскільки неможливо було звільнити позивача без видачі їй трудової книжки, яка була втрачена..

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

Спеціальним законом, який регулює трудові правовідносини та визначає механізм захисту трудових прав працівників є Кодекс законів про працю України.

ОСОБА_1 з 27.11.2017р. працює на посаді бухгалтера в ТОВ «ЖЕРОМ-АВТО», що підтверджується копією трудової книги, яка міститься в матеріалах справ. (том 3 а.с. 18)

10.03.2021р. ОСОБА_1 на адресу директора ТОВ «ЖЕРОМ-АВТО» надіслала заяву про звільнення її з посади бухгалтера з 10.03.2021р. за угодою сторін, відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України, а також просила провести остаточний розрахунок при звільненні та виплатити компенсацію за невикористані відпустки за 2018, 2019 та 2020 року, згідно компенсації середньої заробітної плати у відповідності до поряду № 100. (том 1 а.с. 8)

Вищевказану заяву було направлено ТОВ «ЖЕРОМ-АВТО» листом з описом. (том 1 а.с. 9)

Проте будь-яких дій щодо розгляду відповідної заяви ТОВ «ЖЕРОМ-АВТО» не здійснено.

Наказом ТОВ «ЖЕРОМ-АВТО» №25/02 від 25.02.2021р. було створено комісію для встановлення переліку відсутніх документів та причин їх пропажі.(т.1 а.с.47)

16.03.2021р. в складі комісії складно акт про не виявлення документів, шляхи розшуку яких вичерпано, та членами комісії оглянуто приміщення ТОВ «ЖЕРОМ-АВТО» за адресою: м. Одеса, вул. Самарська, буд. 2, каб. 2 та Просьолочна буд. 22 та вмісту меблів у цьому приміщенні встановлено відсутність: трудової книжки ОСОБА_1 ; посадової інструкції бухгалтера (оригінал); наказ № 07/1 від 27.11.2017р. (оригінал); акт прийому передачі ЕЦП від 27.11.2017р. (оригінал); наказ № 07/2 від 27.11.2017р. (оригінал). (том 1 а.с. 46)

17.03.2021р. ТОВ «ЖЕРОМ-АВТО» звернулося до відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області із заявою, в якій просило прийняти заходи правового характеру до співробітниці (головного бухгалтера) ТОВ «ЖЕРОМ-АВТО» Алексєєнко М.О., яка в період часу з 20.01.2021р. по 25.01.2021р. знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 на робочому місці, таємно викрала оригінали документів з підприємства, а саме: трудову книжку ОСОБА_1 , посадову інструкцію бухгалтера, наказ №07/1 від 27.11.2017р., акт прийому-передачі ЕЦП від 27.11.2017р., наказ №07/2 від 27.11.2017р. (т.1 а.с.45)

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.04.2021р. зареєстровано кримінальне провадження 0000186, в якому зазначено, що наприкінці січня 2021р. невстановлена особа знаходячись в приміщенні кабінету фірми ТОВ «ЖЕРОМ-АВТО», розташованої за адресою: м.Одеса, вул..Просьолочна,б.22, таємно викрала документи, належні ТОВ «ЖЕРОМ-АВТО». (т.1 а.с.48) .

16.04.2021р. ОСОБА_1 на адресу директора ТОВ «ЖЕРОМ-АВТО» надіслала заяву про звільнення її з посади бухгалтера з 21.04.2021р. за власним бажанням, відповідно до ст. 38 КЗпП України, а також просила провести остаточний розрахунок при звільненні та виплатити компенсацію за невикористані відпустки за 2018, 2019 та 2020 року, згідно компенсації середньої заробітної плати у відповідності до порядку № 100. Просила надіслати їй поштою наказ про звільнення та трудову книжку. (том 1 а.с. 11)

Відповідну заяву також було направлено листом з описом. (том 1 а.с. 12)

29.04.2021р. за вих. № 29104 ТОВ «ЖЕРОМ-АВТО» у відповідь на вищевказану заяву направило ОСОБА_1 листа, в якому зазначено, що у зв`язку із виявленням відсутності на підприємстві її трудової книжки, для недопущення порушень ст. 47 КЗпП та виконання Інструкції № 58 від 29.07.1993р. про порядок ведення трудових книжок працівників, вчиняє всі необхідні дії щодо відновлення трудової книжки відповідно до вимог законодавства. Після відновлення трудової книжки її буде про це повідомлено письмово, а також буде розглянуто прохання щодо звільнення з посади бухгалтера в ТОВ «ЖЕРОМ-АВТО». (том 1 а.с. 49)

01.03.2021р. директор ТОВ «ЖЕРОМ-АВТО» надіслав листа ОСОБА_1 , в якому просив з`явитися негайно на підприємстві та надати пояснення у зв`язку із чим вона не була присутня на робочому місці в період з 23.02.2021р. по 26.02.2021р., факт якого зафіксовано актом разом із працівниками. (том 1 а.с. 40)

Даного листа отримано ОСОБА_1 05.03.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення відправлення. (том 1 а.с. 41)

12.03.2021р. директор ТОВ «ЖЕРОМ-АВТО» надіслав листа ОСОБА_1 , в якому просив з`явитися негайно на підприємстві та надати пояснення у зв`язку із чим вона не була присутня на робочому місці в період з 23.02.2021 по 12.03.2021р., факт якого зафіксовано актом разом із працівниками. (том 1 а.с. 42)

Даного листа отримано ОСОБА_1 16.03.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення відправлення. (том 1 а.с. 43)

