Справа № 353/1084/22
Провадження № 2/353/335/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 рокум.Тлумач

Суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Лущак Н.І., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за позовом Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Івано-Франківській області, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог: Олешанська сільська рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області, до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної порушенням законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів у розмірі 10000 гривень, -

в с т а н о в и в :

Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Івано-Франківській області, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог: Олешанська сільська рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області, 22.12.2022 року звернулося до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області із позовною заявою, в якій просило стягнути з ОСОБА_1 на користь Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області шкоду, заподіяну порушенням законодавства в галузі охорони, використання і відтворення волдних біоресурсів, у розмірі 10000 грн.; стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Івано-Франківській області судовий збір у розмірі 2481 грн.

Вказану позовну заяву підписано начальником Любомиром Стембіцьким.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, крім іншого, суддя перевіряє додержання усіх передумов відкриття провадження.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

До відкриття провадження у справі суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 175-177 ЦПК, чи підсудна справа даному суду, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача (ч. 7 ст. 177 ЦПК України).

Статтею 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до частини 1 статті 56 ЦПК України, у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. При цьому органи державної влади, органи місцевого самоврядування повинні надати суду документи, що підтверджують наявність передбачених законом підстав для звернення до суду в інтересах інших осіб.

Частиною 5 статті 56 ЦПК України визначено, що у разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про тваринний світ», об`єкти тваринного світу, які перебувають у стані природної волі і знаходяться в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника об`єктів тваринного світу здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», до повноважень і компетенції місцевих рад у галузі охорони навколишнього природного середовища відноситься забезпечення реалізації екологічної політики України, здійснення контролю за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Згідно із ст. 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», природні ресурси України є власністю Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України, цим та іншими законами України.

За приписами статті 324 ЦК України, статті 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Положеннями підпункту 1 пункту «б» частини 1 статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що до делегованих повноважень місцевих рад належить здійснення контролю за додержанням природоохоронного законодавства, використанням і охороною природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів.

Згідно статті 18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову є стягнення 10000 гривень шкоди, заподіяної порушенням законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

Приписами статті 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Ці фонди утворюються у складі відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок, у тому числі, грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Згідно із частиною 1 статті 69 Закону України «Про охорону навколишнього середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відповідно до статті 69-1 Бюджетного кодексу України, до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до бюджетів місцевого самоврядування (крім бюджетів міст Києва та Севастополя) - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків;.

Згідно частини 3 статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», матеріальною та фінансовою основою місцевого самоврядування є, серед іншого, доходи місцевих бюджетів та природні ресурси.

Неповернення Олешанській сільській раді Івано-Франківського району Івано-Франківської області коштів від незаконного вилову риби порушує інтереси територіальної громади в частині неотримання місцевим бюджетом відповідного доходу, який може бути використаний для задоволення нагальних потреб відповідної територіальної громади.

Крім того, позивач сам у позовній заяві стверджує, що завдана відповідачем шкода у розмірі 10000 грн. повинна бути відшкодована на користь Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області.

Незаконний вилов водних біоресурсів, а саме 1 екземпляра риби «вирезуб причорноморський» вчинено з річки Дністер на території села Будзин Івано-Франківського району Івано-Франківської області, тобто на території Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, предметом судового захисту є права, свободи або законні інтереси зазначеного органу місцевого самоврядування, тому, враховуючи положення діючого законодавства вказаний орган місцевого самоврядування має самостійні повноваження здійснювати функції держави у спірних правовідносинах та наділений повноваженнями виступати в статусі позивача у цій справі.

