Провадження № 2/521/1502/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2022 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Мазун І.А.

за участю секретаря судового засідання - Кусяк О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Салюшенс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору- ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та припинення права власності, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м.Одеси звернулося ТОВ «Консалт Салюшенс» з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладеним 27.02.2017р. між ОСОБА_1 , від імені якої діяв ОСОБА_4 , та ОСОБА_2 недійсним.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначав, що 03.09.2008 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Надра» було укладено кредитний договір № ОД26/09/2008/840-К/65.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси у справі від 05.04.2012р. у справі № №1522/4359/2012 позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» задоволено; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "НАДРА" заборгованість за кредитом в розмірі 146566, 66 доларів США, що за курсом НБУ складає 165477 доларів США 92 цента, що за курсом НБУ складає 1 321 258 гривень 45 копійок. Однак незважаючи на те, що рішення набрало законної сили, боржниками не виконується. Більш того, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її колишній чоловік ОСОБА_4 , активно ухиляється від виконання рішення суду, зловживає своїми процесуальними правами та чинить опір стягувану у реалізації ним судового рішення.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18.06.2020р. у справі №1522/4359/2012 було замінено стягувача в виконавчих листах з ПАТ «КБ «Надра» на ТОВ «Консалт Солюшенс».

ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу на дану ухвалу, однак ухвалою Одеського апеляційного суду від 15.09.2020р. апеляційну скаргу повернуто скаржнику.

В подальшому, ТОВ «Консалт Солюшенс» подало до суду в рамках тієї ж справи заяву про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строків на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Одразу після того, як було призначено розгляд даної заяви, ОСОБА_1 знову подає апеляційну скаргу на ту ж саму ухвалу від 18.06.2020 року, яка їй знову була повернута.

27.02.2017р. ОСОБА_1 , від імені якої діяв представник за довіреністю ОСОБА_4 , уклала договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_2 , з ОСОБА_2 , який, ймовірно, є родичем ОСОБА_4 .

06.03.2017р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 було укладено договір позики, в забезпечення якого було укладено договір іпотеки, за яким ОСОБА_2 передав в іпотеку квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

30.01.2018р. вказану іпотеку було припинено і одразу відчужено вищезазначену квартиру третій особі.

Позивач вважає, що оскаржуваний договір був направлений виключно на шкоду кредитору з метою унеможливлення потенційного стягнення за рахунок продажу у виконавчому провадженні квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

27.03.2020 року було проведено електронний аукціон № UA-EA-2020-03-05-000053-b за лотом № GL3N216954 за кредитним портфелем, що складається з прав вимоги за 187 кредитними договорами, що забезпечені іпотекою та 1 беззаставним кредитним договором. Переможцем визнано ТОВ «Консалт Солюшенс» , що підтверджується протоколом електронного аукціону № UA-EA-2020-03-05-000053-b.

24.04.2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» укладено договір № GL3N216954_ПВ_188 про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 125.

За змістом пункту 1 даного договору банк відступив Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набув права вимоги Банку до позичальників, та/або заставодавців, та/або поручителів, зазначених у Додатку 1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), та/або договорами поруки та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень та додатків до них, згідно реєстру у додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом - «Основні договори», надалі за текстом - Права вимоги. Новий кредитор сплачує Банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.

За змістом пункту 66 Додатку № 1 до Договору № GL3N216954_ПВ_188 про відступлення прав вимоги від 24.04.2020 року (копія - додаток № 3) до Заявника ТОВ «Консалт Солюшенс» перейшло право вимоги, серед іншого, до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , за кредитним договором №ОД26/09/2008/840-К/65 від 03 вересня 2008 року, договору поруки № ОД26/09/2008/840-П/65 від 03 вересня 2020 року.

Позивач вважає, що укладаючи спірний договір, відповідач мала ціль уникнути звернення стягнення на майно а отже цей договір купівлі-продажу є фіктивним.

В подальшому позивач уточнив свої позовні вимоги та просив, крім раніше заявлених вимог про визнання договору недійсним, припинити право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 .