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 27.07.2021р. клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області Єремейчука Є.Д. про відсторонення від посади по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування №0000118 від 23.02.2021р. задоволено; відсторонено підозрювану ОСОБА_1 від посади головного бухгалтера ТОВ «»Жером-Авто» але в межах строку проведення досудового розслідування, тобто до 08.09.2021р. включно. (т.1 а.с.53)

08.07.2021р. ОСОБА_1 було вручено повідомлення про підозру за ознаками кримінального правопорушень, передбачених ч.3 ст.362, ч.5 ст.191 КК України, а саме несанкціонована зміна інформації, яка оброблюється в автоматизованих системах, що заподіяло значну шкоду та привласнення чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах.. (т.1 а.с.56-181)

29.07.2021р. складено Акт про відсутність на робочому місці № 14, проте що з 22.02.2021р. по 29.07.2021р. бухгалтер ОСОБА_1 була відсутня на роботі. (том 1 а.с. 44)

Наказом ТОВ «ЖЕРОМ-АВТО» № 02/04 від 02.04.2021р. у зв`язку із втратою трудової книжки бухгалтера ОСОБА_1 наказано відновити трудову книжку. (том 1 а.с. 51)

Відповідно до ст. 48 КЗпП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Питання пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання і обліку, регулюються, зокрема, Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110.

Згідно з п. 2.4 цієї Інструкції усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Відповідно до положень п. 4.1 Інструкції, у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів. Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому пунктом 2.10 цієї Інструкції.

Крім того слід зазначити, що відсутність трудової книжки не є підставою неможливості розгляду заяви про звільнення.

Як вбачається з матеріалів справи, дублікат трудової книжки ОСОБА_1 здійснено 17.03.2021р. про що свідчить запис про «дата заповнення». (том 3 а.с. 18)

Проте з дати видачі дублікату трудової книги ТОВ «ЖЕРОМ-АВТО» заяву від 16.04.2021р. ОСОБА_1 про звільнення за власним бажанням, не розглянуло та не прийняло відповідне рішення.

08.09.2021р. прокурором Малиновської окружної прокуратури м.Одеси затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000118, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.02.2021р. за фактом вчинення злочинів, передбачених ч.3 с.362, ч.5 ст.191 КК України щодо ОСОБА_1 (т.2 а.с.2-270)

10.09.2021р. ТОВ «ЖЕРОМ-АВТО» видано наказ № 4 про припинення трудового договору (контракту) та звільнення ОСОБА_1 з посади головного бухгалтера на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України (винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір`я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу). (том 2 а.с. 273)

Статтею 38 КЗпП України передбачено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це роботодавця письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до закладу освіти; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), роботодавець повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, роботодавець не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо роботодавець не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

В матеріалах справи наявна довідка Управління соціального захисту населення у Суворовському районі м.Одеси від 28.05.2021р. про отримання допомоги, згідно якої ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення у Суворовському районі м.Одеси та їй призначена державна допомога з 30.11.2011р. по 22.11.2028р. на особу інваліда ОСОБА_3 , який є сином позивача. (т.1 а.с.15)

Таким чином роботодавець ТОВ «ЖЕРОМ-АВТО» в порушення вищезазначеної норми законодавства не розглянув та не прийняв відповідне рішення стосовно поданої ОСОБА_1 16.04.2021р. заяви про її звільнення за власним бажанням.

Статтями 47, 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

У відповідності до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку.

Пунктом 4.2. Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої наказом Мінпраці, Міністерством юстиції та Міністерством соціального захисту населення від 29 липня 1993 року № 58, визначено, що якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.

Проте після виготовлення дублікату (втраченої) трудової книжки ОСОБА_1 наказу про її звільнення на підставі її заяви від 16.04.2021р. не винесено та не повернуто їй трудової книжки за допомогою поштового зв`язку, про що просила ОСОБА_1 у відповідній заяві.

Згідно ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 2 ст. 76 , ч. 1, 2 ст. 77, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1,3 ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Таким чином, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті на їх належність, допустимість, достовірність, достатність, суд приходить до висновку часткове задоволення позовних вимог, а саме визнати припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 та ТОВ «ЖЕРОМ-АВТО» з 21.04.2021р., а не з 25.04.2021р. як просить у позовній заяві, оскільки пишучи заяву про звільнення від 16.04.2021р. остання просила її звільнити з 21.04.2021р., у зв`язку із звільненням з посади бухгалтера ТОВ «ЖЕРОМ-АВТО» за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України; зобов`язати ТОВ «ЖЕРОМ-АВТО» видати наказ про звільнення з роботи ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України з 21.04.2021р. на підставі заяви від 16.04.2021р., провести розрахунок при звільненні та видати їй належним чином оформлену трудову книжку.

При цьому, з огляду на низку тверджень сторін, що не стали предметом аналізу в даному рішенні, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

Згідно ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст.76-81, 83, 89, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 352,354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «ЖЕРОМ-АВТО» про припинення трудових відносин, зобов`язати видати наказ про звільнення, трудову книжку та проведення розрахунку при звільненні задовольнити частково.

Визнати припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 та ТОВ «ЖЕРОМ-АВТО» з 21.04.2021р. у зв`язку із звільненням з посади бухгалтера ТОВ «ЖЕРОМ-АВТО» за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України.

Зобов`язати ТОВ «ЖЕРОМ-АВТО» видати наказ про звільнення з роботи ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України з 21.04.2021р. на підставі заяви від 16.04.2021р., провести розрахунок при звільненні та видати їй належним чином оформлену трудову книжку.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ТОВ «ЖЕРОМ-АВТО» (, місцезнаходження: м. Одеса, вул. Самарська, 2, каб. 2) на користь держави судовий збір у розмірі 1816 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 02 грудня 2022 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А. МАЗУН