Справа № 438/698/22
Провадження 2/438/320/2022
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

09 грудня 2022 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Хемич О.Б.,

за участю секретаря судового засідання Валькович Г.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

Позивач АТ «Універсалбанк» в позовній заяві просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ «Універсалбанк» 60 502,32 грн. інфляційних збитків та 27 250,91 грн. три проценти річних за період з 01.01.2019 по 31.12.2021, судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

АТ «Універсалбанк» позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12.02.2008 між ВАТ «Універсалбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №016-2008-224, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 38400,00 дол. США строком до 10.02.2018. У зв`язку із тим, що боржник неналежно виконував умови кредитного договору, банк був змушений звернутись за захистом своїх порушених прав до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості. 17.08.2009 Бориславським міським судом Львівської області було видано судовий наказ по справі №2-н-156/2009, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсалбанк» 302 511,59 грн. заборгованості за кредитним договором №016-2008-224 від 12.02.2008, 850,00 грн. та 15,00 грн. витрат на ФТЗ розгляду справи. Однак, на день звернення до суду судовий наказ Бориславського міського суду Львівської області від 17.08.2009 не виконано, у зв`язку з чим АТ «Універсалбанк» просить стягнути з ОСОБА_1 інфляційні збитки 60 502,32 грн та три проценти річних 27 250,91 грн за період з 01.01.2019 по 31.12.2021.

Ухвалою судді від 21.10.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження справі, розгляд справи постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позову справу просив слухати без участі представника АТ «Універсалбанк», проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 вдруге в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач, належним чином повідомлений про судовий розгляд справи через оголошення на офіційному сайті судової влади України, відзив до суду не подав або інформації про поважність причин неподання відзиву. Тому суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення по справі при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що 12.02.2008 між ВАТ «Універсалбанк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір №016-2008-224, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 38 400,00 доларів СШАстроком до 10.02.2018 (а.с.8-10).

АТ «Універсал Банк» відповідно до статуту є правонаступником всіх прав і обов`язків ВАТ «Універсал Банк» (а.с. 14-15).

Відповідно до п. 5.3.2 кредитного договору відповідач зобов`язувався повернути кредит у повному обсязі в терміни визначені кредитним договором, а також виконати інші свої зобов`язання згідно умов кредитного договору (а.с.10).

У зв`язку із тим, що відповідач неналежно виконував умови кредитного договору, позивач був змушений звернутись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості.

Відповідно до судового наказу Бориславським міським судом Львівської області від 17.08.2009 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» суму боргу за договором кредиту у розмірі 302 511,59 грн (а.с.13).

Відповідач не виконав вказане рішення суду вчасно, а отже допустив прострочення грошового зобов`язання за період з 01.01.2019 по 31.12.2021, у зв`язку з чим банком здійснено нарахування інфляційних втрат на суму боргу, що є особливою мірою відповідальності боржника відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України.

Позивачем надано розрахунок втрат від інфляційних процесів та трьох процентів річних на загальну суму 87 753,23 грн. за період з 01.01.2019 по 31.12.2021 (а.с.6).

За правилом ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до правової позиції у справі № 6-157цс16 від 25.05.2016 р. наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Оскільки судовий наказ Бориславського міського суду Львівської області від 17.08.2009 є обов`язковим для виконання відповідачем, з якого стягнуто суму заборгованості та з огляду на те, що відповідач порушив обов`язок з виконання грошового зобов`язання з виплати суми заборгованості, стягнутої судовим наказом, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат і 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України з відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

Згідно зі статтею 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

За змістом статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судовим наказом Бориславського міського суду від 17.08.2009 про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором підтверджується грошові зобов`язання відповідача перед позивачем.

Відповідачем ОСОБА_1 не спростовано жодними належними й допустимими доказами зазначені позивачем обставини.

На підставі частини 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин 1-3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення інфляційних витрат та 3% річних та необхідність їх задоволення.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 2481,00 грн.

Керуючись статтями 4, 19, 259, 263, 264, 265, 280-289 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Універсалбанк» 60 502, 32 грн (шістдесят тисяч п`ятсот дві) гривні 32 копійки інфляційних збитків та 27 250,91 грн (двадцять сім тисяч двісті п`ятдесят) гривень 91 копійку три проценти річних за період з 01.01.2019 по 31.12.2021.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Універсалбанк» судові витрати у розмірі 2481,00 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивач: акціонерне товариство «Універсалбанк» (місцезнаходження юридичної особи: вул. Автозаводська, 54/19, м. Київ, 04114, ідентифікаційний код юридичної особи21133352);

відповідач: ОСОБА_1 , (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Суддя О.Б. Хемич