ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/818/3663/22 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: надання послуг
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року м. Валки.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Яцини В.Б.,

суддів колегії: Бурлака І.В., Котелевець А.В.,

за участю секретаря судового засідання Супрун Я.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 18 січня 2022 року, постановлену суддею Лях М.Ю., у справі за позовом КП «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду, та

В С Т А Н О В И В :

КП «ХТМ» звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача вартості спожитої теплової енергії у розмірі 116521,17 грн., судового збору в розмірі 2270,00 грн., 3% річних у розмірі 2809,75 грн., інфляційні витрати у розмірі 6370,08 грн.

Під час розгляду справи представник позивача КП «Харківські теплові мережі» подала до суду заяву про закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою від позову та про повернення сплаченого за подання позову судового збору.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18 січня 2022 року закрито провадження у цивільній справі за позовною заявою КП «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду на підставі п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Зобов`язано Управління державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова Харківської області повернути КП «Харківські теплові мережі» 50 відсотків сплаченого судового збору в розмірі 1135 грн. 00 коп., відповідно до платіжного доручення №15157 від 07.10.2021 року.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою представник відповідача подав апеляційну скаргу, посилаються на порушенням судом норм процесуального права та просить ухвалу в частині не вирішення питання про стягнення витрат відповідача на правову допомогу скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у листопаді 2021 року у відзиві на скаргу представник відповідача просив відшкодувати судові витрати, понесені відповідачем, а також ними було надано розрахунок судових витрат та надано відповідні докази щодо понесення таких витрат, проте судом в порушення вимог ч.5 ст. 145 та ч.1 ст. 260 ЦПК України не вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

У відзиві на апеляційну скаргу представник КП «ХТМ» проти задоволення апеляційної скарги заперечувала.

Відзив мотивовано тим, що суд повинен враховувати суму позову, оплата правової допомоги повинна бути співмірною з ціною позову, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача та дослідивши матеріали цивільної справи за відсутності учасників справи, належним чином повідомлених про судове засідання, що не перешкоджає розгляду скарги відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що закриття провадження по справі не свідчить про безпідставність і необґрунтованість позову, або зловживанням чи неправильними діями позивача, більш того законом передбачено право позивача на будь-якій стадії відмовитися від позову, а відтак не може бути підставою для визнання дій позивача необґрунтованими по пред`явленню позову у розумінні ч. 5 ст. 142 ЦПК України та ч. 9 ст. 141 ЦПК України. Тому, суд першої інстанції вважав, що заява представника відповідача про компенсацію здійснених судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача, згідно п. 5 ст. 142 ЦПК України не підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що 18 січня 2022 року ухвалою Київського районного суду м. Харкова заяву представника КП «ХТМ» про відмову від позову та закриття провадження по справі задоволено. Прийнято відмову від позову АКП «ХТМ» та провадження по цивільній справі закрито.

Після цього 25.01.2022 року позивач ОСОБА_2 звернулася до Київського районного суду м. Харкова із заявою про ухвалення додаткового рішення у цій справі № 953/20660/21 для відшкодування понесених нею витрат на правову допомогу, яка була розглянута ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2022 року (а.с.а.с. 43-47, 49-50).

Згідно з ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо, зокрема: позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Відповідно до пункту 38 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. Визнання відповідачем позову не є підставою для звільнення його від сплати судових витрат.

Якщо сторони під час укладення мирової угоди не передбачили порядку розподілу судових витрат, кожна сторона у справі несе половину судових витрат.

В інших випадках закриття провадження у справі, а також у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Таким чином, відмова позивача від позову є окремою підставою для закриття провадження у справі, а отже компенсація здійснених відповідачем витрат регулюється ч. 3 ст. 142 ЦПК України. В інших випадках (п.п. 1, 2, 3, 6, 7, 8 ч. 1 ст. 255 ЦПК України) підлягає застосуванню ч. 5 ст. 142 ЦПК України.

Представник відповідача у своїй заяві від 18.01.2022 просив суд заяву представника позивача задовольнити та стягнути з позивача витрати відповідача на правову допомогу (а.с. 36).

Якщо судом не вирішено питання про судові витрати п. 3 ч. 1, ч.ч. 2-3 статті 270 ЦПК України передбачає усунення такого недоліку наступним чином: суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Суд першої інстанції не вирішив заяву представника відповідача про відшкодування витрат на правову допомогу в ухвалі про закриття провадження у справі від 18 січня 2022 року, а тому такий недолік має усуватися відповідно до вказаної норми ст. 270 ЦПК України за заявою учасника справи чи з власної ініціативи суду.

З цього приводу представник відповідача 25 січня 2022 року подав відповідну заяву до суду першої інстанції про ухвалення додаткового рішення, яка вже була розглянута судом.

При таких обставинах колегія суддів вважає, що недолік, пов`язаний з відсутністю вирішення судом заяви представника відповідача про відшкодування судових витрат підлягає вирішенню у порядку ст. 270 ЦПК України, а тому відповідно до ст. 375 ЦПК України у даному випадку відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 18 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складений 05 грудня 2022 року.

Головуючий: В.Б. Яцина.

Судді І.В. Бурлака.

А.В. Котелевець.