Справа № 128/2735/20
УХВАЛА

20 грудня 2022 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді Шевчук Л.П.,

при секретарі судового засідання Ружицькій І.В.,

розглянувши в залі суду м. Вінниці заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Васильєвої Тетяни Юріївни у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ часток в натурі, -

в с т а н о в и в:

В провадженні судді Вінницького районного суду Вінницької області Васильєвої Т.Ю. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ часток в натурі.

Справа призначена до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області Васильєвої Т.Ю. від 19.12.2022 заявлений відповідачем відвід судді визнаний необгрунтованим, тому питання про відвід передано іншому судді , який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначений був у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Згідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд не вбачає необхідності вирішувати питання про відвід судді з повідомленням учасників справи.

Так, судом встановлено, що 19.12.2022 до Вінницького районного суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Васильєвої Т.Ю. у зв`язку з її недовірою судді, так як вважає суддю Васильєву Т.Ю. зацікавленою в розгляді вищевказаної цивільної справи. Вважає, що суддя не бере до уваги її відзив, працює лише в інтересах позивача; не бере до уваги її стан здоров`я на момент проведення судових засідань, оскільки суддя відхилила «заяву щоб перенести та не проводити судове засідання за її відсутності», пояснивши це тим, що відповідач присутня, вважає, що суддя з неї насміхалася та глузувала, чим учиняла дискримінацію стосовно неї; на її заяви про погане самопочуття та гострий біль, суддя запропонувала викликати швидку, після приїзду швидкої їй заміряли тиск, результат - 170/100 і поставлений діагноз: «гіпертонічний криз, можливе формування аневризми», відповідача було госпіталізовано. Відповідач стверджує, що суддя змушувала її бути на судовому процесі, при цьому намагалася провести засідання без неї. Також, відповідач зазначає, що не згодна з відповіддю Вінницького районного суду Вінницької області від 08.12.2022.

Отже вважає, що суддя Васильєва Т.Ю. є упередженою, тому просить відвести суддю від розгляду вищевказаної справи.

Ознайомившись із заявою відповідача про відвід судді, оглянувши матеріали цивільної справи, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Відповідно до статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

За умовами ч. 3 ч. 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (ч. 5 ст. 36 ЦПК України).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, дефініція «незалежний суд» означає насамперед «незалежний від виконавчої влади і сторін у справі».

Окрім того, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»). Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

Таким чином, об`єктивність розгляду справи, а отже вирішення її на основі суворого додержання законності забезпечується її розглядом суддею, щодо якого відсутні сумніви, в тому числі у стороннього спостерігача, в його неупередженості та безсторонності.

Відповідно до пункту 67 рішення ЄСПЛ у справі «Мироненко та Мартиненко проти України» особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

При вирішенні, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії»).

Згідно зі ст. 5 Кодексу суддівської етики, незалежність судді під час здійснення правосуддя є передумовою дії принципу верховенства права та невід`ємною складовою справедливого суду.

Разом з цим, законодавець висуває певні вимоги для подачі заяви про відвід, дотримання яких є необхідними та гарантує усунення можливого зловживання права на відвід.

Суд звертає увагу, що вирішальне значення при цьому має необхідність встановлення, що такі сумніви об`єктивно обґрунтовані. Сумнів у неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечну недовіру до суду та відповідно зміну його складу.

Отже, суд вважає, що жодного доказу вчинення суддею Васильєвою Т.Ю. дій, які свідчать про її необ`єктивність та неупередженість, суду відповідачем не надано, як і не надано доказів прихильності чи упередження судді у даній справі, що може впливати або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення.

Також, обставин, що суддя Васильєва Т.Ю. особисто, її близькі родичі чи члени її сім`ї заінтересовані в результатах провадження та наявності інших обставин, які викликають чи можуть викликати обґрунтований сумнів у її необ`єктивності та неупередженості під час розгляду даної цивільної справи, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що зазначені в заяві про відвід судді доводи відповідача ґрунтуються лише на її суб`єктивних припущеннях, які не підтверджені об`єктивними доказами, які би свідчили про упередженість судді Васильєвою Т.Ю. при розгляді даної цивільної справи, у зв`язку з чим заява про відвід судді задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Вінницького районного суду Вінницької області Васильєвої Тетяни Юріївни від розгляду цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ часток в натурі - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.П. Шевчук