До вказаної позовної заяви додано постанову Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 28.04.2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 85, ч. 2 ст. 90 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення: за ч. 4 ст. 85 КУпАП - у виді штрафу в розмірі 20 (двадцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп. з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення; за ч. 2 ст. 90 КУпАП - у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн. 00 коп. з конфіскацією незаконно добутого. На підставі ст. 36 КУпАП призначено ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн. 00 коп. В даній постанові судом було звернуто увагу на те, що правопорушенням було завдано шкоду саме Олешанській ОТГ та роз`яснено Управлінню державного агентства меліорації та рибного господарства у Івано-Франківській області Державного агентства меліорації та рибного господарства України, що відповідно ч. 3 ст. 40 КУпАП, питання про стягнення з порушника заподіяної ним шкоди рибним ресурсам держави може бути вирішено судом в порядку цивільного судочинства.

Крім того, відповідно до статті 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», посадові особи органів рибоохорони уповноважені, зокрема, подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

Аналогічна норма закріплена і в Законі України «Про тваринний світ», де статтею 59 визначено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства, у встановленому законом порядку має право пред`являти позови про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствами, установами, організаціями та громадянами внаслідок порушення законодавства про охорону, використання і відтворення об`єктів тваринного світу.

Відповідно до статті 80 ЦК України, юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення (частина перша статті 89 ЦК України).

Статтею 95 ЦК України визначено, що філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій (ч. 1). Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення (ч. 3). Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності (ч. 4). Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру (ч. 5).

Обсяг повноважень відособленого підрозділу юридичної особи на здійснення у суді повноважень сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відособлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу.

Відповідно до Положення про Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Івано-Франківській області, затвердженого наказом Державного агентства рибного господарства України від 15 липня 2016 року № 229 (зі змінами) (а.с. 18-20), Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Івано-Франківській області є територіальним органом Державного агенства меліорації та рибного господарства України (Держрибагентства), діє у складі Держрибагентства як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується. Повноваження Івано-Франківського рибоохоронного патруля поширюються на Івано-Франківську область, територію та акваторію водного об`єкта в межах районів діяльності, визначених Держрибагентством. Основним завданням Івано-Франківського рибоохоронного патруля є реалізація повноважень Держрибагентства у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, меліорації земель та експлуатації державних водогосподарських об`єктів комплексного призначення, міжгосподарських зрошувальних і осушувальних систем в районі діяльності.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Івано-Франківській області значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як відокремлений підрозділ юридичної особи - Державного агентства меліорації та рибного господарства України з ідентифікаційним кодом 37472282 (а.с. 22, 27, 28).

Таким чином, Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Івано-Франківській області є територіальним органом рибоохорони та структурним підрозділом апарату Державного агентства рибного господарства України і не наділений статусом юридичної особи.

Слід зауважити, що керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності (частина четверта статті 95 ЦК України).

До матеріалів позовної заяви додано копію довіреності № 102-Д від 20.12.2022 року, згідно якої Державне агентство меліорації та рибного господарства України в особі Першого заступника Голови Кота Тараса Петровича, який діє на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 19.08.2022 року № 726-р, відповідно до Положення про Державне агентство меліорації та рибного господарства України та наказу Державного агентства меліорації та рибного господарства України від 05.09.2022 року № 262 «Про розподіл функціональних обов`язків між Головою Державного агенства меліорації та рибного господарства України, його першим заступником, заступником та заступником з питань цифрового розвитку, цифрових трансформацій і цифровізації (CDTI) (зі змінами) уповноважує: Стембіцького Любомира Степановича представляти інтереси Державного агентства меліорації та рибного господарства України з питань, що належать до компетенції Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Івано-Франківській області, в усіх органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях усіх форм власності, перед всіма фізичними та юридичними особами, укладати та підписувати договори, документи фінансового та розпорядчого характеру, видавати довіреності щодо представництва Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Івано-Франківській області в усіх органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях усіх форм власності та в органах судової влади. Довіреність надає право Стрембіцькому Л.С. здійснювати повноваження в межах, визначених Положенням про Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Івано-Франківській області, затвердженого наказом Державного агентства рибного господарства України від 15.07.2016 року № 229 (із змінами). Процесуальні повноваження керівника відокремленого підрозділу у довіреності юридичної особи не вказані.

В постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 червня 2021 року у справі № 760/32455/19 та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 липня 2022 року у справі № 593/98/21 викладено правовий висновок щодо наслідків участі у справі осіб, які не наділені цивільною процесуальною дієздатністю, в результаті чого не можуть бути стороною у спорі.

Зокрема Верховний Суд прийшов до висновку, що «У ЦК України не встановлюється спеціальних вимог щодо довіреності керівника відокремленого підрозділу. Підставою видачі такої довіреності буде виступати акт органу юридичної особи про призначення фізичної особи керівником філії або представництва. Довіреність керівника відокремленого підрозділу має комплексний характер. У частині першій статті 237 ЦК України прямо передбачено, що представник має право або зобов`язаний вчиняти тільки правочини (хоча, наприклад, допускаються винятки відносно, отримання заробітної плати, представництва акціонерів). Всі інші дії не охоплюються цивільним законодавством і регулюються іншими нормами, або взагалі позбавлені такого. До них відносяться й дії щодо процесуального представництва. Від імені юридичних осіб має право виступати керівник відокремленого підрозділу, а не сам підрозділ, адже поміж керівником і юридичною особою існують відносини представництва і його повноваження підтверджуються довіреністю юридичної особи. Процесуальні повноваження керівника відокремленого підрозділу мають бути вказані у довіреності юридичної особи.

З урахуванням цивільно-правового положення філій та представництв, недопустимою є участь відокремлених підрозділів у певних процесуальних відносинах, оскільки це суперечить цивільно-правовій природі відокремленого підрозділу, як складової частини юридичної особи, що його створила.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що філії та представництва, які не є юридичними особами, не наділені цивільною процесуальною дієздатністю та не можуть виступати стороною у цивільному процесі. Тому справи, в яких сторою виступає філія чи представництво, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з відсутністю сторони у цивільному процесі, до якої пред`явлено позов, а отже неможливістю вирішення цивільного спору.»

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що стороною у справі (позиваем) повинен виступати орган державної влади та/або орган місцевого самоврядування, які мають статус юридичної особи, та наділені правом звертатися із заявами про захист державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах.

В даній справі позивачем виступає Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Івано-Франківській області, яке в силу положень статті 95 ЦК України не є юридичною особою, не наділене цивільною-процесуальною дієздатністю, у зв`язку з чим не може виступати стороною у цивільному процесі.

Відтак, керівник відокремленого підрозділу, яким є Управління Державного агентства меліораці та рибного господарства у Івано-Фраківській області, може представляти юридичну особу - Державне агентство меліорації та рибного господарства України, як позивача в суді, якщо він має довіреність, у якій вказані відповідні його процесуальні повноваження.

Крім того, як випливає із змісту заявлених позовних вимог, Управлінням Державного агентства меліорації та рибного господарства у Івано-Франківській області пред`явлено позов в інтересах Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, в прохальній частині якого позивач просить стягнути кошти з відповідача ОСОБА_1 на користь Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, однак в позовній заяві відсутнє будь-яке посилання на те, що ОСОБА_2 є особою, яка має право звернутися до суду в інтересах Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області.

Відповідно до норм п.п. 1, 4 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається, зокрема у випадках, кол и заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Виходячи з вищенаведеного, позовна заява підлягає поверненню суб`єкту подання.

Разом з тим, з метою недопущення порушення права позивача на судовий захист, шляхом звернення до суду із зазначеною позовною заявою та її судовий розгляд, останньому слід роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (ч. 7 ст. 185 ЦПК України).

Повернення позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не перешкоджає особі повторно звернутися з вказаним позовом до суду, у тому порядку, який встановлений Законом, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 185, 260-261, 353-355 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Івано-Франківській області, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог: Олешанська сільська рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області, до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної порушенням законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів у розмірі 10000 гривень повернути суб`єкту подання.

Роз`яснити суб`єкту подання, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, що є датою її ухвалення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяН. І. ЛУЩАК