Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6091/22
Провадження № 4-с/711/80/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2022 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого - судді Скляренко В.М.

при секретарі Осадчій А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та про зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси зі скаргою на бездіяльність Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та про зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування скарги вказує, що він (скаржник) влітку 2022 року дізнався про те, що на його квартиру АДРЕСА_1 накладений арешт постановою Придніпровського відділу ДВС Черкаського МУЮ, серія АА №041691 від 29.04.2009 року (реєстраційний номер обтяження 8683306). Оскільки він не мав непогашеної заборгованості за будь-яким виконавчим провадженням, то він звернувся до Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про зняття такого арешту. Однак, листом від 28.07.2022 року вих. №34046 йому було повідомлено, що арешт на його майно накладений на підставі постанови про арешт майна боржника АА 3041691 від 29.04.2009 року. Також було повідомлено, що строк зберігання виконавчих проваджень закінчився, тому надати відповідні документи та зняти арешт з майна не виявляється можливим.

В подальшому, 24.10.2022 року його представник адвокат Остапенко І.С. звернулася із відповідним запитом до Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в якому просила надати інформацію про те, в межах якого саме виконавчого провадження був накладений арешт на його (скаржника) майно, на що було отримано відповідь від 15.11.2022 року, в якій повідомлено, що на примусовому виконанні відносно боржника ОСОБА_1 перебували кілька виконавчих проваджень, строк зберігання яких на даний час закінчився.

Тому, він (скаржник), з метою захисту своїх прав та законних інтересів, просить суд: визнати протиправною бездіяльність посадових осіб (державного виконавця) Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо незняття арешту з його ОСОБА_1 майна, а саме з квартири АДРЕСА_1 , який був накладений постановою Придніпровського відділу ДВС Черкаського МУЮ, серії АА №041691 від 29.04.2009 року, реєстраційний номер обтяження 8683306; зобов`язати Придніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з усього нерухомого майна ОСОБА_1 .

Ухвалою судді від 29.11.2022 року скаргу ОСОБА_1 прийнято до розгляду та призначено судове засідання з її розгляду по суті.

В судове засідання скаржник ОСОБА_1 та його представник адвокат Остапенко І. не з`явилися, хоча про дату, час та місце слухання справи були повідомлені в установленому законом порядку. 23.12.2022 року від представника скаржника адвоката Остапенко І. до суду надійшла заява, в якій остання просила розглянути скаргу у її відсутність.

Представник органу примусового виконання Придніпровського відділу ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився та не повідомив причини своєї неявки, хоча про дату, час та місце слухання справи був повідомлений в установленому законом порядку.

Суд, дослідивши письмові матеріали скарги, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини другої статті 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно з частиною 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Як передбачено Законом України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Права і обов`язки виконавців, обов`язковість вимог виконавця визначені статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, за частиною 1 цієї статті, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні у Придніпровського відділу ДВС Черкаського МУЮ, правонаступником якого є Придніпровський районний відділ ДВС міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), відносно боржника ОСОБА_1 перебували наступні виконавчі провадження:

- виконавче провадження №8975774 з виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси №2-2366 від 11.0.2008 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь держави судових витрат в розмірі 81 грн. Дане виконавче провадження було відкрите 02.09.2008 року, а 21.04.2011 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент прийняття рішення), оскільки в результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи.

- виконавче провадження №14263190 з виконання постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси № 2950 від 23.05.2009 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь держави боргу в розмірі 680 гри. Дане виконавче провадження було відкрите 11.08.2009 року, а 21.04.2011 державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній па момент прийняття рішення), оскільки в результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи.

- виконавче провадження №27157727 з виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси №2-3954 від 12.11.2007 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» боргу в розмірі 1164 грн. 77 коп. Дане виконавче провадження було відкрите 31.05.2011 року, а 18.02.2013 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження згідно п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент прийняття рішення), в зв`язку з фактичним повним виконанням виконавчого документа.

- виконавче провадження №40298558 з виконання постанови ВДАІ №954153 від 4.09.2013 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 510 грн. Дане виконавче провадження було відкрите 17.10.2013 року, а 17.03.2014 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент прийняття рішення), оскільки в результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи.

