Справа № 495/4933/21
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

14 лютого 2022 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

судді Заверюха В.О., при секретарі Червинській І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 , третя особа Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про звільнення з-під арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в якому просить звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартира, загальною площею - 118,6 кв.м., житловою площею 68,7 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 22.12.2011 року, винесеної державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Карамарковою Т.А..

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог

16.01.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 у забезпечення наданого кредиту за кредитним договором №ОД16/01/2008/840-К/4 був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Ливіцькою О.В., реєстровий в реєстрі за №66, об`єктом обтяження за яким є трикімнатна квартира, загальною площею - 118,6 кв.м., житловою площею 68,7 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 08.04.2020 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» та ПАТ КБ «Надра» було укладено договір №GL3N016222 про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В., за реєстровий в реєстрі за №577. Таким чином, ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» набуло право кредитора за кредитним договором №ОД16/01/2008/840-К/4 від 16.01.2008 року, який був укладений між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 , а також право іпотекодержателя за договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Ливіцькою О.В., реєстровий в реєстрі за №66. В ході моніторингу інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, було виявлено, що постановою №30480403 від 22.12.2011 року відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції накладено арешт на іпотечне майно, а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею - 118,6 кв.м., житловою площею 68,7 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно АСВП, вищевказане виконавче провадження завершено та знищене за закінченням терміну зберігання. Зазначений арешт на майно перешкоджає та унеможливлює здійснення ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» своїх прав як іпотекодержателя, зокрема, унеможливлює звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому підлягає скасуванню.

Стислий виклад позиції відповідача

Відповідач скористався своїм правом відповідно до ст.178 ЦПК України та на адресу суду надіслав відзив на позовну заяву та просив відмовити в задоволенні позову з наступних підстав. Позивач стверджує, що він є власником нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу серії ВКС №984309 від 16.01.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Ливіцькою О.В., зареєстрований в реєстрі за №64, а не ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія». Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.04.2021 року, справа №495/5839/14-ц в задоволенні заяви ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» в інтересах ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2 про заміну сторони її правонаступником відмовлено. Таким чином, позовна заява заявою ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 підлягає відмовленню. До заяви ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» додано копію договору №GL3N016222 від 08.04.2020 року про відступлення прав вимог з додатками, копію витягу з реєстру ЄДРПОУ, копію свідоцтва ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» від 22.01.2016 року, копію додатка до свідоцтва №435 серії ФК від 22.01.2016 року та копію наказу №12/05-14 від 12.05.2014 року. Проте, усі зазначені додатки в установленому порядку не засвідчені, а саме: не містять відмітки у документах «копія» чи «згідно з оригіналом», прізвища особи, яка засвідчує копію та дату такого посвідчення, через що є не допустимими доказами у справі. У заяві TOB «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» як на підставу своїх вимог посилається на договір №GL3N016222 від 08.04.2020 року про відступлення прав вимог. Предметом вказаного договору є відступлення ПАК КБ «Надра» новому кредитору ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» права вимоги за кредитними договорами з боржників, зазначених у Додатку №1. У той же час заявник не надав до суду вказаного документа, а в матеріалах справи відсутнє будь-яке підтвердження повноважень ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» щодо представництва інтересів кредитора та його заміни у кредитному договорі №ОД16/01/2008/840-К/4, укладеного 16.01.2008 року ПАК КБ «Надра» з ОСОБА_2 .. Таким чином, підстав для заміни кредитора у зобов`язанні ПАК КБ «Надра» з ОСОБА_2 не має.

Рух справи у суді

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.07.2021 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.10.2021 року в задоволенні клопотання представника ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» про залучення до участі КС «Афіна» в якості співвідповідача та Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору по цивільній справі №495/4933/21 за позовом ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 , третя особа Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про звільнення з-під арешту майна - відмовлено.

Представник ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» у судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечував проти задоволення позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову з підстав зазначених у відзиві.

Представник Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у судове засіданя не зявився, повідомлявся, причини неявки суду не відомі.

Суд вивчивши надані письмові докази дійшов висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що 16.01.2008 року між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №ОД16/01/2008/840-К/4, за умовами якого ПАТ «КБ «Надра» надав ОСОБА_1 кредит кредит в іноземній валюті у розмірі 86 969,60 доларів США.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 16.01.2008 року між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки, предметом якого є нерухоме майно: трикімнатна квартира АДРЕСА_3 , яка належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 16.01.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Ливіцькою О.В., зареєстрований в реєстрі за №64 та зареєстрований у Державному реєстрі правочинів 16.01.2008 року, №2635327.

08.04.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір №GL3N016222 про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В., за реєстровий в реєстрі за №577.

Відповідно до умов якого ПАТ «КБ «Надра» відступає ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» права вимоги до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осію зазначених у додатку №1 до цього договору. Згідно з додатком №1 до договору відступлення прав вимоги ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» набув право вимоги за кредитним договором №ОД16/01/2008/840-К/4 від 16.01.2008 року та іпотечним договором від 16.01.2008 року.

10.04.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №51942204 внесено відомості про те, що ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» є іпотекодержателем.

В позові представник позивача зазначає, що в ході моніторингу інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 19.04.2021 року, в межах виконавчого провадження №30480403, 22.12.2011 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Карамарковою Т.А. винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження, якою, на іпотечне майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 , накладено арешт та внесено відповідний запис №12062438.

ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» вважає, що зазначений арешт на іпотечне майно порушує його прав, як іпотекодержателя, зокрема, унеможливлює звернення стягнення на предмет іпотеки, у зв`язку із чим звернулось до суду з цим позовом.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів.

Цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони можуть вважатись визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Статтею 12 ЦК України передбачено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч.1 ст.575 ЦК України).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

За змістом ч.1, ч.6 ст.33 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Разом з цим відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в справі від 31.10.2018 року № 465/646/11, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на те, що в межах виконавчого провадження №30480403, 22.12.2011 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Карамарковою Т.А. винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження, якою, на іпотечне майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 , накладено арешт.

В звязку з чим, право ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» як іпотекодержателя порушено, вказане позбавляє позивача права на звернення стягнення на майно відповідача ОСОБА_1 , що є предметом іпотеки.

Право на накладення арешту на майно та заборону на його відчуження при виконанні виконавчих проваджень наявне у державного виконавця на підставі вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Підстави зняття арешту з майна у виконавчому провадженні визначено статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснив, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Таким чином, позивач має довести наявність юридичних фактів, з якими закон пов`язує право власності на арештоване майно іпотечне майно або право володіння ним на підставі закону чи договору з власником, а також факт порушення його права.

Однак, у даному випадку позивач (іпотекодержатель) є відмінним від поняття власник, оскільки іпотекодержатель лише має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника, що не наділяє іпотекодержателя ознаками власника майна.

Згідно ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ч.1 ст.316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

В силу ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з приписами статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 01.02.2022 року №297290692, власником квартири АДРЕСА_4 являється відповідач ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу серії ВКС №984309 від 16.01.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Ливіцькою О.В., зареєстрований в реєстрі за №64.

Таким чином, враховуючи, що на даний час ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» не є власником спірної квартири, інших речових прав на дану квартиру позивач не має, ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» в свою чергу просить суд скасувати арешт з нерухомого майна, яке зареєстровано за відповідачем ОСОБА_1 , тому суд вважає, що наявним арештом права позивача, як власника порушені бути не можуть.

Посилання позивача на те, що він як іпотекодержатель, який наділений переважним правом на задоволення своїх вимог за рахунок майна, переданого в іпотеку, має право на звернення до суду з позовом про звільнення іпотечного майна з-під арешту є безпідставними, оскільки відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», з позовом про зняття арешту з майна, може звернутися особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, а ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» не є власником спірного майна, а тому не в праві звертатися до суду з таким позовом.

За таких обставин вимоги позивача є безпідставними, оскільки суд не повинен втручатися в діяльність інших державних органів та підміняти його шляхом задоволення позову на підставі статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

В свої запереченняї представник відповідача посилався на цивільну справу №495/5839/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Судом були оглянуті матеріали цивільної справи №495/5839/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та встановлено наступне.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.10.2014 року позов ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки був задоволений.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за кредитним договором №ОД16/01/2008/840-К/4 від 16.01.2008 року, у розмірі 166 954,47 доларів США, що у еквіваленті становить 1 944 080,45 гривень, звернуто стягнення на предмет іпотеки, нерухоме майно, а саме: квартира, загальною площею 118.6 кв.м., під номером АДРЕСА_2 , яке належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом надання ПАТ «КБ «Надра» права укласти договір купівлі-продажу з будь-якими особами за ціною визначеною на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на час укладення правочину щодо відчуження вищевказаного предмету іпотеки. Кошти, отримані від реалізації предмету іпотеки, направити на погашення заборгованості за Кредитним договором № ОД16/01/2008/840-К/4 від 16.01.2008 року перед ПАТ «КБ «Надра» у розмірі 166 954,47 доларів США, що у еквіваленті становить 1 944 080,45 гривень.

На час реалізації вищевказаного майна передати його в управління ПАТ «КБ «Надра».

Надано право ПАТ «КБ «Надра»: - на отримання дублікатів правоустановчих документів у нотаріусів та у будь-яких інших органах державної влади, місцевого самоврядування та у будь-яких установах незалежно від форм власності; - на отримання витягу з реєстру прав власності нерухоме майно на дане нерухоме майно в Реєстраційній службі Головного управління юстиції в Одеській області, всіх підпорядкованих структурних підрозділах, в тому числі, але не виключно, в Реєстраційній службі Білгород-Дністровського міського управління юстиції або у інших органах, які будуть здійснювати функції з реєстрації речових прав на нерухоме майно; - отримувати довідки та документи, які необхідні для укладення та нотаріального посвідчення договору купівля-продажу.

З приміщення квартири під номером АДРЕСА_2 виселити осіб, які там проживають, без надання іншого приміщення.

З ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» (04655, м. Київ, вул. Артема,15, к/р НОМЕР_2 , МФО 380764, ) стягнутий сплачений судовий збір за розгляд позовної заяви в розмірі 3 897,60 (три тисячі вісімсот дев`яносто сім) гривень 60 (шістдесят) копійок.

01.02.2021 року ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» звернулось до суду з заявою про заміну стягувача - ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія», в рамках виконання заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.10.2014 року, справа №495/5839/14-ц за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.04.2021 року в задоволенні заяви ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача - ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія», в рамках виконання заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.10.2014 року, справа №495/5839/14-ц за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовлено.

Статтею 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Оскільки, ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» не надано суду доказів, що відбулась заміна стягувача в рамках виконання заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.10.2014 року, справа №495/5839/14-ц за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, в порядку передбаченому ст.442 ЦПК України, підстави для зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 , на які посилається позивач в своєму позові, ним не доведені належними, допустимими доказами, в зв`язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Висновки за результатами розгляду справи

З урахуванням вищевикладеного, керуючись принципом верховенства права, змагальності за яким кожна сторона повинна довести обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, диспозитивності відповідно до якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, на підставі досліджених доказів, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні суд приходить до висновку, що позивач не навів достатніх та належних підстав свого порушеного права як кредитора та іпотекодержателя, не довів, що він є власником нерухомого майна, яке є предметом даного позову, а відтак підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст.4, 12-13, 258, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 , третя особа Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про звільнення з-під арешту майна - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Заверюха В.О.