Дата документу 29.06.2022
Справа № 335/187/21
Провадження № 2/334/290/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Гнатюка О.М.,

при секретарі Алєйніковій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води,-

ВСТАНОВИВ :

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води.

Позов обґрунтований тим, що Концерн «МТМ» по відношенню до відповідачів є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Система опалення помешкання відповідачів є невід`ємною складовою централізованої системи теплопостачання всього будинку, від`єднання якої є неможливим, як з юридичної точки зору, так і з технічної сторони.

Послуга з централізованого опалення надавалась відповідачам в межах опалювального сезону, а послуга з постачання гарячої води (підігріву питної води) постійно.

Таким чином, оскільки відповідач не здійснював оплату за використані послуги, наданих Концерном «МТМ» у житлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , утворилась заборгованість за період з 01.10.2015 року по 31.07.2021 року на загальну суму 33956,28 грн.

Позивач просить суд стягнути з відповідачів заборгованість за послуги централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за період часу з 01.04.2014 року по 30.11.2020 року. в сумі 84704,10 грн., а також витрати позивача по сплаті судового збору.

01.10.2021 року відповідачем ОСОБА_1 подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якої просить відмовити в позовних вимогах Концерну «МТМ» до відповідачів щодо стягнення заборгованості у зв`язку з не доведенням доказу споживання ними вказаних послуг на суму, вказану позивачем; недостовірної інформації, яка зазначена у розрахунку заборгованості позивача; просить застосувати строки позовної давності по вимогам за період з 01.04.2014 року по 01.02.2018 року.

Представник позивача по справі у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, з заявою про розгляд справи за їхньої відсутності до суду не звертались.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до відповіді Департаменту реєстраційних послуг ЗМР від 27.01.2021 року на запит суду щодо реєстрації осіб, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з п. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири, яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання.

Квартира відповідача підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води.

Позивач у період з 01.04.2014 р. по 30.11.2020 р. надав відповідачам послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у житлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Станом на день подачі позовної заяви, а саме 11.01.2021 року, заборгованість відповідача перед позивачем складає 84704,10 грн.

Відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Виконавцем є суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Споживач житлово-комунальних послуг зобов`язаний укласти письмовий договір з виконавцем послуг на основі типового договору. Споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

На підставі п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за №630, плата за надані послуги вноситься щомісячно.

Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16).

З огляду на вищевказане суд дійшов висновку, що у сторін спору є фактичні договірні відносини щодо надання відповідних житлово-комунальних послуг, а відсутність укладеного письмового договору не звільняє відповідачів від обов`язку оплати за надані такі послуги.

Так, відповідачі, скориставшись послугами Концерну, належним чином не здійснили оплату за надані позивачем послуги.

Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення яких були передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог згідно зі звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 24 Закону України «Про теплопостачання» передбачено обов`язок відповідачів, як споживача послуг позивача, своєчасно укласти з ним договір на постачання теплової енергії, а за ст. 25 вказаного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку.

Згідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором.

Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року за №630, плата за надані послуги вноситься щомісячно.

Відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК УРСР, наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно, не пізніше за 10 число наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

За таких обставин оцінивши досліджені докази, суд вважає, що відповідачі порушили правила оплати послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води.

Суд погоджується з даними розрахунками заборгованості та кладе їх в основу рішення, оскільки відповідач ОСОБА_1 не надала доказів неправильності даних розрахунків, свого обґрунтованого контррозрахунку заборгованості не надавала.

З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані позивачем.

Щодо наданої відповідачем заяви про пропуск позивачем строку позовної давності , суд зазначає наступне.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України).

Згідно з статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем (дані правові висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц, від 7 листопада 2018 року у справі № 575/476/16-ц, від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (пункт 73), від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (пункт 80), від 5 грудня 2018 року у справах № 522/2202/15-ц (пункт 61), № 522/2201/15-ц (пункт 62) та № 522/2110/15-ц (пункт 61), від 7 серпня 2019 року у справі № 2004/1979/12 (пункт 71), від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18 (пункт 134), від 16 червня 2020 року у справі № 372/266/15-ц (пункт 51)).

Позивач звернувся до суду з цим позовом 11.01.2021 р. З огляду на те, що у позивача з відповідачами є фактичні договірні відносини, тобто не визначений інший, ніж встановлений у пункті 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення термін внесення платежів, саме з 21 числа кожного місяця, наступного за тим, в якому були надані відповідні послуги, починається прострочення оплати цих послуг, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожним місячним платежем. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду по справі № 712/8916/177 від 07 липня 2020 року.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті).

Переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників.

У даному випадку відбулось переривання строку позовної давності зі сплати за надані послуги, оскільки протягом спірного періоду з жовтня 2017 р. по квітень 2020 р. відповідачами періодично вносилась оплата за надані послуги, в останнє у квітня 2020 р. на суму 3000,00 грн.

Отже, у даному випадку відсутні підстави стверджувати про пропуск позивачем строку позовної давності.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Концерну «МТМ» підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно достатті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, у розмірі 2102,00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 81, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовну заяву Концерну «МТМ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , на користь Концерну «МТМ» (п/р зі спеціальним режимом використання № НОМЕР_3 Установа банку: Філія - Запорізьке обласне управління ПАТ Державний ощадний банк України, МФО 313957, Свідоцтво платника ПДВ: № 11030127, ІПН: 49) заборгованість за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в сумі 84704 (вісімдесят чотири тисячі сімсот чотири) грн. 10 коп.

Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , на користь Концерну «МТМ» (п/р № НОМЕР_4 в ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» МФО 320478, ) витрати по сплаті судового збору в сумі 1051 (одна тисяча п`ятдесят одна) грн. 00 коп. з кожної.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Гнатюк