Справа № 510/2413/21
Провадження № 2/510/553/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

06 липня 2022 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

- за участю секретаря Пройка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ" (треті особи Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович; Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Єфіменко Денис Олегович) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В

Представник відповідача ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» у судові засідання, які призначалися на 22.03.2022р., 18.05.2022р., 06.07.2022р., будучи належним чином сповіщений, не явився, про причину неявки суд не сповістив, був попереджений, що на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки, справа буде розглянута у його відсутності на підставі даних, що є в матеріалах справи. Відзиву на позов не надав.

Треті особи Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С.; Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Єфіменко Д.О. в судове засідання не явились, будь-яких заяв, заперечень до суду від них не надходило.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутності.

Згідно із ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку із цими обставинами суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував.

В ході розгляду справи були досліджені наступні докази: копія супровідного листа від 21.01.2021р. про направлення приватним виконавцем постанови від 21.01.2021р. для відома; копія постанови серії ВП № 64123152 від 21.01.2021р. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника; копія результатів пошуку фізичних осіб та виконавчих проваджень в АСВП; копія листа голови Правління АТ «Одеснафтопродукт» від 15.07.2021р.; копія довідки про утримання боргу з ОСОБА_1 за місцем роботи; копія листа посадової особи міжрегіонального управління у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 18.03.2021р. про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. з 25.02.2021р.; копія листа заст. Міністра з питань державної реєстрації про анулювання з 24.02.2021р. свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю відносно приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С.; копія витягу з ЄДРЮОФОП та ГФ; копія Інформаційної довідки від 01.12.2021 р. щодо приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Єфіменко Д.О.; копія договору №20 про надання правової допомоги від 27.10.2021р.; копія орієнтованого опису вартості правових послуг та розрахунку гонорару на загальну суму 1500 грн.; копія проекту-акту приймання-передачі наданих послуг.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що в січні 2021р. до місця роботи позивача ОСОБА_1 до АТ «Одеснафтопродукт» від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Єфіменко Д.О. надійшла на виконання копія постанови серії ВП № 64123152 від 21.01.2021р. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Згідно вищевказаної постанови приватного виконавця вбачається примусове виконання виконавчого напису про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» заборгованості в розмірі 12209 грн. 00 коп., а також витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 494 грн. 00 коп., та основної винагороди приватного виконавця в сумі 1220 грн. 90 коп., - а всього 13923,90 грн.

Також, вказаною постановою зобов`язано підприємство здійснювати відрахування із заробітної плати позивача. На виконання постанови про примусове стягнення заборгованості, за період з 01.01.2021р. по 30.06.2021р. на користь відповідача вже було відраховано із заробітної плати позивача боргову суму в розмірі 6941,84 грн., що підтверджується листом від 15.07.2021р. № 011/645 та довідкою АТ «Одеснафтопродукт».

Окрім постанови приватного виконавця про примусове виконання, надісланої за місцем роботи позивача, позивач будь-яких документів від відповідача або приватного виконавця не отримував, ухвала суду про витребування доказів від 14.02.2022р. третіми особами не виконана.

Як виходить зі змісту постанови серії ВП № 64123152 від 21.01.2021р. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, підставою для відкриття виконавчого провадження став виконавчий напис №49305, виданий 25.09.2020р. Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем.

У зв`язку із відсутністю самого виконавчого напису нотаріуса (неотриманням його копії за ухвалою суду про витребування доказів) неможливо встановити обставини складення заборгованості, а саме: за яким кредитним договором склалася грошова заборгованість; за який період; чи укладалися будь-які договори про відступлення права грошової вимоги за кредитними зобов`язаннями; чи настав строк платежу за кредитним договором; чи допущено боржником прострочення платежів. За який період проводиться стягнення заборгованості суду не надано можливості встановити, однак, з наданих суду документів відомо, що сума заборгованості складає 12209, 00 грн.

Не погоджуючись з виконавчим написом нотаріуса, про який позивач дізнався від керівництва за своїм місцем роботи, позивач, діючий через свого представника, звернувся до суду з даним позовом.

За результатами аналізу вищенаведеного, суд приходить до наступних висновків.

Позивач вважає, що виконавчий напис є протиправним, таким, що винесений з порушенням вимог законодавства України та не підлягає виконанню. Заборгованість, визначена у виконавчому написі, на момент його вчинення була спірною. Позивач не отримував письмової вимоги (повідомлення) від відповідача, а тому не визнає розмір нарахованої йому заборгованості. Вочевидь, відповідач не подавав приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. належним чином оформлений розрахунковий документ, який підтверджує факт видачі/перерахування кредитних коштів та згідно якого можна було б встановити суму, яку він надав/перерахував згідно кредитного договору. Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. не перевірявся визначений розмір простроченої заборгованості. Враховуючи те, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, позивач вважає його таким, що не підлягає виконанню.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

У ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ст. 12 ЦК України цивільне судочинство здійснюється на підставах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 1 та 5ст. 81 ЦПК України).

