Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/98/20
Провадження № 2/494/38/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 вересня 2022 р. м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого - судді Лебединського С.Й.,
за участю: секретаря судових засідань Авдєєвої С.В.,
позивача ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Ковтун К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом представника позивача адвоката Ковтун Катерини Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Березівський хлібороб» «Про розірвання договору оренди земельної ділянки», -
Позивач, ОСОБА_2 , звернувшись до суду із цим позовом просив:
розірвати договір оренди земельної ділянки загальною площею 6,0857 га, що знаходиться на території Гуляївської сільської ради Березівського району Одеської області, за
У зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , позивача по справі, ухвалою суду від 10 червня 2022 р., у якості правонаступника, відповідно до положень ст.55 ЦПК України, була залучена дочка померлого - ОСОБА_1 .
Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги, що були заявлені раніше, підтримала повністю, просила розірвати договір оренди достроково. Пояснила суду, що після смерті батька 02 січня 2021 р. ніякі виплати по укладеному договору оренди, від відповідача не отримувала. Також, позивач пояснила суду, що замість підприємства відповідача належну їй земельну ділянку використовує інше підприємство з назвою «Раліївка», а ТОВ «Березівський хлібороб» існує лише формально оскільки господарську діяльність не веде.
Відповідач викликався неодноразово, у тому числі шляхом оголошення на сайті Березівського районного суду Одеської області, відповідно до положень п.11 ст.128 ЦПК України, але у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву на розгляд у його відсутності або відзив не подавав. За таких обставин та у зв`язку зі згодою позивача на заочний розгляд справи суд вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутністю відповідача з винесенням заочного рішення, згідно ст.ст.280-282 ЦПК України.
Вивчивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, на підставі наданих ними доказів і доведення їхньої переконливості суд дійшов до наступного висновку.
Після смерті батька позивача ОСОБА_2 , право на земельну ділянку отримала позивач ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим Суворовською державною нотаріальною конторою м. Одеси 21 липня 2021 р., №1-138.
По умовам укладеного договору, а саме п.9 орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, шляхом видачі коштів через касу підприємства або перерахування на банківську карту/рахунок орендодавця у розмірі не менше 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. За згодою сторін розрахунок може бути проведений у натуральній формі або у відробітковому вигляді. Орендна плата сплачується з 01 серпня по 31 грудня року, за який вноситься орендна плата.
Пунктами 11, 13 вказаного договору передбачено, що передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами, у разі невнесення орендної плати у строки визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01% несплаченої суми за кожен день прострочення.
Як встановлено у судовому засіданні з 2018 р. по час розгляду даної цивільної справи судом орендна плата взагалі не виплачувалася.
Також, судом встановлено, що замість підприємства відповідача, яке юридично має право на оброблення земельної ділянки, згідно до умов договору оренди від 01 жовтня 2016 р., земельну ділянку використовує інше підприємство, точна назва якого та місце знаходження позивачу не відомі.
Положеннями п.37 вказаного договору зазначено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду, на вимогу однієї зі сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором; внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав визначених законом.
Як передбачено положеннями ч.4 ст.124 Земельного Кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.
Згідно положення ст.1 Закону України «Про оренду землі» (надалі Закон) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Положеннями ст.13 Закону зазначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Як передбачено у ст.15 Закону істотними умовами договору оренди землі є:
1.об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки);
2.дата укладення та строк дії договору оренди;
3.орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.
Статтею 21 Закону встановлено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. У разі визнання у судовому порядку договору оренди землі недійсним, отримана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди землі не повертається.
Крім цього положеннями ст.22 Закону зазначено, що орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Розрахунки щодо орендної плати за земельні ділянки, що перебувають у державній і комунальній власності, здійснюються виключно у грошовій формі.
Приписами ст.24 Закону встановлено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку, а приписами ст.25 Закону передбачено, що орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.
Як зазначено у ст.31 Закону договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. При цьому у ст.32 Закону встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону.
Аналогійне положення встановлено і у п «д» ч.1 ст.141 Земельногго кодексу України, а саме підставами припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.
На думку суду зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов укладеного між сторонами договору, вимог Земельного Кодексу України, положень договору «Про оренду землі», та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України). У разі систематичної несплати орендної плати за користування ділянкою відбувається систематичне порушення договору оренди, що може бути підставою для розірвання такого договору.
Суд вважає, що не сплата орендної плати є тою самою підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки, про що й свідчить усталена судова практика Верховного Суду і застосування такого правового наслідку як розірвання договору судом саме з підстави істотності допущеного порушення договору відповідає загальним засадам цивільного законодавства.
Так, в пункті 10.1. постанови Великої палати Верховного суду від 27 листопада 2018 р. у справі №912/1385/17 (провадження № 12-201гс18) зазначено, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню підлягають положення ч.2 ст.651 ЦК України, якою передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
З огляду на все вищевикладене суд вважає, що права позивача є порушеними через не сплату орендної плати по договору оренди земельної ділянки з 2018 р., у зв`язку з чим підлягають судовому захисту, а відповідно з чим поданий позов задоволенню.
Керуючись ст. ст.10-13, 81, 89, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
Позов представника позивача, адвоката Ковтун Катерини Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Березівський хлібороб» «Про розірвання договору оренди земельної ділянки» - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя: ________________________________________________-