Провадження № 2/727/32/22
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 лютого 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючої судді Чебан В.М.
при секретарі Гладкій Л.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, -
В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів до відповідача ОСОБА_2 , посилаючись на те, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі та рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 серпня 2018 року шлюб між сторонами розірвано.
Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Також даним рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 27 серпня 2018 року вирішено стягувати з відповідача, на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 930,00 гривень щомісячно, починаючи з 16 березня 2018 року до настання повноліття дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Зазначає, що станом на сьогоднішній день призначеного розміру аліментів, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, недостатньо для матеріального утримання їхнього сина, даних коштів не вистачає навіть на речі першої необхідності для дитини, що ставить її у скрутне матеріальне становище.
Їй відомо, що відповідач офіційно працює у військовій частині НОМЕР_1 та отримує щомісячно стабільні доходи, а 930,00 грн. аліментів на утримання дитини є настільки мізерними, що не покривають четвертої частини усіх витрат, які вона несе на утримання сина щомісячно.
Відповідач є здоровою, працездатною людиною та отримує стабільні доходи, також з моменту ухвалення вищевказаного рішення у відповідача покращився фінансовий стан, а тому вважає, що він повинен належним чином виконувати свій батьківський обов`язок.
Крім того відповідач залишив дитину без належної батьківської уваги, а також ніяким чином не бере участі в утриманні та вихованні їх спільного сина.
Також у неї від другого шлюбу із ОСОБА_4 народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народження у зв`язку з чим вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, тому не має змоги самостійно утримувати спільного сина.
На основі викладеного, позивач просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, які стягувались з ОСОБА_2 , згідно рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 27 серпня 2018 року по справі №727/2567/18, та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј (однієї четвертої) частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Позивач в судове засідання не з`явилась, проте до початку судового засідання від неї надійшла заява про розгляд даної справи у її відсутність без застосування технічних засобів. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти винесення по справі заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про поважність причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду даної справи в суді, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення.

Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, в яких достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п.3, п.4 ч.1 ст.280 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247, ст.280 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі та рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 серпня 2018 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.11).
Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с.10).
Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 27 серпня 2018 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 930,00 гривень щомісячно, починаючи з 16 березня 2018 року до настання повноліття дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (а.с.11).
Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього, сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини.

Відповідно до вимог ст.ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

Відповідно до вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька до досягнення нею повноліття. Таким чином, відповідач ОСОБА_2 , як батько неповнолітнього ОСОБА_3 , зобов`язаний утримувати неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.
Згідно ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Як вбачається з матеріалів справи, саме зміну (збільшення) розміру раніше стягнутих аліментів через зміну способу їх стягнення мала на увазі ОСОБА_1 , пред`являючи позов, що розглядається. Підставами позову слугували обставини, які, на думку позивача, тягнуть через зміну способу стягнення аліментів із ОСОБА_2 (з твердої грошової суми на частку від доходу) збільшення розміру аліментів. Тобто, право стягувача аліментів на пред`явлення вимоги про зміну способу стягнення аліментів і збільшення розміру аліментів унаслідок такої зміни не заперечується, як таке.
Суд вважає, що вказані аргументи позивачки є обґрунтованими. З огляду на вищевказані зміни прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та у зв`язку з тим, що прожитковий мінімум на утримання дитини, зазначене свідчить про підставність заявлених позовних вимог.

При цьому, задовольняючи позовні вимоги повністю, суд також виходить із того, що відповідач на даний час є працездатною особою та інших утриманців не має.
Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У даній справі суд не присуджує аліменти на дитину, а змінює їх розмір та спосіб стягнення, тому аліменти у розмірі визначеному даним рішенням суду підлягають стягненню з дня набрання цим рішенням законної сили.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що необхідно змінити спосіб стягнення та розмір аліментів, визначених рішенням 27 серпня 2018 року по справі №727/2567/18, та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Крім цього, судом встановлено, що позивачем була заявлена вимога щодо стягнення з відповідача понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
У рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 року №23-рп/2009 щодо офіційного тлумачення статті 59 Конституції України, яка гарантує право на професійну правничу допомогу, зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.
При цьому, під час розгляду цивільної справи №753/15687/15-ц (постанова від 14.11.2018р.) Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про відшкодування витрат на розгляд справи за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим: рішення у справах «Двойних проти України» (пункт 80) від 12 жовтня 2006 року, «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36) від 10 грудня 2009 року, «East/West Alliance Limited» проти України» (пункт 268) від 23 січня 2014 року, «Баришевський проти України» (пункт 95) від 26 лютого 2015 року та інші. У рішенні «Лавентс проти Латвії» (пункт 154) від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і супроводжуються необхідними документами на їх підтвердження.
Так, як вбачається із матеріалів справи, представництво інтересів позивача у суді першої інстанції на підставі договору про надання правової допомоги та ордеру представляла адвокат Якобишена Т.Д. (а.с.16,20).
Судом встановлено, що представник позивача ОСОБА_7 подала підтверджуючі докази надання правової допомоги, зокрема: договір про представництво інтересів в цивільному процесі та надання правової допомоги від 23.12.2021 року, попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат від 24.12.2021 року, які вона понесла та очікує понести у зв`язку із розглядом справи; акт про прийняття-передачі наданих послуг від 24.12.2021 року, відповідно до якого адвокат Якобишена Т.Д. надала позивачу наступні послуги: зустріч з клієнтом, консультація, вивчення документів та підписання договору надання правничої допомоги, а також формування правової позиції та обговорення питання щодо наміру звернення до суду; підготовка та подання до Шевченківського районного суду м. Чернівці позовної заяви про зміну способу стягнення аліментів, протягом 2 годин надано та виконано роботи на загальну суму 3000 грн.
Згідно з квитанції до прибуткового касового ордеру №б/н від 24.12.2021 року адвокатом Якобишеною Т.Д. прийнято від ОСОБА_1 3000 грн. (а.с.19).

Виходячи з зазначених вимог закону, враховуючи складність справи та обсяг виконаних робіт, принципи співмірності та розумності судових витрат, а також враховуючи відсутність заперечнь з боку вдповідача, суд приходить до висновку про підставність заявленого клопотання та необхідність стягнення з відповідача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн.
Також, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 992,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.141, 150, 15, 180, 181, 182, 184, 192 СК України, ст.ст.4, 7, 8, 12, 13, 81, 141, 247, 258-259, 263, 265, 268, 282, 284 289, 354 ЦПК України, ч.1 п.15 п.п.15.5 розділу ХІІ. Перехідних положень ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Винести заочне рішення
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задовольнити.
Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягувались з ОСОБА_2 згідно рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 27 серпня 2018 року по справі №727/2567/18, та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Виконавчий лист про стягнення аліментів, які стягувались з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 27 вересня 2018 року в розмірі 930,00 грн. до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - відкликати.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в сумі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні (сорок) копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 (трьох тисяч) гривень на користь ОСОБА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
З повним текстом рішення суду учасники справи можуть ознайомитись 23 лютого 2022 року.

СУДДЯ: