РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022

м.Харків

Справа №761/34250/20

провадження 2/639/583/22

Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

за участю секретаря-Семенюк А.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю « Вердикт-Капітал», треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у жовтні 2020 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ( далі ТОВ) «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Клименко Р.В. про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису № 12661 від 15.05.2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» грошових коштів у розмірі 42 624,81 грн., судових витрат по оплаті судового збору та юридичної допомоги, моральної шкоди в сумі 15000 грн., а також утримані з пенсії позивача 6464,84 грн.за виконавчим провадженням за період з 01.09.2020 по 30.09.2021.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом порушені вимоги Закону України «Про нотаріат» , Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 № 296/5 та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів » від 29.06.1999 № 1172, не підтверджена безспірність заборгованості, не направлено вимоги про усунення порушень від відповідача, виконавчий напис вчинено з порушенням строків. Крім того, позивач зазначає, що 3.09.2014 вона з АТ «Альфа Банк» уклала кредитний договір, їй видана кредитна картка з кредитним лімітом 10 000 грн. Через зміну життєвих обставин, наступного дня, вона звернулась до Банку із заявою про розірвання договору, для чого вона зняла з рахунку та одразу повернула через касу банківської установи 10 011 грн. для припинення своїх зобов`язань, розірвала договір страхування і 3603, 95 грн. страхова компанія перерахувала АТ «Альфа Банк», а також отримала sмs- повідомлення на свій телефон про повне погашення кредиту та відповідну довідку. При зверненні з вимогами про стягнення моральної шкоди ОСОБА_1 посилається на те, що зазначена ситуація негативно відображається на її психічному та емоційному стані, вона стала знервованою та дратівливою, втратила сон, постійно знаходиться у нервовому стресі, змушена нести додаткові витрати на здійснення правової допомоги.

Відповідач представник ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився,про день і час розгляду справи повідомлявся завчасно, заперечуючи проти позову подав відзив на позовну заяву, в якому цитує вимоги ст.ст.50, 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», положення Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України.

По суті позову заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, відзив не містить ( а.с.92-94, 114-119,219-223).

Представником відповідача також заявлено клопотання про зменшення витрат на правову допомогу , але одночасно просить суд відмовити у стягненні цих витрат, оскільки не подано належних та допустимих документів, які підтверджують оплату юридичних послуг, а також обгрунтованість вартості послуг, виходячи, на думку відповідача, із середньої заробітної плати в регіоні на місяць та відповідно за день ( а.с. 95-96,105-107, 207-210).

Від представника відповідача надійшло клопотання стосовно позовних вимог про стягнення моральної шкоди у розмірі 15000 грн., в якому він просить у задоволенні позовних вимог відмовити через відсутність доказів і аргументів, обставин про значний психологічний стрес, погіршення стану здоров`я позивача, приниження людської гідності та протиправні дії з боку відповідача ( а.с. 184-186).

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 15.01.2021 позовна заява прийнята до розгляду після усунення позивачем недоліків ( а.с. 75-76).

На підставі ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 06.04.2021 матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 передані на розгляд Жовтневому районному суду м.Харкова ( а.с. 98-99).

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 14.07.2021 цивільна справа прийнята до провадження та витребувано у приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика В.В.копія виконавчого напису № 12661 від 15.05.2020 та документи, на підставі яких вчинено виконавчий напис ( а.с. 148).

Приватним нотаріусом ухвала суду не виконана. За інформацією Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ), наказом Міністерства юстиції України від 07.08.2020 № 2691/5 анульовано свідоцтво на зайняття нотаріальною діяльністю на ім`я ОСОБА_2 . Документи нотаріального діловодства та архів приватного нотаріуса на зберігання до Київського обласного державного нотаріального архіву не передавалися ( а.с. 195-196).

09.09.2021 задоволена заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 62347556, відкритому 16.06.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. на підставі виконавчого напису №12661 від 15.05.2020, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика В.В. ( а.с. 161-162).

Суд, вислухавши вступне слово та пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 15.05.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №12661 про стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором 500513732 від 03.09.2014, укладеним з Акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Кредитні ініціативи», правонаступником всіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2019-1КІ/Веста від 26.12.2018 р. є ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», правонаступником якого на підставі договору відступлення прав вимоги 16-01/19/1 від 16.01.2019 р. є ТОВ «Вердикт Капітал», суми заборгованості 42 624,81 грн., в тому числі простроченої заборгованості за сумою кредиту-18 194,82 грн., простроченої заборгованості за користування кредитом-503, 64 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом- 15 7759,86 грн., строкової заборгованості за сумою кредиту-1813,35 грн., строкової заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом-14 397,96 грн., строкової заборгованості за штрафами і пенями- 10150 грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 16.01.2019 р. по 11.03.2020 р. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто додатково 650 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню, складає 43 274,81 грн. ( а.с.14, 51).

