КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №824/147/22
провадження № 22-з/824/980/2022
Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кравець В.А.
за участю секретаря судового засідання - Шевчук А.В.
учасники справи:
позивач (арбітражний розгляд) - IEC Industrie Export GmbH
відповідач (арбітражний розгляд) - Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву представника IEC Industrie Export GmbH - Муляра Євгенія Григоровича про відшкодування витрат на правову допомогу у цивільній справі за заявою директора відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» Олега Дорошенка про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 11 серпня 2022 року у справі №230/2021 за позовом IEC Industrie Export GmbH (Німеччина) до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (Україна) про стягнення 14 575,61 євро, у тому числі: 14 130 євро основного боргу та 445,61 євро 3% річних, -
17 листопада 2022 року директор відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» Олег Дорошенко звернувся до Київського апеляційного суду із заявою про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 11 серпня 2022 року у справі №230/2021.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 грудня 2022 року у задоволенні поданої заяви відмовлено.
Рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 11 серпня 2022 року - залишено без змін.

05 грудня 2022 року до Київського апеляційного суду надійшла заява представника IEC Industrie Export GmbH - Муляра Євгенія Григоровича про відшкодування витрат на правову допомогу, в якій останній, посилаючись на те, що однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалено судове рішення, вважає за доцільне реалізувати своє право на зазначене відшкодування та просить покласти на відповідача судові витрати позивача на професійну правничу (правову) допомогу, пов`язані з розглядом справи №824/147/22 у розмірі 400 євро.

Відповідно до частин третьої-четвертої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Представник заявника IEC Industrie Export GmbH - Муляр Євгеній Григорович у судовому засіданні вимоги поданої ним заяви підтримав та просив задовольнити.

Представник ДП «НАЕК «Енергоатом» - Дорошенко Олег у судовому засіданні проти заяви заперечував, надав письмове клопотання про відмову/зменшення стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

У запереченнях посилається на те, що згідно пункту 9.3 Контракту від 03 січня 2020 року №53-129-01-20-02039 на сторони покладаються усі витрати, пов`язані з веденням судової справи, послуги перекладачів, адвокатів, консультантів тощо, а тому зазначені витрати не можуть бути покладені на відповідача.

Також зазначає, що з огляду на умови контракту між сторонами вимоги поданої заяви не можуть вважатися обґрунтованими, а вказані витрати неминучими, оскільки позивачем не доведено відсутність можливості здійснювати представництво інтересів своєї компанії у порядку самопредставництва, а тому позивач зловживає своїм правом на стягнення додаткових витрат у даній справі з відповідача.

Додатково зазначає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає складності справи, обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт та є неспівмірним ані з ціною позову, ані з розміром коштів стягнутого на користь позивача за рішенням МКАС, оскільки всі обставини справи є встановленими, а заперечення представником стягувача готувалися з урахуванням вже встановлених обставин, що не потребувало значних зусиль.

Просить відмовити повністю у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу; у разі задоволення судом вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу - зменшити їх.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., дослідивши матеріали справи та врахувавши пояснення представника IEC Industrie Export GmbH і заперечення представника ДП «НАЕК «Енергоатом», колегія суддів доходить висновку, що заява про відшкодування витрат на правову допомогу підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Матеріалами справи встановлено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат представник IEC Industrie Export GmbH - Муляр Євгеній Григорович навів у запереченнях на заяву про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 11 серпня 2022 року у справі №230/2021, зазначивши, що позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи 400 євро витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п. 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як убачається з матеріалів справи, до заяви про відшкодування витрат на правову допомогу представником IEC Industrie Export GmbH - Муляром Євгенієм Григоровичем долучено документи на підтвердження витрат, понесених позивачем на оплату професійної правничої допомоги.

28 липня 2021 року між IEC Industrie Export GmbH та Адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «Копусь і Муляр» укладено договір про надання правової допомоги, а також 11 листопада 2022 року Додаткову угоду №2 до вказаного договору.

Відповідно до пункту 1 Додаткової угоди №2 в порядку та на умовах, визначених Договором, клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання зобов`язується здійснювати представництво клієнта в Київському апеляційному суді під час розгляду заяви про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 11 серпня 2022 року у справі №230/2021.

