Справа № 451/754/22
Провадження № 2/451/403/22
УХВАЛА

судового засідання

08 грудня 2022 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Куцик-Трускавецької О.Б.;

секретар судового засідання Федорук І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід судді

у справі за позовом ОСОБА_1 до Радехівського районного виробничого відділу регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», співвідповідача Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» Львівська регіональна філіяпро відшкодування моральної шкоди,-

за участі

позивачки ОСОБА_1 ;

представниці відповідачів Дуляби Г.І. ;

присутній у залі суду Наконечний П.О.,

Судові процедури.

У провадженні Радехівського районного суду Львівської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Радехівського районного виробничого відділу регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» та до Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» Львівська регіональна філія про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою судді від 01.08.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 09.09.2022.

У підготовчому засідання 09.09.2022 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, залучено до участі у справі співвідповідача ДП «Центр державного земельного кадастру» Львівська регіональна філія та відкладено підготовче засідання на 18.10.2022. В подальшому розгляд справи відкладався на 03.11.2022.

У підготовчому засіданні 03.11.2022 позивачем висловлено недовіру складу суду та заявлено клопотання про відкладення підготовчого засідання з метою надання можливості підготувати заяву у письмовому вигляді.

Протокольною ухвалою від 03.11.2022 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 09.11.2022.

09.11.2022 через канцелярію Радехівського районного суду Львівської області, за вх. № 6999 позивач ОСОБА_1 подала заяву про відвід судді Куцик-Трускавецької О.Б. з підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Ухвалою підготовчого засідання від 09.11.2022 у задоволенні поданої заяви відмовлено з підстав того, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не є підставою для відводу такого судді (ч. 4 ст. 36 ЦПК України).

Після розгляду заявленого відводу суд, з`ясувавши усі питання, передбачені у підготовчому провадженні та виконавши усі завдання підготовчого провадження, дійшов висновку про наявність підстав для закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 08.12.2022.

Позиція заявника.

08 грудня 2022 року позивачем вдруге подано заяву про відвід судді, правова підстава аналогічна першій - п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України. Обставини, якими заявник обґрунтовує подану заяву:

1)09.11.2022 о 15:00 год. позивачем подано заяву про відвід судді Куцик-Трускавецької О. Б. Суддя без включення звукозапису, без оголошення на якому обладнанні ведеться звукозапис, не відкриваючи судового засідання оголосила нарадчу кімнату. Такими діями не надала мені можливості зачитати заяву про відвід.

2)На моє зауваження, що відповідач не надала доказів надсилання заперечення і таке слід залишити без розгляду, адже позивач такого не отримала, однак суддя долучає таке до матеріалів справи, отже надає перевагу відповідачу.

3)На 28 хвилині судового засідання суддя Куцик- Трускавецька О. Б. запитала мою думку щодо закриття підготовчого провадження. Позивач заперечила проти закриття підготовчого провадження, адже не отримала заперечення і не могла з ним ознайомитись, для надання своїх пояснень щодо цього заперечення. Суддя відмовила у моєму усному клопотанні, оголосила нарадчу кімнату та ухвалила рішення про закриття підготовчого провадження.

4)Суддя призначила дату наступного судового засідання без врахування мого прохання про узгодження дати та часу засідання для усунення можливих накладок, так як проживаю у м. Львів та маю інші судові засідання.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами позивач висловила недовіру судді та заявила відвід, адже вказані обставини викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності головуючого судді та викликають побоювання у прийнятті справедливого рішення у справі.

При постановленні ухвали суд керувався таким.

Стаття 36 Цивільного процесуального кодексу України регулює підстави для відводу (самовідводу) судді.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участь у конкретній справі. Підстави відводу судді - це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути суб`єктивного характеру і стосуватися особистих зв`язків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи об`єктивного характеру і стосуватися процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше.

Цивільний процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть викликати сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Інститут відводу заінтересованих в результаті справи суддів є гарантією об`єктивності дослідження фактичних обставин справи та вчинення інших процесуальних дій.

У контексті об`єктивного критерію … окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. рішення Суду у справі Газета Україна-Центр проти України, no. 16695/04, від 15.07.2010).

Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді (п. 5 ч. 1 статті 36 ЦПК України).

Щодо першої підстави заявленого відводу, суд зазначає таке.

Згідно з частиною третьою статті 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Так, суд зазначає, що позивачем подано відповідну заяву з порушенням передбаченого процесуальним законом строку.

Щодо другої - четвертої підстави відводу.

Суддя відправляючи правосуддя, самостійно, на власний розсуд визначає, які саме процесуальні дії слід учинити виходячи з конкретних обставин справи, ступеня підготовленості матеріалів самими сторонами, в тому числі вирішує заявлені сторонами клопотання та заяви.

Суддівську дискрецію, або суддівський розсуд, визначають як повноваження, надане особі, яка володіє владою вибирати між двома чи більше альтернативами, коли кожна з альтернатив законна.

Відповідно до частини 1 статті 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійснені правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону. Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення, крім випадків, установлених законом (статті 126, 129 Конституції України).

Як зазначив Конституційний суд України в своєму рішенні від 23.05.2001 № 6-рп/2001, судоустрій і судочинство визначаються винятково законом України. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідно процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення розгляду справи у першій інстанції та прийняття по них судових рішень, належить до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

В пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» зазначено наступне. Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що друга, третя та четверта із заявлених позивачем підстав відводу є незгодою сторони з процесуальними рішеннями судді. Відтак, для забезпечення належних прав та законних інтересів сторона наділена правом оскарження рішення у передбаченому процесуальним законом порядку.

Вказане підтверджується законодавцем у частині четвертій статті 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Частиною 4 статті 39 ЦПК України передбачено, що встановлення обставин, вказаних у пунктах 1 - 4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Разом з тим, визначивши правову підставу відводу як п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, заявник не надав суду жодного доказу на підтвердження своїх доводів.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч. 2 ст. 2 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 198 Цивільного процесуального кодексу України, підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом.

Завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті (ч. 1 ст. 189 ЦПК України).

Частиною третьою статті 189 Цивільного процесуального кодексу України імперативно унормовано, що підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Відповідно до частини 2 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Суд констатує, що самі лише дії суду, які полягали у прийнятті доказів до матеріалів справи, вирішенні клопотань та неврахуванні думки сторін щодо дати наступного судового засідання, були вирішені відповідно до процесуального закону, з урахуванням доказів, які містяться в матеріалах справи, зважаючи на зайнятість залів судових засідань, а також враховуючи встановлені Цивільним процесуальним кодексом України строків для розгляду справи, що в сукупності не свідчить про порушення права сторони на справедливий і неупереджений суд.

Вказане, на переконання суду, жодним чином не свідчить про незаконність дій суду та порушення цим прав сторони.

Отже, наведене дає підстави вважати, що заявлені підстави відводу не можна вважати обґрунтованими та такими, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» (Заява №33949/02) від 09.11.2006 зазначено: «стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судом також враховано, що в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті шостої даної Конвенції (§ 66, § 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Відповідно до статті 44 Цивільного процесуального кодексу України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 260, 261 Цивільного процесуального кодексу України, Радехівський районний суд Львівської області,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви позивача від 08.12.2022 про відвід судді Радехівського районного суду Львівської області Куцик-Трускавецької О.Б. - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Ухвалу складено 12.12.2022

Головуючий суддяО. Куцик-Трускавецька