Справа № 362/2284/22
Провадження 2/362/2432/22
У х в а л а

"02" грудня 2022 р. суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Кравченко Л.М., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Васильківської міської ради про визнання нежитлової будівлі житловою та визнання права на житлову будівлю, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернуся до Васильківського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просить визнати нежитлову будівлю (банно-прачечний комбінат), розташовану на земельній ділянці комунальної власності кадастровий номер :01:006:0041, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 320,9 кв.м, житловою площею 152,5 кв.м, житловим будинком садибного типу; перевести дану нежитлову будівлю з приватного нежитлового фонду в приватний житловий фонд та визнати за ним право власності на житловий будинок садибного типу.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності ціна позову визначається - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Позивачем зазначено ціну позову у розмірі 548529,00 грн.

Отже, позовна вимога про визнання нежитлової будівлі житловою та визнання права на житлову будівлю є вимогою майнового характеру.

А тому, вивчивши матеріали справи суддя дійшов висновку, що всупереч положенням ст. ст. 175, 177 ЦПК України, визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна.

Документ, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору - це звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" надалі - Закону).

Як роз`яснено у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007 р. № 11, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Згідно ч. ч. 1, 5 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

За таких обставин, позивачу необхідно визначити ціну позову, виходячи з дійсної вартості нерухомого майна шляхом замовлення оцінки майна з дотриманням вимог чинного Законодавства та сплатити судовий збір у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір» з урахуванням звітів про оцінку майна, надати додатки до позовної заяви для суду та сторін по справі.

Суддя роз`яснює, що дійсну ціну позову можливо встановити шляхом звернення позивача до відповідних експертних та інших установ для визначення оцінки майна, після чого можливо встановити дійсну ціну позову і сплатити відповідний розмір судового збору.

Оскільки позовна заява містить недоліки, то суддя відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України, передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 175, 185, 260, 353 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 до Васильківської міської ради про визнання нежитлової будівлі житловою та визнання права на житлову будівлю, - залишити без руху та надати строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити, що у разі не усунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, заява буде вважатись неподаною та повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М.Кравченко