- виконавче провадження №43633167 з виконання постанови ВДАІ №954153 від 04.09.2013 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 510 грн. Дане виконавче провадження було відкрите 06.06.2014 року, а 20.06.2014 року державним виконавцем було винесемо постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент прийняття рішення) - виконавчий документ повернуто за заявою стягуваяча.

Таким чином на даний час на виконанні у Придніпровському районному відділі ДВС міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), який є правонаступником Придніпровського відділу ДВС Черкаського МУЮ, не перебуває жодного виконавчого провадження щодо боржника ОСОБА_1 .

Разом з тим, із матеріалів скарги вбачається, що на сьогоднішній день існує обтяження майна боржника арешт квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на праві власності. Дане обтяження було накладено постановою Придніпровського відділу ДВС Черкаського МУЮ, серія АА №041691 від 29.04.2009 року (реєстраційний номер обтяження 8683306).

Скаржник самостійно та через свого представника неодноразово звертався до Придніпровського районного відділу ДВС міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявами про зняття арешту із вищевказаної квартири, однак йому було відмовлено в цьому, в зв`язку з тим, що всі виконавчі провадження відносно боржника ОСОБА_1 на даний час завершені і термін їх зберігання уже закінчився. В зв`язку з цим ОСОБА_1 і звернувся за захистом свого права до суду.

Частиною 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну «Укроборонпром», акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну «Укроборонпром», державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну «Укроборонпром» або на момент припинення Державного концерну «Укроборонпром» було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності», звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності».

Разом з тим, частиною першою ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що, у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем) наслідками є повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Також відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

В судовому засіданні встановлено, що арешт на майно боржника ОСОБА_1 був накладений постановою Придніпровського відділу ДВС Черкаського МУЮ, серія АА №041691 від 29.04.2009 року, тому він міг бути накладений лише у двох виконавчих провадженнях, а саме у виконавчих провадженнях №8975774 та №27157727, оскільки всі інші виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 були відкриті значно пізніше. На даний час виконавчі провадження №8975774 та №27157727, як і всі інші виконавчі провадження відносно боржника ОСОБА_1 завершені.

Так, виконавче провадження №8975774 з виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси №2-2366 від 11.0.2008 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь держави судових витрат в розмірі 81 грн. було завершене 21.04.2011 року, виконавчий лист повернутий стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент прийняття рішення), так як неможливо було встановити особу боржника, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи. В подальшому вказаний виконавчий лист до примусового виконання не пред`являвся.

Виконавче провадження №27157727 з виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси №2-3954 від 12.11.2007 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» боргу в розмірі 1164 грн. 77 коп. було закінчене 18.02.2013 року на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент прийняття рішення), в зв`язку з фактичним повним виконанням виконавчого документа.

За таких підстав, враховуючи, що на даний час на виконанні у Придніпровському районному відділі ДВС міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не перебуває жодного виконавчого провадження відносно боржника ОСОБА_1 , в яких міг би бути накладений арешт на майно боржника постановою від 29.04.2009 року, серії АА №041691, підстав для подальшого утримання майна боржника ОСОБА_1 під арештом немає. Тому, відповідно скарга ОСОБА_1 в цій частині підлягає до задоволення.

Зокрема, враховуючи приписи ст. 451 ЦПК України, суд вважає за необхідне зобов`язати Придніпровський відділ ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати арешт з квартири АДРЕСА_2 , який накладений постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Придніпровського відділу ДВС Черкаського МУЮ № АА 041691 від 29.04.2009 року, реєстраційний номер обтяження 8683306.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 в частині визнання протиправною бездіяльності посадових осіб (державного виконавця) Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо незняття арешту з його ОСОБА_1 майна, а саме з квартири АДРЕСА_1 , який був накладений постановою Придніпровського відділу ДВС Черкаського МУЮ, серії АА №041691 від 29.04.2009 року, реєстраційний номер обтяження 8683306, як такої, що не конкретизована в частині особи, яка, на думку скаржника, допустила таку бездіяльність.

На підставі викладеного вище та керуючись ст. ст. 3, 12, 259, 260, 261, 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та про зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Зобов`язати Придніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , який накладений постановою відділу ДВС Черкаського МУЮ від 29.04.2009 року, серія АА 041691, реєстраційний номер обтяження: 8683306.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст ухвали складений 29.12.2022 року.

Головуючий: В.М. Скляренко