23.02.2022 Суддя Бугера О. В..
Провадження № 2/644/1337/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова у складі:

Головуючого судді Бугери О.В.,

За участі секретаря судового засідання Демченко І.А.,

представника позивача адвоката Удовікової І.М.,

представника відповідача адвоката Веретун Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини, 3-я особа у справі Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, -

УСТАНОВИВ:

В провадженні Орджонікідзевського районного суду м.Харкова з 10.11.2021 року перебуває дана цивільна справа.

Представником відповідача подано клопотання про закриття провадження у справі, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, у зв`язку із відсутністю спору. В обґрунтування поданого клопотання представник посилалась на те, що предмет спору спір про право щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття провадження у справі та на момент подачі клопотання відсутній. Дитина проживає із позивачкою. Позивачкою не надано жодного належного чи допустимого доказу, що наразі між сторонами існує спір про право щодо визначення місця проживання дитини, що відповідач чинить перешкоди щодо спільного проживання дитини із матір`ю, відсутні докази наявності перешкод у влаштування дитини до дошкільного навчального закладу, отримання медичного обслуговування, отримання соціальних виплат, все наведені доводи в позові є припущеннями та не підкріплені жодними об`єктивними доказами. Наполягали на тому, що жодних перешкод у проживанні позивачки із дитиною відповідач не чинить.

Представником позивачки подано до суду письмове заперечення проти клопотання та зазначено, що спір між сторонами існує, питання про визначення місця проживання дитини виникало неодноразово, відповідач ухиляється від вирішення даного питання, дитина дотепер є зареєстрованою із батьком, позивачка не має можливості вирішувати нагальні питання життя дитини, а відповідач, зі свого боку, вже майже протягом року, уникає спілкування з цих питань та заблокував її в телефоні.

Суд, вислухавши доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України. Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов?язує неможливість судового розгляду справи. Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Подібного правового висновку Верховний Суд дійшов у чисельних постановах від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 (провадження № 61-2018св19), від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц (провадження № 61-1807св20), від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20 (провадження № 61-9658св20), від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21).

Враховуючи наведене, суд вважає, що доводи відповідача про відсутність предмета спору за таких обставин не є обґрунтованими, позивач звернулась до суду з посиланням саме на існування спору, між сторонами питання про місце проживання дитини не вирішувалось, та лише доводи відповідача про те, що він не заперечує проти проживання доньки із матір`ю, не свідчать про відсутність предмету спору.

Керуючись ст.15 ЦК України, ст.ст. 2,4, 255, 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника відповідача адвоката Веретун Н.І. про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю спору, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя О.В. Бугера