Протокольною ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 30.06.2022р. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено ОСОБА_7 , оскільки 30.01.2018р. спірна квартира була відчужена ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

В останнє судове засідання представник позивача не з`явився, сповіщений належним чином. Надав суду заяву про проведення подальшого розгляджу справи у його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. У зв`язку з відсутністю в Малиновському районному суді м.Одеси 05.12.2022р. елетропостачання та великою кількістю отриманої судом кореспонденції заява представника позивача була зареєстрована канцелярією суду 08.12.2022р.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, сповіщені належним чином. Представник ОСОБА_8 - ОСОБА_4 подав відзив на позовну заяву, в якому вказував, що заявлені вимоги є безпідставними та недоведеними, а тому просив в їх задоволенні відмовити. Також представником ОСОБА_2 - ОСОБА_4 надані письмові пояснення, в яких він заперечує проти задоволення позову.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору в останнє судове засідання не з`явилася, сповіщена належним чином. В попередніх судових засіданнях проти позову також заперечувала, оскільки її довіритель є добросовісним набувачем. Крім того зазначала, що позивачем не доведено фіктивності угоди купівлі-продажу спірної квартири від 27.02.2017р.

Розглянувши матеріали справи та надані сторонами докази, суд прийшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.09.2008 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Надра» було укладено кредитний договір № ОД26/09/2008/840-К/65. (т.1 а.с.15-19)

Заочним рішенням Приморського районним судом м. Одеси у справі від 05.04.2012р. у справі №1522/4359/2012 позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» задоволено; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "НАДРА" заборгованість за кредитом в розмірі 146566, 66 доларів США, що за курсом НБУ складає 165477 доларів США 92 цента, що за курсом НБУ складає 1 321 258 гривень 45 копійок.(т.1 а.с.20-21)

Згідно відповіді Приморського районного суду м.Одеси від 06.10.2020р. на запит представника ТОВ «Консалт Салюшинс» - Демчука Я.В. на заяві представника АТ «Комерційний банк «Надра» про видачу копії судового рішення та виконавчого листа по справі №1522/4359/2012 наявна відмітка працівника канцелярії суду з особистим підписом щодо виконання заяви. (т .1 а.с.123)

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 20.07.2015р. у справі 2-о/522/188/15 встановлено факт проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_1 однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період з 01.01.2004р. по 03.11.2014р. (т.1 а.с.135-136)

18.08.2016р. ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м.Одеси про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.04.2012р. (справа №1522/4359/2012) (т.2 а.с.54-57).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22.08.2016р. заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.04.2012р. прийнято до провадження. (т.2 а.с.58)

Згідно договору купівлі-продажу, укладеним 27.02.2017р. між ОСОБА_1 , від імені якої діяв ОСОБА_4 , та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 продала, а ОСОБА_2 купив квартиру АДРЕСА_1 за 1 089 047грн., які продавець отримав повністю до підписання цього договору. Вказаний договір було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чередниченко Г.А. за реєстровим №311. Крім того, з п.4 оскаржуваного договору купівлі-продажу представник продавця свідчить, що квартира, яка є предметом цього договору, на момент його укладання боргом за житлово-комунальні послуги не обтяжена, раніше нікому іншому не продана, не подарована, іншим способом не відчужена, не заставлена, в оренду та найом не здана, судового спору щодо неї немає, заборона та арешт на неї не накладено, під податковою заставою не перебуває, як внесок до статутного фонду юридичних осіб не внесена, як юридична адреса не використовується, самовільних переобладнань немає, право користування квартирою малолітні та неповнолітні діти, недієздатні чи обмежено дієздатні особи не мають, а також будь-яких майнових прав і претензій третіх осіб, про які в момент складання договору сторони договору не могли не знати, як у межах, так і за межами України на неї немає, протягом звітного 2017 року продавець не отримував доходу від продажу будь-якого об`єкта нерухомого майна, від покупця не приховано обставини, які мають істотне значення для цього договору. (т.1 а.с.22-23)

06.03.2017р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 укладено договір позики на суму 677980грн., що еквівалентно 25000дол.США, який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чередниченко Г.А. за реєстровим №335.

Згідно договору іпотеки від 06.03.2017р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чередниченко Г.А. за реєстровим №336, в якості забезпечення виконання зобов`язань за договором позики, посвідченим 06.03.2017р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чередниченко Г.А. за реєстровим №335, в іпотеку ОСОБА_6 ОСОБА_2 передана квартира АДРЕСА_1 . (т.1 а.с.38-45)

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13.06.2017р. в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.04.2012р. відмовлено. (т.2 а.с.51-52)

30.01.2018р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чередниченко Г.А. було посвідчено договір, зареєстрований в реєстрі за №116, про повний розрахунок, з якого вбачається, що ОСОБА_6 отримала від ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 677980грн. до підписання цього договору. Згідно п.5 договору про повний розрахунок від 30.01.2018р. договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чередниченко Г.А. 06.03.2017р. за реєстровим №336, за яким ОСОБА_2 передав в іпотеку ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_1 у зв`язку з виконанням зобов`язань за договором позики та за домовленістю сторін, припинив свою дію. Про зазначене також свідчить нотаріально посвідчена заява ОСОБА_6 від 30.01.2018р.(т.1 а.с.46,47)

Зазначені договори оскаржені не були.

Згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 30.01.2018р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чередниченко Г.А., зареєстрованого в реєстрі за №118, ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_3 купив за 208653грн. квартиру АДРЕСА_1 . Відповідно до п.4 вказаного договору продавець свідчить, що квартира, яка є предметом цього договору, на момент його укладання боргом за житлово-комунальні послуги не обтяжена, раніше нікому іншому не продана, не подарована, іншим способом не відчужена, не заставлена, в оренду та найм не здана, судового спору щодо неї немає, заборона та арешт на неї не накладено, під податковою заставою не перебуває, як внесок до статутного фонду юридичних осіб не внесена, як юридична адреса не використовується, самовільних переобладнань немає, право користування квартирою малолітні та неповнолітні діти, недієздатні чи обмежено дієздатні особи не мають, а також будь-яких майнових прав і претензій третіх осіб, про які в момент складання договору сторони договору не могли не знати, як у межах, так і за межами України на неї немає, від покупця не приховано обставини, які мають істотне значення для цього договору. Згідно п.1 договору зазначена квартира належить продавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чередниченко Г.А. 27.02.2017р., зареєстрованого в Реєстрі за №311; право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27.02.2017р., номер запису про право власності: 19213011, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чередниченко Г.А. 27.02.2017р., індексний номер витягу: 81309995, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:000.(т.1 а.с.206)

27.03.2020 року було проведено електронний аукціон № UA-EA-2020-03-05-000053-b за лотом № GL3N216954 за кредитним портфелем, що складається з прав вимоги за 187 кредитними договорами, що забезпечені іпотекою та 1 беззаставним кредитним договором. Переможцем визнано ТОВ «Консалт Солюшенс» . (т.1 а.с.62-63)

24.04.2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» укладено договір № GL3N216954_ПВ_188 про відступлення прав вимоги, який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 125.

За змістом пункту 1 даного договору банк відступив Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набув права вимоги Банку до позичальників, та/або заставодавців, та/або поручителів, зазначених у Додатку 1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), та/або договорами поруки та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень та додатків до них, згідно реєстру у додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом - «Основні договори», надалі за текстом - Права вимоги. Новий кредитор сплачує Банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором. (т.1 а.с.67-70).

За змістом пункту 66 Додатку № 1 до Договору № GL3N216954_ПВ_188 про відступлення прав вимоги від 24.04.2020 року (копія - додаток № 3) до Заявника ТОВ «Консалт Солюшенс» перейшло право вимоги, серед іншого, до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , за кредитним договором №ОД26/09/2008/840-К/65 від 03 вересня 2008 року, договору поруки № ОД26/09/2008/840-П/65 від 03 вересня 2020 року. (т.1 а.с.71-73)

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 18.06.2020р. замінено стягувача в виконавчих листах з ПАТ «КБ «Надра» на ТОВ «Консалт Солюшенс». ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу на дану ухвалу, однак ухвалою Одеського апеляційного суду від 15.09.2020р. апеляційну скаргу повернуто скаржнику. (т.1 а.с.28-32)

25.05.2021р. до Приморського районного суду м.Одеси звернулося ТОВ «Консалт Салюшенс» із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 .. ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором. (справа №1522/4359/2012)

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 28.05.2021р. прийнято заяву ТОВ «Консалт Салюшенс» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 .. ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначено справу до судового розгляду. (т.1 а.с.33)

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 06.10.2021р. у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 18.06.2020р. у цивільній справі за заявою ТОВ «Консалт Салюшенс» про заміну сторони її правонаступником по цивільній справі за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 .. ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. (т.1 а.с.35-37)

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27.05.2022р. у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено в повному обсязі. Також в Єдиному державному реєстрі судових рішень є ухвала Апеляційного суду Одеської області від 12.09.2017р., якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилено; заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2012 року залишено без змін.

