Провадження № 2/727/1987/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Танасійчук Н.М.

за участю секретаря: Дячук І.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Шевченківського районного суду м.Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та залишення проживання дітей з батьком.

В позові посилається на те, що 21 серпня 2013 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб.

В шлюбі народилося двоє дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач зазначає, що у них з відповідачкою виникали постійні сварки, непорозуміння, які привели до втрати почуття поваги та кохання. Спільного господарства з відповідачкою не ведуть, шлюб фактично припинено. Сім`я розпалася остаточно і її збереження неможливе, тому просить шлюб між ними розірвати.

Також вказує, що спору щодо місця проживання неповнолітніх дітей у нього з відповідачкою немає. Після фактичного припинення сімейних відносин, неповнолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишилися проживати разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 та знаходяться на його самостійному утриманні та вихованні. А тому просить розірвати шлюб, а неповнолітніх дітей залишити проживати з ним, на його самостійному вихованні та утриманні.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 23 листопада 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 11 год. 30 хв. 05 грудня 2022 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, спрямував на адресу суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позов підтримує повністю та просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, спрямувала на адресу суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позов визнає повністю і не заперечує щодо залишення неповнолітніх дітей проживати разом з позивачем, на його самостійному вихованні та утриманні

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до положень ст.ст. 12,13,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результататми підготовчого судового судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 серпня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 1374, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.3).

У шлюбі в сторін народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва серії НОМЕР_2 (а.с.) та син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва серії НОМЕР_3 (а.с.8).

Відповідач в своїй заяві до суду вказала, що їх шлюб з позивачем остаточно розпався. З кінця 2021 року вона з позивачем разом не проживає, не підтримує шлюбні відносини і не веде спільне господарство. Неповнолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишились проживати разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та знаходяться на його самостійному утриманні і вихованні. Спорів щодо визначення місця проживання дітей, стягнення аліментів на дітей та поділу спільного майна подружжя у неї з позивачем немає. Позов визнає та не заперечує щодо його задоволення в повному обсязі.

У постанові Верховного Суду від 22 грудня 2021 року у справі № 339/143/20 провадження № 61-6809св21, Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками, суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами.

Зважаючи на те, що між сторонами добровільно склалися такі відносини, що їх неповнолітня донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітній син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають із позивачем ОСОБА_1 і знаходяться на його самостійному утриманні та вихованні, суд вважає за доцільне вирішити питання щодо залишення і надалі проживання неповнолітніх дітей разом з батьком ОСОБА_1 , на його самостійному вихованні та утриманні.

Згідно ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Статтею 51 ч.1 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань (ст. 51 Сімейного кодексу України).

Згідно з ч. 2-4 ст. 56 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу.

Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося, причиною розірвання шлюбу стали різні погляди на сімейне життя, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, без чого збереження сім`ї є неможливим. Сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує формально.

Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 , зареєстрований 21 серпня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 1374, необхідно розірвати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 81, 247, 258-259, 263, 265, 268, 280-284, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 21 серпня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 1374.

Малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити проживати разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , на його самостійному вихованні та утриманні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: Танасійчук Н.М.