Справа № 283/1792/22
Провадження №2/283/489/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

07 грудня 2022 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Саланди О.М., з секретарем судового засідання Совчик Я.Л., за участі позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Малині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача: виконавчий комітет Малинської міської ради Житомирської області, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою ,-

ВСТАНОВИВ:

15.09.2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача: виконавчий комітет Малинської міської ради Житомирської області, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

У позові зазначив, що він після смерті дружини отримав в спадщину будинок з сільськогосподарськими будівлями. Під будівництво цих споруд надано земельну ділянку площею 960 м 2 . Позивач не має можливості будувати господарські будівлі, оскільки сусід ОСОБА_2 зробив дорогу шириною 7 метрів, насипав камінного відсіву. Позивач вважає, що відповідач протиправно приватизував 1000 м2 в тому числі і дорогу, яка надана для під`їзду до гаражів відповідно плану. Вважає, що відповідач не мав права отримувати земельну ділянку, оскільки йому не було 18 років. Відповідно до акта приватизації йому надано земельну ділянку 881 м2, з них 105 м2 дороги, що насипав гаражний кооператив самовільно, під дорогою прокладено газову трубу. Відповідно до документів земельні ділянки 7- а, 9- а та 11, мають однакові розміри 960 м2.

Просить суд вказати ОСОБА_2 щоб забрав камінний відсів із земельної ділянки, де йому потрібно будувати підсобні приміщення та для під`їзду до земельної ділянки 9- а понад земельною ділянкою 7-а, що зазначено в акті.

Ухвалою суду від 27 вересня 2022 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі в загальному позовному провадженні, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 21 листопада 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві та просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 заперечив відносно позову та просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, що дорога, на якій насипано камінний відсів, є дорогою загального користування, а не його власністю, що підтверджується кадастровим планом земельних ділянок.

Представник третьої особи на стороні позивача виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином.

Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності на підставі норм чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В ст.15 ЦК України закріплено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

В будь-якому випадку, порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи позивача з боку відповідача, який стверджує про їх порушення.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків, що передбачено ч.2,3 ст.152 ЗК України.

Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 5,6 вказаної норми Закону визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а. с. 3).

Відповідно до державного акту на право на земельну ділянку серії ЯД №157204, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,0881 га в АДРЕСА_1 , за кадастровим номером :01:003:0164 (а.с.5).

Згідно державного акту на право на земельну ділянку серії ЯД №154703, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,1000 га в АДРЕСА_2 , за кадастровим номером :01:007:1145 (а.с.9).

Зазначені земельні ділянки є сформованими та їх межі визначені.

Актом обстеження постійної комісії з питань земельних відносин, містобудування та охорони природного середовища міської ради, спеціалістів відділу містобудування та земельних відносин виконавчого комітету міської ради та спеціалістами ММКП «Земельно-кадастрове бюро» від 23.03.2016 року встановлено факт використання земельних ділянок в АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_1 та встановлено факт використання земельних ділянок в АДРЕСА_3 , АДРЕСА_2 з порушенням чинного земельного законодавства, а саме: межі земельної ділянки по АДРЕСА_3 шириною 26 м. 26,65 м. при необхідності 25 м., власник ОСОБА_4 встановив огорожу на земельній ділянці ОСОБА_5 , зайнявши самовільно зі сторони земельної ділянки по АДРЕСА_3 1,00 м., зі сторони рівчака 1,65 м. на довжину 38,40 м.

В свою чергу, суміжний власник ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 , порушуючи межі земельної ділянки в бік земель Малинської міської ради самовільно зайняв 1,30 м., що також підтверджується рішенням комісії по врегулюванню земельних спорів та питань у галузі земельних відносин на території м. Малина від 25.02.2015 року.

Комісією встановлено та підтверджено факт, що при висипці проїзду до існуючих гаражів було частково засипано межі земельної ділянки загальною площею 105,75 м.кв. (3 м. на 35,25 м.) по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 . Дана частина земельної ділянки використовується як проїзд мешканцями м. Малин. Встановлено факт розміщення електроопори (ЛЕП 0,4 кВ) та проходження підземного газопроводу( а. с. 10).

Отже, даним актом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 порушив межі земельної ділянки у бік земель Малинської міської ради, а не у бік позивача ОСОБА_1 .

Також актом встановлено, що при висипці проїзду до існуючих гаражів було частково засипано межі земельної ділянки загальною площею 105,75 м.кв. (3 м. на 35,25 м.) по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 .

Проте в акті не зазначено, хто саме здійснив засипку проїзду до гаражів, та яку саме частину земельної ділянки ОСОБА_3 , яка зараз належить ОСОБА_1 засипано.

Відповідно до статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо .

На запитання суду щодо необхідності проведення судової земельно-технічної експертизи, позивач відмовився.

Суд самостійно не може отримати таку інформацію, будь яких інших доказів щодо даного факту матеріали справи не містять.

Як вбачається зі збірного кадастрового плану суміжних власників та землекористувачів, проїзд шириною 7 м., на якому, відповідно до пояснень сторін, насипано камінний відсів, віднесено до земель загального користування, і даний проїзд не входить до меж земельної ділянки відповідача ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 83 ЗК України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю.

У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності;

Земельні ділянки державної власності, які передбачається використати для розміщення об`єктів, призначених для обслуговування потреб територіальної громади (комунальних підприємств, установ, організацій, громадських пасовищ, кладовищ, місць знешкодження та утилізації відходів, рекреаційних об`єктів тощо), а також земельні ділянки, які відповідно до затвердженої містобудівної документації передбачається включити у межі населених пунктів, за рішеннями органів виконавчої влади передаються у комунальну власність.

До земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо).

Отже, вказаний проїзд, на якому засипано камінний відсів, не входить до меж земельної ділянки відповідача ОСОБА_2 , а отже, не є та згідно закону не може бути його власністю, а є комунальною власністю, тобто перебуває в управлінні органів місцевого самоврядування.

Для того аби усунути порушення права позивача ОСОБА_1 , а саме забрати частину відсіву, який знаходиться на його ділянці, потрібно встановити особу, яка здійснювала насип такого відсіву.

Така інформація, згідно чинного законодавства може бути підтверджена будь якими допустими доказами, зокрема, письмовими, висновками експерита, поясненнями свідків, довідками та іншими допустимими доказами.

У даному провадженні, з врахуванням принципу диспозитивності, суд не може встановити такої інформації.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

В будь-якому випадку, право власності має захищатися лише при доведеності факту його порушення діями відповідача, створенні власникові з боку третіх осіб перешкод у здійсненні ним цього права із застосування наслідків, в тому числі і звільнення земельної ділянки від самовільно зведених споруд шляхом їх знесення чи усунення інших перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Метою судового доказування є всебічне, повне, об`єктивне з`ясування всіх обставин, що мають істотне значення для правильного розгляду і вирішення справи. Обов`язок забезпечити в ході провадження повноту доказового матеріалу, що дозволяє встановити істину у справі в цивільному процесі, покладений на сторони.

Зважаючи на викладене, позовні вимоги позивача ОСОБА_1 - не підлягають задоволенню з підстав недоведеності, що саме відповідач порушив межі земельної діялянки позивача.

Беручи до уваги принцип диспозитивності судового процесу щодо розгляду справи виключно в межах позовних вимог та принцип правової визначеності, заявлені ОСОБА_1 вимоги щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, без надання належних доказів на їх підтвердження - не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.13,81,263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ :

В задоволені позову ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_4 ) до ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_5 ), третя особа на стороні позивача: виконавчий комітет Малинської міської ради Житомирської області (місцезнаходження м. Малин Житомирська область площа Соборна,6-а), про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд шляхом подання в 30 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя: О. М. Саланда