Інформації про перелік документів, поданих нотаріусу відповідачем, як кредитором, для отримання виконавчого напису, суду не надано.

З виконавчого напису випливає, щоАкціонерне товариство «Альфа-Банк» згідно договору 1 від 21.06.2016 р. передало право вимоги за кредитним договором № 500513732 від 03 вересня 2014 р. Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи», яке відступило право вимоги за аналогічним договором № 2019-1 КІ/ Веста від 26.12.2018 р. ТОВ « Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста». Останне, відповідно до договору відступлення 16-01/19/1 від 16.01.2019 р. відступило права вимоги ТОВ «Вердикт Капітал».

Приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Клименко Р.В., на підставі заяви ТОВ « Вердикт Капітал» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №62347556 від 14.06.2020 р. за адресою місця проживання ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , хоча позивачу така адреса невідома, бо вона зареєстрована та проживає по АДРЕСА_2 ( а.с. 48-49,69-70).

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження").

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік).

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат"для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України "Про нотаріат"визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку).

Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Пунктом 1 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. На момент звернення заінтересованих осіб до нотаріуса з метою ініціювання вчинення нотаріальної дії відсутність спору про право цивільне є обов`язковою умовою, а наявність спору у свою чергу унеможливлює вчинення нотаріальної дії і є перешкодою, яка утворює підстави для відкладення і зупинення нотаріального провадження (стаття 42 Закону України "Про нотаріат").

Інформації про укладення АК «Альфа-Банк» і ОСОБА_1 кредитного договору № 500513732 від 03.09.2021 р., його умови, строк кредитування, а також достовірних даних про посвідчення договору нотаріально, матеріали справи не містять.

Неможливість вчинення виконавчого напису на кредитному договорі без його нотаріального посвідчення відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17.

Суд позбавлений можливості встановити, чи були надані нотаріусудокументи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру,як зазначено у виконавчому написі.

Про спірність заборгованості свідчить нарахування відповідачем разом з простроченою заборгованістю за сумою кредиту та відсоткам строкової заборгованості по кредиту та відсоткам, строкової заборгованості за штрафами і пенями- 10150 грн. 600 грн. за відсутністю відомостей визначеного договором строку кредитування та настання права вимоги. При цьому, сума процентів майже в 13 разів перевищує суму кредиту-2 316,99 грн. майже в і складає 30 157,82 грн.

Укладаючи кредитний договір у 2014 та видаючи кредитну картку ОСОБА_1 , строк кредитування мав би відповідати строку дії кредитної картки та не перевищував чотирьох років. Між тим, стягнення заборгованості проводиться з 16.01.2019 по 11.03.2020, тобто через два з половиною роки після відступлення АТ «Альфа Банк» право вимоги у червні 2016, тому за відсутністю даних та детального розрахунку суми заборгованості, що відступлена та суми, яку відповідач просить стягнути з ОСОБА_1 , включаючи строкову, заборгованість вочевидь не є безспірною. Нотаріусом також порушені вимоги ст. 88 Закону України «Про нотаріат» щодо строку, протягом якого може бути вчинено виконавчий напис.

Матеріалами справи підтверджено та не заперечується ОСОБА_1 , що за кредитним договором вона отримала через касу АТ «Альфа Банк» 10 000 грн. 09.09.2014 згідно заяви позивача . Відповідно до квитанції № 81269 від 09.09.2014 ОСОБА_1 за кредитним договором № 500513732 від 03.09.2014 оплатила заборгованість в сумі 10 011 грн. ( а.с. 13,66-67).Таким чином, за кредитним договором № 500513732 від 03.09.2014 заборгованість була повністю погашена в день отримання кредиту 09.09.2014.

Обґрунтовуючи позов, позивач ОСОБА_1 , серед іншого, посилалась на те, що виконавчий напис вчинено без попереднього направлення йому будь-якої письмової вимоги або повідомлення, зокрема і даних про укладені договори про відступлення новим кредиторам прав за кредитним договором між позивачем і ТОВ, зокрема «Вердикт Капітал».

У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750св20) Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу.

Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат».

Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Аналогічні висновки щодо необхідності повідомлення боржника про усунення порушень викладені у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі № 357/12818/17, від 10 квітня 2019 року у справі № 201/11696/16 , від 18 жовтня 2019 року у справі № 591/6609/16, від 01 квітня 2020 року у справі № 236/2511/17.

Відомостей про факт направлення стягувачем повідомлення з вимогою сплатити борг і погасити кредитну заборгованість, а також отримання / неотримання позивачем (боржником) такого повідомлення відповідачем суду не надано.

З огляду на встановлені обставини суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення.

