Справа№938/604/21
Провадження № 2-з/938/3/22
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову

21 лютого 2022 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Джуса Р.В.,

за участю: секретаря судового засідання Мартищук Н.І.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1

про вжиття заходів забезпечення позову

у справі №938/604/21

за позовом: ОСОБА_1 ,

до відповідача ОСОБА_2 ,

за участю: третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Верховинської селищної ради Верховинського району Івано-Франківської області,

про встановлення земельного сервітуту,

за участю учасників справи:

від позивача: ОСОБА_3 ;

від відповідача: ОСОБА_4 ;

ВСТАНОВИВ:

у провадженні Верховинського районного суду Івано-Франківської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Верховинська селищна рада Верховинського району Івано-Франківської області про встановлення безоплатного, безстрокового земельного сервітуту на земельній ділянці, кадастровий номер :02:003:0149, що належить ОСОБА_2 у вигляді смуги шириною 4,0м та довжиною 52,0 м для проходу, прогону худоби, проїзду автомобіля та обслуговування земельних ділянок, з кадастровими номерами :02:003:0140, :02:003:0141, що розташовані в смт Верховина, присілок "Безвідне" та належать ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 20.10.2021 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання. Подальший хід розгляду справи викладено в ухвалах суду.

17.02.2022 позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову у справі №938/604/21, в якій просить суд забезпечити позов, шляхом заборони відповідачу ОСОБА_2 вчиняти дії щодо виконання будівельних робіт на земельній ділянці кадастровий номер: :02:003:0149, площею 0,25 га, до завершення розгляду справи судом.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач посилається на те, що в провадженні суду знаходиться цивільна справа за її позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Верховинська селищна рада Верховинського району Івано-Франківської області про встановлення безоплатного, безстрокового земельного сервітуту на земельній ділянці, кадастровий номер :02:003:0149, що належить ОСОБА_2 у вигляді смуги шириною 4,0 м та довжиною 52,0 м для проходу, прогону худоби, проїзду автомобіля та обслуговування належних їй земельних ділянок. Однак, нею було встановлено, що відповідачем вчиняються дії з виготовлення будівельного паспорта на будівництво нового індивідуального житлового будинку на спірній земельній ділянці. Так, згідно інформації наявної в електронному порталі Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, на замовлення відповідачки 12.02.2022 виготовлено та зареєстровано будівельний паспорт на будівництво індивідуального (садибного) житлового будинку в смт. Верховина, кадастровий номер :02:003:0149. Відтак, проведення будівельних робіт та спорудження відповідачем будинку, може утруднити або унеможливить виконання рішення суду в випадку задоволення позову.

Оскільки представник позивача в підготовчому засіданні 17.02.2022 зазначив, що йому невідомо про виготовлення його довірителькою будівельного паспорта, та для надання сторонам можливості подати копію відповідного будівельного паспорта, судове засідання було відкладено на 21.02.2022.

В судове засідання 21.02.2022 з`явились представник позивача та представник відповідача.

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Тугай Іван Михайлович подав суду надані на його адвокатський запит копію ситуаційної схеми розміщення земельної ділянки, копію генерального плану забудови території, та пропоновану схему розміщення сервітуту.

В наданих суду поясненнях представник позивача підтримав заяву про забезпечення позову з підстав наведених в заяві, просить її задовольнити. Додатково суду пояснив, що відповідачем замовлено виготовлення будівельного паспорта на нове будівництво індивідуального житлового будинку на спірній земельній ділянці, який на даний час знаходиться на погодженні в архітектора. При цьому, як вбачається з генерального плану забудови території відповідно до будівельного паспорта, планування будівництва нового житлового будинку запроектовано на частині спірної земельної ділянки, яка використовується під заїзд до земельних ділянок позивача, на який позивач бажає встановити земельний сервітут.

