Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/2350/21
Провадження № 2/945/128/22
Рішення

Іменем України

(заочне)

16 грудня 2022 року

Миколаївський районний суд Миколаївської області, в складі головуючого судді Шаронової Н.О., за участю секретаря судового засідання Карабут В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, -

встановив:

07 грудня 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про зміну способу стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 посилалася на те, що з 05 червня 2009 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі з відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_3 . Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 10 грудня 2012 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 01 листопада 2021 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1255 грн., щомісячно.

Посилаючись на вказані вище обставини, позивач ОСОБА_1 просила суд змінити спосіб стягнення аліментів, що визначений рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 01 листопада 2021 року, і стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 08 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду по суті у судовому засіданні.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, при цьому 17 грудня 2022 року подала суду заяву про розгляд справи за відсутності учаника справи, з якої слідує, що позивач підтримує позов та просить його задовольнити; проти ухвалення заочного рішення позивач не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин; відзив не подав.

Відповідно до положень ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд постановив розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке:

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

У шлюбі у подружжя народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 12).

Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 10 грудня 2012 року, яке набрало законної сили 21 грудня 2012 року, шлюб між сторонами розірвано; після розірвання шлюбу позивачу відновлено дошлюбне прізвище ОСОБА_5 (а. с. 7).

Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 01 листопада 2021 року, яке набрало законної сили 02 грудня 2021 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1255 грн., щомісячно, починаючи з 18 лютого 2021 року і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 8 - 10).

03 грудня 2021 року Миколаївським районним судом Миколаївської області на підставі зазначеного вище рішення суду видано виконавчий лист у справі № 945/222/21 (а. с. 11).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року за № 789-XII (далі - Конвенція) та ч. ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) усі дії щодо дітей та регулювання сімейних відносин мають здійснюватися з урахуванням інтересів дитини.

Згідно з положеннями ст. 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі «6» проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Статтею 51 Конституції України закріплений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Також вказаною статтею Конституції України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України Про охорону дитинства).

Згідно з положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями ч. ч. 1 - 3 ст. 181 способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до положень ч. 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Так, мінімальний прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років, з 01 грудня 2022 року становить 2833 грн., тобто мінімальний розмір аліментів, який необхідно стягувати з відповідача на користь позивача на утримання дитини не може бути меншим ніж 1416 грн. 50 коп. (2833 грн. / 2 = 1416 грн. 50 коп.).

При цьому, з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі у розмірі 1255 грн.

Будь - яких доказів на підвердження неможливості відповідача сплачувати на користь позивача аліменти в спосіб, який просить позивач, відповідачем суду не представлено.

Отже, спосіб аліментів, визначений рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 01 листопада 2021 року у справі № 945/222/21, може бути змінено. У новому розмірі аліменти слід стягувати з відповідача на користь позивача з дня набрання рішенням законної сили (п. 23 постанови Пленуму).

Виходячи з наведеного, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 12, 13, ч. 1 ст. 81, ч. 6 ст. 141, ст. ст. 258, 259, 264, 265, 280 - 282, п. 1) ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів , - задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 01 листопада 2021 року у справі № 945/222/21, яким з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1255 грн., щомісячно, починаючи з 18 лютого 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Шурине, Миколаївського району Миколаївської області (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; паспорт серії НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Миколаїв (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; паспорт серії НОМЕР_3 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Виконавчий лист за № 945/222/21, виданий 03 грудня 2021 року Миколаївським районним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1255 грн., щомісячно, починаючи з 18 лютого 2021 року і до досягнення дитиною повноліття, - відкликати з виконання та повернути його Миколаївському районному суду Миколаївської області.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Шурине, Миколаївського району Миколаївської області (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; паспорт серії НОМЕР_1 ) в дохід держави судовий збір у сумі 992 грн. 40 коп.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з положеннями ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ст. 289 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Н. О. Шаронова