Адвокатським об`єднанням здійснено наступні дії: консультація клієнта; формування правової позиції та узгодження її з клієнтом; підготовка та подання заперечення на заяву про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 11 серпня 2022 року у справі №230/2021; участь у судових засіданнях у справі №824/147/22; підготовка та подання заяви про відшкодування витрат на правову допомогу.

Згідно пункту 2 Додаткової угоди №1 загальна сума Додаткової угоди (сума гонорару Адвокатського об`єднання) становить 400 євро, які клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню протягом, 3 робочих днів з дати укладення даної Додаткової угоди.

Вищевказана сума - 400 євро сплачена IEC Industrie Export GmbH Адвокатському об`єднанню «Юридична фірма «Копусь і Муляр» згідно з Рахунком №49/2021/5 від 11 листопада 2022 року, що підтверджується банківською випискою по рахунку від 16 листопада 2022 року.

Заперечення представника ДП «НАЕК «Енергоатом» - Дорошенка Олега є неспроможними з огляду на те, що не спростовують право позивача на адвоката, факт понесення витрат на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі та неминучість таких витрат, оскільки останні пов`язані з розглядом справи в суді саме за заявою ДП «НАЕК «Енергоатом» про скасування рішення МКАС.

Окрім того, сторона відповідача, заявляючи клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, не обґрунтувала неспівмірність та/або завищення розміру таких витрат.

Таким чином, оскільки представник IEC Industrie Export GmbH - Муляр ЄвгенійГригорович згідно з положеннями статті 81 ЦПК України довів надання правової допомоги у суді у розмірі 400 євро, суд доходить висновку, що за наявності у тексті додаткової угоди умов щодо розміру, форми і порядку обчислення адвокатського гонорару, проаналізувавши обсяг наданих Адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «Копусь і Муляр» послуг, необґрунтованості клопотання іншої сторони про відмову/зменшення таких витрат, відсутні підстави для відмови або зменшення заявлених стороною позивача до відшкодування витрат на правову допомогу, які належно підтверджені.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що суд має право у своєму судовому рішенні вказувати про стягнення грошової суми в іноземній валюті, у якій і підлягає тоді його виконання (дивитись, наприклад, постанови Великої Плати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц, від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц та у справі № 464/3790/16-ц, від 23 жовтня 2019 року у справі № 723/304/16-ц).

У зв`язку з цим, враховуючи договірні умови оплати IEC Industrie Export GmbH (Німеччина) адвокатських послуг, апеляційний суд визначає відшкодування витрат на правничу допомогу в євро.

Відповідно до вимог статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Зважаючи на те, що апеляційним судом не було вирішено в ухвалі Київського апеляційного суду від 05 грудня 2022 року питання про стягнення з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь IEC Industrie Export GmbHвитрат на професійну правничу допомогу з огляду на те, що представником позивача не було подано до ухвалення рішення відповідних доказів на підтвердження факту та розміру понесених витрат, а такі докази було долучено до заяви про відшкодування витрат на правову допомогу, суд доходить висновку про задоволення поданої заяви та необхідність ухвалити додаткове рішення у справі.

Отже, ураховуючи те, що у задоволенні заяви про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 11 серпня 2022 року у справі №230/2021 було відмовлено у повному обсязі, зважаючи на надані представником позивача докази понесення витрат на професійну правничу допомогу, а також необґрунтованість клопотання відповідача про відмову/зменшення витрат на оплату правничої допомоги, з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь IEC Industrie Export GmbH підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 400 євро.

Керуючись статтею 270 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі судді, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника IEC Industrie Export GmbH - Муляра Євгенія Григоровича про відшкодування витрат на правову допомогу- задовольнити.

Постановити додаткову ухвалу у справі за заявою директора відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» Олега Дорошенка про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 11 серпня 2022 року у справі №230/2021 за позовом IEC Industrie Export GmbH (Німеччина) до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (Україна) про стягнення 14 575,61 євро, у тому числі: 14 130 євро основного боргу та 445,61 євро 3% річних.

Стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (; 01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3) на користь IEC Industrie Export GmbH(Dammwerg 7, Mainz, Germany, D-55130; Trade register number: HRB 45907; Individual taxpayer number: 26 658 04444) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 400 (чотириста) євро.

Додаткова ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено «19» грудня 2022 року.

Суддя В.А. Кравець