Номер провадження: 22-ц/813/8728/22
Головуючий у першій інстанції Кириченко П.Л.
Доповідач Кутурланова О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кутурланової О.В.,

суддів: Орловської Н.В.,

Чорної Т.Г.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Паламарчука Олександра Сергійовича, який діє від імені ОСОБА_1 , на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області у складі судді Кириченка П.Л. від 12 вересня 2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Атланта» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договором про надання послуг,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року ТОВ «Атланта» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договором про надання послуг.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 02 січня 2019 року між товариством та відповідачкою у простій письмовій формі укладено договір про надання послуг №1/6 від 02.01.2019 р., згідно якого товариство зобов`язалося надати відповідачці інформаційно-посередницькі послуги, пов`язані з набуттям нею у власність квартири за адресою : АДРЕСА_1 .

Крім того, про наміри укласти договір купівлі-продажу зазначеного об`єкту нерухомості не пізніше 01.02.2019 року свідчило і укладення та підписання у простій письмовій формі трьохсторонньої угоди про наміри від 02.01.2019 року №1/6 між ТОВ «Атланта», ОСОБА_2 (продавець) та ОСОБА_1 (покупець).

08.02.2019 року від ОСОБА_1 надійщов лист, у якому вона повідомила про неможливість укладення договору купівлі-продажу вищезазначеного об`єкту нерухомого майна через недостатність у неї коштів.

В подальшому позивачу стало відомо, що відповідачка 30.01.2019 року придбала інший об`єкт нерухомого майна у іншого продавця.

Посилаючись на умови п.9 укладеного сторонами договору про надання послуг №1/6 від 02.01.2019 року, яким визначено, що якщо договір не може бути виконаний з вини Замовника, то він сплачує Виконавцю штраф у розмірі 100% вартості послуг, передбачених п.6 Договору, а саме 47073 грн., що еквівалентно 1700 доларів США, позивач просив суд у якості штрафу стягнути з відповідачки обумовлену п.п.6,9 Договору суму штрафу, так як вважає, що внаслідок її винних дії позивач був позбавлений можливості надати у повному обсязі свої інформаційно-посередницькі послуги, що супроводжують укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 вересня 2022 року позовні вимоги ТОВ «Атланта» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Атланта» грошові кошти за договором про надання послуг в розмірі 47 073 грн. та судовий збір в розмірі 1921.00 грн., а всього 48994 грн.

В апеляційній скарзі адвокат Паламарчук О.С., який діє від імені ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ «Атланта» до ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Головатюк Я.О., яка діє від імені ТОВ «Атланта», посилаючись на законність та справедливість рішення першої інстанції як таке, що ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права та безпідставність апеляційної скарги, просила в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 вересня 2022 року залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 13 ст. 7 ЦПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду у справі за позовом з ціною менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому, відповідно до ч.13 ст.7 та ч.1 ст. 369 ЦПК України, вона підлягає розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню з огляду на наступне.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «Атланта» в повному обсязі виконало свої зобов`язання перед ОСОБА_1 , а відповідачка у свою чергу не сплатила виконавцю обумовлену договором ціну, а тому з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти за договором про надання послуг № 1/6 від 02.01.2019 року в сумі 47073 грн.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони не грунтуються на наданих сторонами та досліджених судом доказах, а також на позовних вимогах, викладених у позовній заяві, є суперечливими за своїм змістом, суд дійшов до них з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 02 січня 2019 року між ТОВ «Атланта» та ОСОБА_1 у простій письмовій формі укладено договір про надання послуг № 1/6.

Відповідно до п.1 Договору позивач, як Виконавець, зобов`язався надати відповідачці інформаційно-посередницькі послуги, пов`язані з придбанням (відчуженням) Замовником об`єкта нерухомого майна - однокімнатної квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 , як Замовник, зобов`язалася оплатити вказані послуги в розмірі, в строки та в порядку, встановленому цим Договором.

Пунктом 3 Договору сторони погодили, що зобов`язання Виконавця перед Замовником вважаються частково виконаними, а інформаційно-посередницькі послуги підлягають частковій оплаті, якщо за участі сторін укладено Договір про наміри укласти угоду про придбання (відчуженню) об`єкта. Підтвердженням повного виконання Виконавцем зобов`язань за договором перед Замовником є укладений договір купівлі-продажу об`єкта нерухомого майна, визначеного договором.

Відповідно до п.6, 7 Договору про надання послуг, вартість послуг, що надаються виконавцем становить 47073 гривень, що еквівалентно 1700 доларам США за офіційним курсом.

Замовник зобов`язується сплатити виконавцю вартість послуг, які надаються за договором в наступному порядку:

- частину винагороди в розмірі 0 грн., що еквівалентно 0 доларам США за офіційним курсом замовник сплачує виконавцю в момент підписання Договору в рахунок часткової оплати послуг відповідно до п.3 Договору.

- іншу частину винагороди в розмірі 47073 гривень, що еквівалентно 1700 доларам США за офіційним курсом, Замовник сплачує Виконавцю в момент нотаріального посвідчення договору відчуження (а.с.7).

