ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/776/22 Справа № 175/2845/19 Суддя у 1-й інстанції - Бойко О. М. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2021 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського нотаріального округу Бунякіна Ольга Валентинівна про визнання недійсним та скасування договору купівлі-продажу житлового будинку, стягнення грошових коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання домоволодіння спільною сумісною власністю та визнання боргу спільним майновим зобов`язанням,-

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського нотаріального округу Бунякіна Ольга Валентинівна про визнання недійсним та скасування договору купівлі-продажу житлового будинку та стягнення грошових коштів.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Визнано недійсним та скасовано договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 укладений 26.12.2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Бунякіною О.В. за реєстровим номером № 2673.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 492 750 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору по 1232 гривень з кожного.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 (іпн НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 задоволено у повному обсязі.

Встановлено факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , з 01.01.2000 року по вересень 2018 року.

Визнано домоволодіння АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Визнано борг ОСОБА_4 перед ОСОБА_3 в обсязі 492 750 гривень спільним майновим зобов`язанням ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 7193 гривні (а.с.44-55, т.2).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 03 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково та рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2020 року змінено шляхом виключення з його мотивувальної та резолютивної частини посилання на скасування договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 укладений 26.12.2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Бунякіною О.В. за реєстровим номером № 2673.

19 жовтня 2021 року позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду в порядку ст. 271 ЦПК України із заявою, в якій просить роз`яснити вищевказане рішення суду, в частині того, чи дане рішення є підставою для стягнення на її ОСОБА_3 користь грошові кошти у розмірі 492 750 гривень тільки з ОСОБА_4 чи вказана сума підлягають стягненню на її користь з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , як спільне майнове (боргове) зобов`язання, а також чи повинні бути видані два окремі виконавчі листи щодо примусового стягнення вказаних коштів саме з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2021 року заяву ОСОБА_3 про роз`яснення судового рішення задоволено та роз`яснено рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2020 року з урахуванням постанови Дніпровського апеляційного суду від 03 лютого 2021 року, ухвалених по справі №175/2845/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського нотаріального округу Бунякіна О.В. про визнання недійсним та скасування договору купівлі-продажу житлового будинку та стягнення грошових коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання домоволодіння спільною сумісною власністю та визнання боргу спільним майновим зобов`язанням, стосовно наступного: - грошові кошти у розмірі 492 750,00 грн. підлягають стягненню на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_4 та з ОСОБА_1 , як їх спільне майнове (боргове) зобов`язання, що є підставою для видачі виконавчих листі, на кожного боржника окремо, щодо примусового стягнення вказаної грошової суми.

Ухвала суду мотивована тим, що є обставини, що перешкоджають належним чином виконати судове рішення в цивільній справі - ускладнюють його виконання або роблять неможливим, а тому рішення підлягає роз`ясненню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить ухвалу суду скасувати та у задоволенні заяви про роз`яснення рішення суду відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачкою взагалі не заявлялось вимоги про стягнення з нього грошових коштів, а також в матеріалах справи відсутні докази утруднення та неможливості виконання судового рішення.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне оскаржувану ухвалу скасувати, виходячи з наступного.

Так, задовольняючи заяву про роз`яснення судового рішення, районний суд виходив з того, що є обставини, що перешкоджають належним чином виконати судове рішення в цивільній справі - ускладнюють його виконання або роблять неможливим, а тому рішення підлягає роз`ясненню.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2020 року та постановою Дніпровського Апеляційного суду від 03 лютого 2021 року були встановлені наступні обставини, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 фактично проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, з 01.01.2000 року по вересень 2018 року та майно, набуте ними під час цивільного шлюбу, є спільною сумісною власністю подружжя, а тому і боргові зобов`язання перед ОСОБА_3 є також спільним майновим зобов`язанням.

Із врахуванням викладених обставин справи та приймаючи до уваги той факт, що до цього часу судове рішення, в частині стягнення на користь ОСОБА_3 грошової суми у розмірі 492 750,00 гривень не виконано, суд першої інстанції прийшов до висновку, що заява про роз`яснення рішення суду підлягає задоволенню, а рішення роз`ясненню в частині того, що грошові кошти у розмірі 492 750,00 грн. підлягають стягненню на користь ОСОБА_3 саме з ОСОБА_4 та з ОСОБА_1 , як їх спільне майнове (боргове) зобов`язання, що є підставою для видачі виконавчих листів, на кожного боржника окремо, щодо примусового стягнення вказаної грошової суми.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 271 ЦПК України, суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Відповідно до ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" передбачено, що відповідно до статті 221 ЦПК роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Суд може відмовити у роз`ясненні рішення, якщо воно не припускає різного тлумачення, незрозумілість рішення зумовлена неуважністю прочитання тексту рішення, правовою безграмотністю, або у випадку, коли судове рішення не підлягає роз`ясненню.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Таким чином, виходячи із системного тлумачення положень чинного законодавства, рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Тобто, роз`яснення рішення суду це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Отже, за змістом ст. 271 ЦПК України та з урахуванням наведених роз`яснень, які містяться в зазначеній постанові Пленуму Верховного Суду України, роз`яснення рішення - це більш повний, ясний, зрозумілий виклад тих пунктів рішення, які підлягають виконанню та розуміння яких викликає труднощі.

Колегія суддів вважає, що резолютивна частина рішення, яку просила роз`яснити заявник, є чіткою і зрозумілою та не передбачає подвійного тлумачення, а обставини, що на думку заявника, стали підставою для подання вказаної заяви, не можуть слугувати підставою роз`яснення вказаного рішення, оскільки не відповідають правовій природі та призначенню статті 271 ЦПК України.

З тексту поданої заяви та ухвали суду вбачається, що суд роз`яснив судове рішення щодо питання яке не було предметом розгляду і ним не досліджувалось у цій справі, а саме щодо права позивача відносити чи не відносити до заборгованості відповідачів, заборгованість яка не стягнута за рішенням суду, з підстав того, що такі позовні вимоги не заявлялися.

Таким чином, при розгляді справи колегією суддів встановлено, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому вона підлягає скасуванню, а в задоволенні заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2021 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про роз`яснення судового рішення відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко