Справа № 303/4871/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 листопада 2022 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Кондор Р.Ю., Мацунич М.В.,

з участю секретаря: Терпай С.М..

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 28 лютого 2022 року у справі № 303/4871/21 (Головуючий: Гутій О.В.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Баранова Ж.В. про визнання договору купівлі-продажу недійсним на підставі ст. 230 ЦК України та поновити право власності на житловий будинок.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 17 серпня 2020 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку і укладаючи спірний договір, позивачка вважала, що укладає договір довічного утримання, оскільки ними попередньо була досягнута саме така домовленість, яка відповідала її інтересам.

Однак, довірившись відповідачу, правочин було підписано та оформлено в нотаріуса як договір купівлі-продажу (договір було укладено внаслідок обману, а саме навмисних цілеспрямованих дій відповідача, які мали на меті створити хибне сприйняття дійсності, зумовлене неправильним, викривленим її відображенням, з метою заволодіння її майном, зловживання довірою, шляхом ошуканства.

Здійснюючи свої наміри, відповідач діяв умисно, оскільки угода не була б укладена за умови повідомлення її про дійсні обставини. Відповідач взамін пообіцяв з своєю дружиною, що будуть піклуватися про неї, що вони переїдуть до неї жити, щоб допомагати по господарству, забезпечувати, харчуванням, ліками, допомагати в утриманні в належному стані житлового будинку та присадибної ділянки. Однак, обов`язків по догляду та утриманню відповідач не виконував, кошти за цією угодою вона не отримувала, що свідчить про невиконання сторонами умов укладеного договору.

Вказує, що вона як людина похилого віку за станом здоров`я потребує стороннього догляду та матеріальної допомоги, спірний будинок є єдиним її житлом, вона продовжує в ньому проживати, передача будинку фактично не відбулася, що підтверджує реальні наміри на укладення договору довічного утримання, а не договору купівлі-продажу.

Позивачка зазначає, що вона погоджувалася на передачу нерухомого майна у власність відповідача лише за умови довічного утримання, й укладаючи спірний договір, помилилася внаслідок обману та зловживання довірою щодо правової природи і змісту правочину, прав та обов`язків, які виникнуть після його укладення між нею і відповідачем.

Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила визнати договір купівлі-продажу недійсним на підставі ст. 230 ЦК України та поновити право власності на житловий будинок, оскільки укладений договір не відповідав її внутрішній волі, так як мала намір укласти договір довічного утримання.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 28 лютого 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для відмови у позові відсутні, так як оспорюваний договір був укладений позивачкою під впливом обману, між сторонами була інша домовленість про укладення договору довічного утримання, що підтверджено у суді поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Позивачка людина похилого віку, потребує стороннього догляду та матеріальної допомоги, а відповідач з дружиною обіцяв доглядати за нею та надавати допомогу за умови укладення договору купівлі-продажу належного їй на праві власності будинку за символічну плату.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її представника адвоката Мочкош Л.В. які підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, представника ОСОБА_2 адвоката Стегури Н.Р., яка просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Встановлено, що 17 серпня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Закарпатської області Барановою Ж.В., зареєстрований в реєстрі за № 632.

Згідно цього договору ОСОБА_1 продала, а ОСОБА_2 купив належний продавцю житловий будинок з приналежними до будинку надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 і продаж продавцем житлового будинку відбувається за ціною 21700,00 грн., які продавець отримав від покупця перед підписанням цього договору повністю. Претензій по розрахунку сторони одна до одної не мають.

Згідно з ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з положеннями ч.ч. 2, 3 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, а волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

ОСОБА_1 , як на підставу визнання договору купівлі-продажу будинку недійсним, посилається на ст. 230 ЦК України, яка встановлює правові наслідки правочину, який вчинено у результаті обману.

Згідно зі ст. 230 ЦК України під обманом розуміється умисне введення в оману сторони правочину його контрагентом щодо обставин, які мають істотне значення. Тобто при обмані завжди наявний умисел з боку другої сторони правочину, яка напевно, знаючи про наявність чи відсутність інших обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї, спрямовує свої дії для досягнення цілі вчинити правочин. Обман може стосуватися тільки обставин, які мають істотне значення, тобто природи правочину, прав та обов`язків сторін, властивостей і якості речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Обгрунтовуючи свої вимоги позивач зазначала, що укладаючи спірний договір, вона вважала, що укладає договір, вона вважала, що укладає договір довічного утримання, оскільки ними попередньо була досягнута саме така домовленість, яка відповідача її інтересам. Однак, довірившись відповідачу правочин було підписано та оформлено в нотаріуса як договір купівлі-продажу який був укладений внаслідок обману а саме навмисних цілеспрямованих дій відповідача, які мали на меті створити хибне сприйняття дійсності, зумовлене неправильним, викривленим її відображенням, з метою заволодіти її майном, зловживати довірою, шляхом ошуканства.

Позивачка зазначала, що вона, як людина похилого віку за станом здоров`я потребує стороннього догляду та матеріальної допомоги, спірний будинок є єдиним її житлом, вона продовжує в ньому проживати, передача будинку фактично не відбулася, що підтверджує реальний намір на укладення договору довічного утримання, а не договору купівлі-продажу.

Згідно договору купівлі-продажу житловий будинок продано за ціною 21700,00 грн. у відповідності до оцінки вартості житлового будинку складеного ФОП ОСОБА_6 15.08.2020 року, а з наданого висновку про вартість оцінюваного майна проведеного ПП «Експерт-Сервіс» ринкова вартість об`єкта оцінки становить 769 190,00 грн., тобто має місце заниження реальної вартості житлового будинку, що має істотне значення для досягнення згоди при укладенні таких договорів.

Позивачка також зазначила, що вона не отримувала кошти за договором купівлі-продажу і відповідач не подав суду докази на підтвердження передачі коштів при укладенні договору.

Оскільки ОСОБА_1 є особою похилого віку, потребує сторонньої допомоги, фактично проживає у будинку, яке є її єдиним місцем проживання і не мала намір відчужувати будинок, а бажала укласти договір довічного утримання для забезпечення своєї старості і договір було укладено внаслідок обману, не повідомлення позивача про дійсні істотні умови правочину для спонукання укладення невигідного договору купівлі-продажу та з метою заволодіння майном, зловживання довірою з боку відповідача.

Судова колегія вважає, що висновок суду першої інстанції про не доведення позивачем обставин, які б свідчили про введення його в оману відповідачем згідно зі ст. 230 ЦК України, як і не доведення самого факту обману та наявність умислу у діях відповідача, не заслуговують на увагу і спростовуються вищенаведеними обставинами, і такий договір купівлі-продажу у відповідності до ст.ст. 203, 215, 230 ЦК україни є недійсним.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у відповідності до п.п. 1, 2, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України із ухваленням нового рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково із вищезазначених підстав.

Судові витрати у відповідності до ст.ст. 133, 141 ЦПК України підлягають стягненню із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у розмірі 2 370 грн. сплачених позивачем судового збору при зверненні у суд із позовом та за подання апеляційної скарги.

Крім того, у відповідності до ч.7 ст. 158 ЦПК України підлягають скасуванню заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 22 квітня 2022 року.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, ст.ст. 203, 215, 230, 656 ЦК України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 28 лютого 2022 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 17 серпня 2020 року укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

У решті позову відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 370 грн. сплаченого судового збору.

Скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 22 квітня 2022 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 листопада 2022 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой