справа № 399/704/21
провадження № 2/399/30/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого судді - Шульженко В.В.,

при секретарі судового засідання - Аксьонової К.С.,

за участі позивача - ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Онуфріївка цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини (справа №399/704/21),

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини в якому просить стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/5 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 21.04.2007 року між сторона було зареєстровано шлюб Успенською сільською радою Онуфріївського району Кіровоградської області, актовий запис №02. Від шлюбу позивач та відповідач мають спільних дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб розірваний рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 26.01.2017 року, цим же рішенням визначено місце проживання дітей з матір`ю. Рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 19.12.2016 року по справі №399/933/16-ц (провадження №2/399/401/16) з відповідача стягнуті аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ј частини заробітку (усіх видів доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з 21.11.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач у позові зазначає, що аліменти з відповідача на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не стягувалися у примусовому порядку, у зв`язку з тим, що відповідач сплачував їх добровільно за написаною власноруч заявою у відділі бухгалтерії ПАТ "КВБЗ". Однак звідти відповідач звільнився і відрахування припинилися. Відповідач наразі добровільно не забезпечує дочку ОСОБА_5 належними та достатніми умовами для виховання і утримання. Про способи виконання обов`язку утримувати дитину в досудовому порядку вони не домовлялися, нотаріальних договорів не укладали, як зазначено в позові. ОСОБА_1 також зазначає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини, оскільки він є фізично здоровим та працює на ТОВ "ІНТЕР-ЛІС". Тому, вважає, що стягнення 1/5 частки від доходу на утримання дочки ОСОБА_5 не поставить відповідача в скрутне матеріальне становище, з урахуванням вже стягуваних аліментів на дочку ОСОБА_6 , та буде достатнім для належного утримання дитини. Як зазначено позивачем, інформація про розмір поточних доходів боржника, на день подачі заяви до суду у неї відсутня. Інших осіб, крім двох їх дочок, на утриманні відповідач не має.

Ухвалою суду від 06.12.2021 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті з повідомленням (викликом) учасників справи.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав зазначених у позові та просила їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та просив стягувати з нього аліменти які в сукупності (загальному) розмірі при відрахуванні на обох доньок становитимуть не більше 33%, тобто загальна сума стягнення яких не перевищуватиме 1/3 частини від його доходу. Також суду пояснив, що на даний час не працює в ТОВ "ІНТЕР-ЛІС". Однак коли працював у зазначеному товаристві звертався з заявою про відрахування з його заробітної плати в добровільному порядку аліментів на доньку ОСОБА_5 , проте йому було відмовлено в прийняті такої заяви та повідомлено, що товариство відраховує стягнення із заробітної плати лише на підставі рішення суду. На даний час відповідач зазначив, що повернувся працювати до ПАТ "КВБЗ" та написав заяву про утримання з нього в добровільному порядку аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 у розмірі 8,3%, що з урахуванням утриманих аліментів на доньку ОСОБА_6 у розмірі ј частини від доходу, тобто 25% у загальному розмірі становитиме 33%. Також відповідач надав довідку про його дохід за грудень 2021 року оскільки працює в Крюківському вагонобудівному заводі з 16.12.2021 року на посаді електрозварник на автоматичних та напівавтоматичних машинах, та зазначив, що йому нарахована заробітна плата в розмірі 10178,41 грн. при цьому зазначив, що на даний час від заміняє відсутнього працівника та ставка заробітної плати у нього не фіксована і залежить від виробітку завода. Також пояснив, що в нього не має на даний час можливості сплачувати аліменти на двох доньок більші ніж 33% відсотка, оскільки має зобов`язання, а саме не сплачені кредити, крім того винаймає у знайомої будинок в якому проживає, а тому є необхідність сплачувати комунальні послуги, проте підтверджуючих документів не надав стосовно зазначених обставин. Також зазначив, що при можливості допомогає на утримання доньок але коштів на прожиття, сплату аліментів та виконання інших зобов`язань не вистачає.

Розгляд справи здійснюється на підставі ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач відзив до суду в строк зазначений в ухвалі суду від 06.12.2021 року не подав.

Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було зареєстровано 21.04.2007 року Успенською сільською радою та який розірвано рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 26.01.2017 року в справі №399/934/16-ц (провадження №2/399/41/17), що підтверджується копією зазначеного рішення суду (а.с. 4 зворотній бік, а.с. 5).

Позивач з відповідачем мають спільних доньок: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей серії НОМЕР_1 виданого 05.08.2014 року та серії НОМЕР_2 виданого 20.08.2007 року. В зазначених свідоцтвах батьком дітей записано ОСОБА_2 , а матір`ю ОСОБА_1 (а.с.3 зворотній бік, а.с. 4).

Рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 19.12.2016 року по справі №399/933/16-ц (провадження №2/399/401/16) постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини заробітку (усіх видів доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з 21.11.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 26-28).

Також судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 працює в ПАТ Крюківському вагонобудівному заводі з 16.12.2021 року на посаді електрозварник на автоматичних та напівавтоматичних машинах та за грудень 2021 року йому нарахована заробітна плата, в т.ч. в натуральній формі 10178,41 грн., що підтверджується наданою відповідачем довідкою від 06.01.2022 року №2 виданою ПАТ " Крюківський вагонобудівний завод " (а.с. 35).

Позивачем на підтвердження позовних вимог, а саме стосовно стягнення з відповідача на її користь аліментів в розмірі 1/5 частини доходу на утримання доньки ОСОБА_5 додано документи на підтвердження витрат з купівлі дивану категорії "Монтана" вартістю 8750 грн. та документи, що підтверджують витрати пов`язані з консультацією та лікуванням Поліни (а.с. 36-41).

Статтею 51 Конституції України гарантовано, а статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

В силу вимог ст.180 СК України батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, у спосіб, який визначений ст.181 СК України.Частинами 2 і 3 статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною 1 ст.182 СК України передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

У силу положень статей 183, 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.

Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.

Частиною першою ст.183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, тому суд, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З врахуванням зазначених вище норм чинного законодавства та встановлених в судовому засіданні обставин, суд прийшов до висновку про задоволення позову частково в розмірі 1/7 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.10.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Судові витрати згідно ст.141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу на один місяць.

Керуючись ст.ст. 180-184, 191 СК України, ст.ст. 10, 19, 141, 258, 263, 264, 352, 354 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/7 частки від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.10.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається в порядку визначеному пп.15.5 п.5 Розділу ХІІ Перехідні положення ЦПК України.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1

Повний текст рішення суду складено 07.02.2022 року (у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному).

Суддя Онуфріївського районного суду

Кіровоградської області В.В. Шульженко