Наразі справа за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором перебуває на розгляді в Одеському апеляційному суді за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» на ухвалу Приморського районного суду від 27 травня 2022 року - рішення не прийнято.

Представником відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 не заперечується той факт, що ОСОБА_6 є його матір`ю, а ОСОБА_2 , відповідач по справі, є його братом, що також підтверджується відповідями Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області від 12.05.2022р. від 27.05.2022р. а також відповіддю відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області від 07.06.2022р. (т.1 а.с.229-230, т.2 а.с.22, 24-25)

Отже, відповідно до ст.319 ЦК України ОСОБА_1 мала право як власник нерухомого майна на власний розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. Своїм правом щодо розпорядження скористувалась.

Відповідно до п.10 договору купівлі-продажу сторони підтвердили, що цей договір не є фіктивним, удаваним і відповідає дійсним намірам сторін створити для себе юридичні наслідки.

При підписанні договору купівлі-продажу приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чередниченко Г.А. встановлювалась дієздатність сторін та належність ОСОБА_1 відчужуваної квартири.

Вищезазначені обставини свідчать про те, що відповідач ОСОБА_2 при укладенні оскарженого правочину діяв добросовісно та бажав набуття права власності на нерухоме майно, сплатив за нього грошові кошти, вина або будь-які протиправні дії з його боку при отриманні у власність та оформленні права власності на нерухоме майно відсутні. Відповідач ОСОБА_2 мав намір отримати у власність нерухоме майно, передбачав реальне настання правових наслідків, обумовлених правочином.

Згідно ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 655 ЦК України визначає, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Істотними умовами договору купівлі-продажу є умови про предмет та ціну. Ціна товару - це грошова сума, яка підлягає сплаті покупцем за одержану від продавця річ.

Відповідно до ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу квартири або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до ч.1 ст.691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до ст.632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно ст.203 ЦК України для чинності правочину його зміст не може суперечити нормам ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, моральним засадам суспільства, волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі встановленій законом, правочин має бути спрямованим на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Виходячи зі змісту ст.ст.203,655 ЦК України договір купівлі-продажу вважається укладеним, якщо сторони мають повне уявлення не лише про предмет договору, а й досягли згоди щодо всіх його істотних умов.

Відповідно до вимог ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною або сторонами вимог встановлених ч.3 (вільність волевиявлення учасників правочину та відповідність їх внутрішній волі), ч.5 (реальність настання правових наслідків, що обумовлені ним).

Цивільним Кодексом передбачено вичерпний перелік підстав, за наявності яких угода може бути визнана недійсною. Угода може бути визнана недійсною лише з підстав і за наслідками, передбаченими в законі.

Відповідно до ст.234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаний. При вчиненні фіктивного правочину сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. При чому такі цілі можуть бути протизаконними, або фіктивний правочин може взагалі не мати правової мети. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків, незалежно від того, в якій формі він вчинений, його нотаріального посвідчення та державної реєстрації.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 06.11.2009 року визначено, що для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний.

Визнання договору недійсним у зв`язку з його фіктивністю має свої особливості, а саме: у фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто сторони, укладаючи його, знають заздалегідь, що він не буде виконаний. Позивач, який вимагає визнання правочину недійсним, повинен довести, що учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент вчинення правочину, тобто тягар доказування фіктивності правочину покладається на позивача.

З аналізу викладених норм права, а також роз`яснення Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 06.11.2009 року випливає, що позивач, який звернувся з вимогою про визнання правочинів фіктивними, має довести суду відсутність в учасників правочину наміру створити юридичні наслідки.

При цьому, на думку суду, позивачем не доведено обставин, на які він посилався, як на підставу своїх вимог, а саме щодо недійсності нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири в розумінні ст.234 ЦК України: що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вчинили правочин без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися ним, та мали інші цілі, ніж ті, що передбачалися правочином; що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мали свідомий намір невиконання зобов`язань договору, приховували свої справжні наміри та уклали договір з метою ухилення відповідачем ОСОБА_1 виконання в майбутньому за його рахунок своїх грошових зобов`язань.