Разом з тим, представник зазначив, що на даний час виготовлення відповідачем дозвільних документів не є перешкодою для встановлення земельного сервітуту, тому позивач не просить вжити заходів шляхом заборони отримання таких, однак в разі проведення будівельних робіт згідно такого будівельного паспорта, встановлення земельного сервітуту у передбачений позивачем спосіб, буде неможливим. Тому просить заборонити відповідачу виконання саме будівельних робіт. Поряд з тим представник зазначив, що на сьогоднішній день відповідачем не ведуться будівельні роботи на спірній земельній ділянці, таких доказів у нього немає.

Представник відповідача ОСОБА_2 , адвокат Чобанюк Максим Михайлович в підготовчому засіданні 21.02.2022 суду пояснив, що дійсно відповідачем виготовляється будівельний паспорт на будівництво нового індивідуального житлового будинку на спірній земельній ділянці, однак такий на даний час у відповідача відсутній та перебуває на стадії його погодження архітектором. На даний час на спірній земельній ділянці жодні будівельні роботи з будівництва житлового будинку не проводяться і заявником будь-яких доказів проведення таких, суду не представлено. Просить в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Третя особа, Верховинська селищна рада Верховинського району Івано-Франківської області, участь свого представника в підготовче засідання не забезпечила, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, що підтверджується розпискою наявною в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомила. А тому, суд враховуючи вимоги ч.4 ст.153 ЦПК України, вважає за можливе здійснити розгляд питання про забезпечення позову без участі третьої особи.

Заслухавши думку представників сторін, дослідивши заяву про забезпечення позову, матеріали цивільної справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України, законодавцем визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України, одним із видів забезпечення позову є заборона вчиняти певні дії.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) вказано, що «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що суд забезпечує позов, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Разом з тим, наявність достатньо обґрунтованих фактичних обставин, які б слугували підставою для забезпечення позову, має бути підтверджена належними доказами, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Предметом позову у даній справі є встановлення земельного сервітуту. Позивач просить забезпечити позов шляхом заборони відповідачу ОСОБА_2 вчиняти дії щодо виконання будівельних робіт на земельній ділянці кадастровий номер: :02:003:0149, площею 0,25 га, до завершення розгляду справи судом.

Однак заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачем вчиняються дії, спрямовані на проведення будь яких будівельних робіт на спірній земельній ділянці (завезення будівельних матеріалів чи будівельної техніки; риття траншей чи котловану, залиття фундаменту), а саме лише припущення в заяві про те, що такі дії можуть бути вчинені, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Згідно долученої до заяви інформації наявної в електронному порталі Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, будівельний паспорт який виготовляється відповідачем, вбачається, що такий паспорт є зупинений.

В підготовчому засіданні представник позивача та представник відповідача також вказали, що виготовлення відповідачем будівельного паспорта перебуває на стадії його погодження архітектором. На даний час його виготовлення зупинено за заявою позивача. Будь-які будівельні роботи з будівництва нового житлового будинку на спірній земельній ділянці не проводяться.

Суд також звертає увагу на те, що твердження позивача про те, що будівництво нового житлового будинку запроектовано саме на території існуючого заїзду до земельних ділянок позивача, на який пропонується встановлення земельного сервітуту, суд не бере до уваги, оскільки схематичне зображення проходження такого проїзду по земельній ділянці, на представленому позивачем генеральному плані забудови території, здійснено позивачем особисто та не підтверджується жодними іншими належними доказами.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки на даному етапі така заява належним чином не обґрунтована та не доведена.

Одночасно слід роз`яснити заявнику його право на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку, встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Керуючись ст.ст.150, 152, 153, 197, 260 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №938/604/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю: третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Верховинської селищної ради Верховинського району Івано-Франківської області, про встановлення земельного сервітуту шляхом заборони відповідачу ОСОБА_2 вчиняти дії щодо виконання будівельних робіт на земельній ділянці кадастровий номер: :02:003:0149, площею 0,25 га, до завершення розгляду справи судом - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 25.02.2022.

Суддя Роман ДЖУС