У пункті 9 сторони визначили, що якщо Договір не може бути виконано через вину Замовника, він сплачує Виконавцю штраф в розмірі 100 % вартості послуг, передбаченої п.6 цього договору із зарахуванням частини винагороди, отриманої виконавцем в момент підписання договору.

Цього ж дня, 02.01.2019 року, між ТОВ «Атланта», ОСОБА_2 (власником майна) та ОСОБА_1 (покупцем майна) у простій письмовій формі укладено договір №1/6 про наміри, відповідно до якого власник та покупець зобов`язалися в майбутньому (у строк зазначений в п.2.5 Договору) укласти та нотаріально посвідчити договір відчуження, згідно якого власник передає покупцю у власність однокімнатну квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , (далі-обєкт), яка належить йому на праві власності, а покупець, в свою чергу, сплачує власнику ціну об`єкту на умовах, передбачених цим договором.

При цьому п.2.5 вказаного договору визначено, що договір про відчуження об`єкту повинен бути укладений між власником та покупцем та нотаріально посвідчений не пізніше 01.02.2019 року (а.с.6).

08.02.2019 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до ТОВ «Атланта» у якій повідомила про те, що договір купівлі-продажу не може бути укладено через недостатність у неї коштів (а.с.5).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 30.01.2019 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_2 (а.с.8-9).

Отже, з наведеного вбачається, що фактично відповідачка обрала для придбання у власність інший об`єкт нерухомого майна у іншого продавця та/або ріелтора, що унеможливило виконання позивачем у повному обсязі умов договору про надання інформаційно-посередницьких послуг, пов`язаних з придбанням (відчуженням) Замовником об`єкта нерухомого майна - однокімнатної квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, зважаючи на наведене, приймаючи до уваги предмет та підстави позову та їх обгрунтування, наведене у позовній заяві, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи спір, суд першої інстанції, в порушення ст.13 ЦПК України вийшов за межі заявлених позовних вимог, оскільки предметом позову у даній справі є стягнення штрафних санкцій за невиконання умов договору, а не стягнення коштів у зв`язку із повним виконанням позивачем умов договору, як помилково зазначив суд першої інстанції у рішенні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п.1 ст.376 ЦПК України з ухваленням нового судового рішення по суті заявлених позовних вимог.

Вирішуючи спір, колегія суддів виходить з наступного.

За приписами частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При цьому, за змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України).

У позовній заяві ТОВ «Атланта» вказує на те, що через винну поведінку відповідачки вони не змогли надати їй інформаційно-посередницьких послуг у повному обсязі та отримати обумовлену договором винагороду, а тому, на думку позивача, відповідачка має нести цивільну відповідальність у виді застосування до неї штрафних санкцій, визначених п.п.6, 9 Договору.

Під винною поведінкою ОСОБА_1 позивач розуміє її відмову від укладення договору купівлі-продажу квартири на виконання договору про наміри від 02.01.2019 року у зв`язку із придбанням іншої квартири у іншого власники та/або ріелтора, що підтверджено інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає необхідним зазначити, що саме з метою придбання у власність квартири відповідачка уклала договір з позивачем про надання інформаційно-посередницьких послуг. Тобто, основною метою укладення як договору про надання послуг, так і договору про наміри було придбання квартири.

З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що обираючи поміж безлічі наявних на ринку нерухомості варіантів нерухомого майна, відповідачка обрала для себе найбільш прийнятний варіант за ціною, плануванням квартири, місцем розташування будинку і т.і.

Враховуючи, що ОСОБА_1 , як учасник цивільно-правових відносин, відповідно до положень ст.ст.6, 627 ЦК України є вільною у праві укладення договору, визначенні його умов, виборі контрагента, тощо, суд апеляційної інстанції не вбачає винної поведінки відповідачки у реалізації нею своїх прав щодо вільного вибору об`єкту нерухомості для придбання його у власність.

Приймаючи до уваги, що фактично інформаційно-посередницькі послуги у повному об`ємі позивачем надані не були, при цьому умови укладеного сторонами договору не містять чітко визначеного поняття що саме слід тлумачити під винною поведінкою Замовника, колегія суддів не вбачає визначених законом підстав для задоволення заявлених позовних вимог про стягнення з позивачки штрафних санкцій.

Разом з тим, суд вважає необхідним зазначити, що в разі понесення позивачем будь-яких збитків внаслідок відмови відповідачки від укладення договору купівлі-продажу він не позбавлений можливості звернутися з відповідним позовом про їх відшкодування.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, враховуючи вище наведене, встановлені обставини справи, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, а суд першої інстанції не в повній мірі встановив обставини, що мають значення для справи та не застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 367-369, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Паламарчука Олександра Сергійовича, який діє від імені ОСОБА_1 , задовольнити.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області скасувати та постановити нове.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Атланта» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договором про надання послуг відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена згідно п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.В. Кутурланова

Судді: Н.В. Орловська

Т.Г. Чорна