Позивачем також не надано до суду доказів на підтвердження тих обставин, що відповідач ОСОБА_1 після укладення договору купівлі-продажу квартири, тобто після 27.02.2017 року, продовжувала фактично володіти та користуватися нерухомим майном, яке було відчужено нею на підставі відповідного правочину. Крім того, 04.05.2017р. ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , тобто знялася з обліку за адресою спірної квартири.

Також суд не бере до уваги твердження позивача про фіктивність оскарженого правочину через його вчинення між родичами, оскільки чинним законодавством заборон вчинення правочинів, в тому числі договорів купівлі-продажу, між близькими родичами не встановлено.

Факт знаходження продавця та покупця в родинних стосунках ніяким чином не свідчить про недійсність правочину та застосування до цього правочину ст.234 ЦК України щодо недійсності.

Щодо тверджень позивача що відповідач ОСОБА_1 , відчужуючи належне їй на праві власності нерухоме майно відповідачу ОСОБА_2 , уникала виконання судового рішення про стягнення з неї заборгованості, яка виникла за Кредитним договором № ОД26/09/2008/840-К/65 від 03.09.2008р., суд зазначає наступне.

В судовому засіданні представник позивача підтвердив, що при розгляді справи за позовом ПАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором у суді першої інстанції клопотання про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 позивачем не заявлялося. Крім того, представником ПАТ «Комерційний банк «Надра» 22.11.2012р. були отримані виконавчі листи по виконанню заочного рішення Приморського районного суду м.Одеси від 05.04.2012р., однак до теперішнього часу зазначені виконавчі листи до виконавчої служби спрямовані не були а відтак виконавчою службою виконавче провадження відкрито не було та арешт на спірну квартиру не накладався.

Вже після вчинення 27.02.2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 25.05.2021р. ТОВ «Консалт Солюшенс» звернулося до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, про що свідчить копія ухвали Приморського районного суду м.Одеси від 28.05.2021р. (т.1 а.с.33).

На думку суду, зазначені обставини спростовують посилання позивача на те, що укладаючи 27.02.2017 року з ОСОБА_2 договір купівлі-продажу спірної квартири, ОСОБА_1 ухилялася від виконання заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.04.2012 року, яке було винесено п`ятьма роками раніше вчиненого правочину.

Також суд зазначає, що період з 05.04.2012 року (дата винесення Приморським районним судом м. Одеси заочного рішення) до 27.02.2017р. (укладення оскарженого договору купівлі-продажу), минуло майже п`ять років, і цей термін не можна вважати коротким проміжком часу, протягом якого відповідач ОСОБА_1 намагалася уникнути виконання грошових зобов`язань і цей проміжок часу є доказом недійсності вчиненого між ними правочину.

Доказів, що на час розгляду справи відкрито виконавче провадження з примусового виконання заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.04.2012р., де стягувачем є ТОВ «Консалт Солюшенс», до суду не надано.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п.2.1. кредитного договору№ ОД26/09/2008/840-К/65, укладеного 03.09.2008 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Надра» визначено, що в якості забезпечення виконання позичальником зобов`язання щодо погашення кредиту позичальник укладає з банком договір іпотеки на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:2004, яка придбавалася за отримані кредитні кошти. Представником позивача не надано доказів та будь-яких пояснень щодо вирішення питання із іпотечним майном, чи здійснювалося звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо такі дії вчинялися - то яка сума буда отримана за рахунок реалізації іпотечного майна та яка остаточна сума зобов`язання після реалізації іпотечного майна.

Зазначене підтверджує те, що кредитор не здійснював будь-яких дій на здійснення свого права на стягнення заборгованості за кредитом.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним, примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

Оскільки оспорюваний договір купівлі-продажу квартири був укладений між відповідачами 27.02.2017 року, тобто майже через п`ять років після винесення заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.04.2012 року, доводи позивача, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали фіктивний правочин з метою уникнення можливого звернення стягнення за борговими зобов`язаннями перед позивачем на це нерухоме майно, є припущеннями, та такими, що не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Що стосується позовних вимог про припинення права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 , суд зазначає, що ця вимога є похідною від вимоги щодо визнання договору купівлі-продажу недійсним, а оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «Консалт Салюшенс» про визнання фіктивним договору купівлі-продажу, укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вимога про припинення права власності також задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.16, 234, 526, 536, 549, 611, 655, 1050 Цивільного кодексу України, ст.ст.76-78, 83, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Салюшенс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та припинення права власності - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. . Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 12 грудня 2022 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А. МАЗУН