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, постанова приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Клименка Р.В. від 20.07.2020 ВП № 62344556 про стягнення з пенсії ОСОБА_1 48 602,29 грн., включаючи винагороду приватного виконавця, витрат на проведення виконавчих дій, надійшла до Управління 23.07.2020 . За період з 01.09.2020 по 30.09.2021 з пенсії утримано 6464,84 грн.Виконавчий документ повернуто без подальшого виконання згідно постанови приватного виконавця від 04.10.2021.

За положеннями ч. 1ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегає його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норми 1212 ЦК України, викладених у постанові від 16 січня 2019 року в справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18) зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи: в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна. Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не грунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

З огляду на те, що виконавчий напис приватного нотаріуса, за яким відкрито виконавче провадження та стягнути кошти визнається судом таким, що не підлягає виконанню, відсутні правові підстави набуття відповідачем грошових коштів , тому сума 6464,84 грн. підлягає стягненню з ТОВ « Вердикт Капітал».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатурута адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок відповдача у судовому процесі позивач надав суду договір П-1055 від 14.10.2020, квитанції від 15.10.2020, 22.10.2020 на суму 4590 грн., 3000 грн., 300 грн. відповідно про оплату , акт про надання юридичних послуг від 15.02.2021 і 22.10.2020 ( а.с. 194, 197,198).

У даному акті зазначено найменування видів правової та професійної правничої допомоги (послуг), що були надані ОСОБА_1 на виконання вказаного Договору на загальну суму гонорару у розмірі 7890 грн.

Частина 3 ст. 141 ЦПК України встановлює, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявні підстави для відшкодування витрат на правничу допомогу, оскільки вони є фактично понесеними.

Разом з тим суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Як зазначено в акті про надання юридичних послуг , на правовий аналіз, заснований на матеріалах справи , витрачено три години і вартість послуг склала 2290 грн., що не відповідає критерію реальності та розумності, оскільки адвокату надано виконавчий напис нотаріуса, який позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню.Такі справи не потребують « аналізу, заснованого на матеріалах справи» та тривалості часу вивчення виконавчого напису, оскільки інших документів, які треба було аналізувати, матеріали справи не містять.Отже, зазначена сума не підлягає стягненню з відповідача, тому розмір витрат на правничу допомогу зменшується за клопотанням представника відповідача, до 5600 грн.( 7890 грн.-2290 грн.).

На обгрунтування вимог в частині стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 15 000 грн. позивач стверджує, що ситуація, яка виникла між сторонами, негативно відобразилася на її психічному та емоційному стані, вона втратила сон, постійно перебуває у стані нервового стресу.

Частинами 13 статті 23 ЦК України та роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При цьому враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, тобто заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. При відшкодуванні моральної шкоди необхідно з`ясовувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних страждань, а також в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керується.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження розміру грошового відшкодування моральної шкоди, понесених моральних страждань, пов`язаних з порушенням звичайного способу життя, погіршенням стану здоров`я, тому в цій частині у задоволенні позовних вимог суд відмовляє.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 133, 141, 259, 264, 265, 274 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю « Вердикт-Капітал», треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович- задовольнити частково.

Визнати вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем виконавчий напис від 15 травня 2020 р. за реєстровим № 12661, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Вердикт Капітал», якому Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестохіллс Веста» на підставі договору 16-01/19/1 від 16.01.2019 р. відступлено право вимоги, якому за аналогічним договором № 2019-1 КІ/ Веста від 26.12.2018 р. передано право вимоги Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи», що було правонаступником всіх прав та обов`язків Акціонерного товариства «Альфа-Банк» за договором 1 від 21.06.2016 р., заборгованість за кредитним договором № 500513732 від 03 вересня 2014 р., що виникла з 16.01.2019 р. по 11.03.2020 р., а саме суму простроченої заборгованості за сумою кредиту-503,64 грн., суму простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом- 15 759,86 грн., строкової заборгованості за сумою кредиту- 1813,35 грн., строкової заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом-14 397,96 грн., строкової заборгованості за штрафами і пенями-10 150 грн., а також витрати, пов`язані з вчиненням нотаріального напису-650 грн., а всього 43 274 грн. 81 коп. таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 в порядку повернення стягнутого за виконавчим написом, вчиненим 15 травня 2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем за реєстровим №12661, грошові кошти в сумі 6464 грн. 84 коп., судові витрати-8576 грн. 40 коп., а всього 15 041 (п`тнадцять тисяч сорок одна) грн. 24 коп.

У іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони: позивач- ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 );

Відповідач- Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, м.Київ, вул.Кудрявський узвіз, 5-Б);

Треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович ( м. Бровари, вул.Грушевського, 15, під`їзд 5, офіс № 6);

- приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович (м.Київ, вул. Поправки Юрія, 6, офіс 31).

Повне судове рішення складено 02.11.2022.

СУДДЯ -