Частина 1ст. 76 ЦПК України наголошує, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч. 7ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Правовідносини щодо видачі виконавчого напису нотаріуса регулюються Законом України "Про нотаріат", наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012№ 296/5 "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" (далі Порядок вчинення нотаріальних дій), постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса" (далі Перелік документів).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19ст. 34 Закону України "Про нотаріат").

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі ст. 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" (в редакції станом на час вчинення виконавчого напису) визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше 3 років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше 1 року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п. 1 та 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Згідно з підп. 2.1 та 2.2 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Так, згідно п. 2 Переліку документів, стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин на підставі кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та в Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому ст. 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається шляхом надіслання банком письмової вимоги боржнику про усунення порушень.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З огляду на наведене, з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16 та18 ЦК України та ст.ст. 50, 87 та 88 Закону України "Про нотаріат", захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Таким чином, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряє доводи боржника в повному обсязі й встановлює, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі від 05.07.2017 № 6-887цс17 та в постанові Верховного Суду у справі від 19.09.2018 №207/1587/16 (провадження № 14-12559св18).

Стосовно посилань позивача на те, що він жодного кредитного договору із відповідачем не укладав і ніяких зобов`язань перед відповідачем не має, суд зазначає, що позивач не надав доказів у підтвердження зазначених доводів, але в вочевидь те, що позивач явно не визнає розмір заборгованості, оспорює її, не погоджується із розміром нарахованих відсотків за кредитним договором.

З наданих суду доказів не вбачається, що для вчинення виконавчого напису ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» надало приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. договір про надання кредиту. Тому, суду невідомо, коли був укладений кредитний договір, між якими сторонами, та чи був він взагалі, сума наданих кредитних коштів, строк, розмір , будь-які інші умови кредитування суду не повідомлені, докази пролонгації кредитного договору суду не надані.

Згідно п. 3.4 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Встановити терміни порушення права вимоги у відповідача, суд не має можливості, оскільки будь-яких документів, додаткових доказів на спростування доводів позивача суду не надано.

Отже, у даному випадку нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С.при вчиненні виконавчого напису не було дотримано вимоги Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій щодо строку давності, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, слід зауважити також і те, що, виходячи із доказів, що містяться в матеріалах справи (копії листа посадової особи міжрегіонального управління у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 18.03.2021р. про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_3 з 25.02.2021р.; копії листа заст. Міністра з питань державної реєстрації про анулювання з 24.02.2021р. свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю відносно приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С.), до Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) надходили численні скарги від фізичних осіб з приводу правомірності вчинення приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. виконавчих написів на кредитних договорах, а також окрема ухвала Миколаївського окружного адміністративного суду від 07.10.2020р. , якою були встановлені системні порушення з боку даного приватного нотаріуса щодо вчинення виконавчих написів, у зв`язку із чим свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. було анульовано, а нотаріальна діяльність припинена з 25.02.2021р.

Даний факт ще раз підтверджує неправомірність дій вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С і в даному випадку, тобто відносно вимог щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, вимоги позивача є обґрунтованими і доведеними, правомірними і законними, у зв`язку із чим підлягають задоволенню.

У відповідності до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1362 грн. 00 коп., з яких: 908,00 грн. за подання позовної заяви; 454,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову.

Щодо вимог позивача про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу 1500,00 грн., суд задовольняє їх також у повному обсязі.

Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать у т.ч. витрати на професійну правничу допомогу.

За ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року суд зазначає, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі №823/2638/18 від 16 травня 2019 року містить висновки про те, що надані позивачем договір, рахунок (з описом наданих послуг та вартості кожної з них окремо, а також кількість годин, витрачену на кожну з цих послуг) та квитанція про оплату цих послуг є належними і достатніми доказами для стягнення понесених витрат, а складення акту виконаних робіт не передбачено умовами договору, тому сам факт виставлення рахунку клієнту та його оплата свідчать про прийняття цих послуг.

Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, наприклад у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.

Аналізуючи вищевикладене, суд зазначає, що до матеріалів позову позивачем були надані докази на підтвердження вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу 1500,00 грн., отже суд задовольняє вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь такого виду судових витрат.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 76-83, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 273, 280-289, 354 ЦПК України, ст. 88 Закону України "Про нотаріат", наказом Міністерства юстиції Українивід 22.02.2012№ 296/5 "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати виконавчий напис №49305 від 25 вересня 2020 р., вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ" 12209 грн. 00 коп. заборгованості (виконавче провадження №64123152 від 21.01.2021р.), таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ" (Код , адреса: 04112. м.Київ, вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 1362 грн. 00 коп. судових витрат та 1500 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте Ренійським районним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга позивачем до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст. 284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя В.І. Дудник