Номер провадження: 22-ц/813/19/22
Справа № 947/6656/21
Головуючий у першій інстанції Васильків О.В.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І.,

за участю секретаря Нечитайло Н.Ю.,

розглянувши у спрощеному порядку за відсутністю учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа - Київська районна адміністрація Одеської міської ради як орган опіки та піклування, про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення та інших вимог,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст заяви.

01 листопада 2021 року поштою в інтересах ОСОБА_1 до суду звернувся адвокат Ногай Д.С. з заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 12000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

При цьому адвокат Ногай Д.С. посилається на те, що за час розгляду справи ОСОБА_1 понесла витрати на правничу допомогу в розмірі 16000,00 грн. Судовим рішенням задоволено лише одну з чотирьох позовних вимог, в зв`язку з чим позивач повинен компенсувати 3/4 витрат на правничу допомогу відповідача, а саме 12000,00 грн.

Короткий зміст додаткового рішення суду першої інстанції.

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення судових витрат відмовлено.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву повністю, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що судом першої інстанції не враховано, що розглядалось чотири позовні вимоги, а фактично задоволена лише одна позовна, а тому необхідно застосувати принцип пропорційності і задовольнити вказану заяву.

Сповіщення сторін.

Про судове засідання, призначене на 26 жовтня 2022 року, сторони були належним чином сповіщені про дату, час та місце слухання справи.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 268 ЦПК України рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.

Повне судове рішення виготовлено 07 листопада 2022 року, про що зазначено у вступній частині постанови Одеського апеляційного суду.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно із ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

На підставі матеріалів справи встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа - Київська районна адміністрація Одеської міської ради як орган опіки та піклування, про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення та інших вимог задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 усунути перешкоди А.Ю. у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом вселення ОСОБА_2 у вказану квартиру. В задоволенні інших вимог ОСОБА_2 відмовлено. Стягнено з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн. в рівних частках.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що при ухваленні рішення по суті спору суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_2 , викладені в пунктах 2, 3, 4 позову відповідно до заяви від 06.08.2021 року (а.с.158-159), є такими, що охоплюються першою позовною вимогою щодо усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом вселення позивача у спірну квартиру, у зв`язку з чим вказані вимоги задоволенню не підлягають. З цього приводу суд першої інстанції вмотивовано зазначив, що задоволення позову в частині саме першої позовної вимоги не свідчить про те, що на 3/4 в позові ОСОБА_2 відмовлено, та тим паче не свідчить про наявність підстав для відшкодування ОСОБА_1 3/4 понесених нею судових витрат, оскільки пункти 2, 3 позовних вимог взагалі стосуються лише інших відповідачів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , та будь-яким чином не відносяться до ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, дослідивши матеріали справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необґрунтованість та недоведеність вимог ОСОБА_1 про стягнення судових витрат.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Скаржник не довела обставини, на які посилалась як на підставу своєї апеляційної скарги, жодного належного та допустимого доказу на спростування висновків суду першої інстанції не надала.

Щодо доводів апеляційної скарги, то колегія суддів зазначає, що у резолютивній частині рішення суду першої інстанції стягнено з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн. в рівних частках.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Також, Законом України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Стягнений судовий збір із відповідачів у розмірі 908 гривень відповідає одній позовній вимозі немайнового характеру відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Справа розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судове рішення виготовлено 07 листопада 2022 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк