1Справа № 335/7852/20 2/335/56/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 року м. Запоріжжя

Орджонікідзеський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Геєць Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Ровенської В.В.,

представників позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Запоріжжя в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи свої вимоги тим, що йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 від 05.02.2019 року належить автомобіль «Volkswagen Tiguan» д.н. НОМЕР_2 .

26.03.2020 року о 10 год. 20 хв. він керував вищевказаним автомобілем та рухався у м. Запоріжжя, по вул. Леоніда Жаботинського, біля будинку 27. В цей час водій ОСОБА_5 , рухався з правового боку від нього на автомобілі «ВАЗ 111830», д.н. НОМЕР_3 та не надав перевагу його автомобілю внаслідок чого скоїв ДТП, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Під час ДТП водій ОСОБА_5 порушив п.п. 10.11., 2.3.6 ПДР України та на нього працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

За результатами розгляду справи № 335/2915/20 про адміністративне правопорушення постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.05.2020 року ОСОБА_5 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вищевказана постанова від 04.05.2020 року набрала законної сили 15.05.2020 року.

У зв`язку з пошкодженням автомобіля, позивач його транспортував в ТОВ «АД Соллі-Плюс» для проведення ремонтних робіт.

Автомобіль ОСОБА_5 під час ДТП застрахований не був відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

До початку ремонтних робіт позивач звернувся до експерта та страхових агентів, які призначили огляд автомобіля на 06.04.2020 року.

Про що у письмовому вигляді було повідомлено винуватця ДТП - ОСОБА_5 , який на огляд ТЗ не прибув.

06.04.2020 року експертом було оглянуто автомобіль позивача, за результатами якого експерт ОСОБА_6 надав протокол огляду транспортного засобу, в якому були перелічені пошкодження «Volkswagen Tiguan», д.н. НОМЕР_4 , які виникли під час ДТП 26.03.2020 року.

Після проведення огляду автомобіля, ТОВ «АД Соллі-Плюс» приступило до виконання ремонтних робіт.

Починаючи з 26.03.2020 року і до завершення ремонтних робіт автомобіля позивача, він був вимушений взяти інший автомобіль на прокат, який, згідно з Договором прокату, йому було надано ТОВ «АД Соллі-Плюс», оскільки його робота пов`язана з постійним переміщенням по Запорізькій області та постійною експлуатацією автомобіля.

29.04.2020 року ТОВ «АД Соллі-Плюс» закінчило ремонтні роботи автомобіля, відповідно до наданого рахунку суму на відновлення транспортного засобу склала 95 973 гривні 74 копійок, яка складалась з: ремонту автомобіля - 84 343 грн. 74 коп., його дефектовки - 630 грн. та оренди автомобіля - 11 000 грн.

Дану суму відповідач відмовився добровільно сплатити.

Після повної оплати вищевказаної суми, позивач звернувся до МТСБУ, оскільки автомобіль відповідача не був застрахований від дорожньо-транспортних пригод відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У зв`язку із зверненням позивача МТСБУ розглянуло справу щодо відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди водієм ОСОБА_5 та прийняло рішення про виплату позивачу відшкодування шкоди в розмірі 48 169, 98 грн.

Виплачена позивачу сума не покриває всіх його розходів та шкоду завдану у зв`язку з орендою автомобіля.

Вказана сума складається з: 84 343, 74 (сума виплачена за ремонт) мінус 48 169, 98 дорівнює 36 173, 76 - не виплачена позивачу сума МТСБУ за ремонтні роботи, 630 грн. за дефектовку автомобіля, 11 000 грн. - за оренду автомобіля на час ремонту автомобіля.

Посилаючись на те, що відповідач у добровільному порядку не відшкодував позивачу всі понесені матеріальні витрати, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь в якості відшкодування матеріальних збитків 47803 грн. 76 коп., яка складається з 36173,76 грн. - невідшкодована сума за ремонтні роботи, 630 грн. - за дефектовку автомобіля, 11 000 грн. - за оренду автомобіля на час ремонту автомобіля.

Ухвалою суду від 22.09.2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження.

Відповідач ОСОБА_5 скористався своїм правом та надав відзив на позовну заяву. Вказавши, що заявлений позов не визнає, вважає, що Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, була ухвалена постанова від 04.05.2020 року, де не в повному обсязі з`ясувано підстави ДТП, яка сталася 26.03.2020 року. Надає висновок експертного дослідження № 9-8 від 03.06.2020 року, де зазначено «Дії водія ОСОБА_5 , з урахуванням наданих на дослідження вихідних даних невідповідності вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України не вбачається, тобто його дії не перебувають у причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди; натомість дії водія ОСОБА_4 не відповідають вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з подією даної дорожньої - транспортної пригоди. Згідно наданим на дослідження вихідних даних водій ОСОБА_5 , не мав технічної можливості уникнути зіткнення транспортних засобів; натомість технічна можливість водія ОСОБА_4 , уникнути зіткнення транспортних засобів залежала від виконання ним вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

Відповідач вважає, що твердження позивача про те, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини ОСОБА_5 не відповідає матеріалам справи та встановленим обставинам, а тому є необґрунтованим, а отже твердження про порушення ОСОБА_5 , Правил дорожнього руху України є безпідставним. Вважає, що протокол та постанова про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності, не є доказами вини відповідача у вчиненні ДТП. З боку позивача жодного експертного висновку або клопотання про призначення відповідної експертизи щодо встановлення вини ОСОБА_5 у вчиненні ДТП не надходило. Також вважає, що позивачем не доведено необхідність та виправданість оренди автомобілю за зазначену в договорі ціну, а також не надано переконливих доказів неможливості відновлення свого права у інший спосіб.

Позивач та представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_5 - адвокат Новіков І.О. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, з підстав наведених у відзиві на позов, просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В судове засідання представник третьої особи Моторного (транспортного) страхового бюро України не з`явився, повідомлявся про розгляд справи у встановленому законом порядку, на вимогу суду надані матеріали страхової справи.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступне.

26.03.2020 року о 10-20 год. у м. Запоріжжя по вул. Леоніда Жаботинського, біля буд. 27, водій ОСОБА_5 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 111830», державний номерний знак НОМЕР_3 , у дворі не надав перевагу у русі автомобілю «Volkswagen Tiguan» державний номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_4 , який рухався з правового боку, чим порушив п.п. 10.11., 2.3.б. ПДР України. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Вказані обставини встановлені постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.05.2020 року по справі № 335/2915/20, провадження 3/335/784/2020 та відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України не підлягають доказуванню (т. 1 а.с. 10).

Зазначеною постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.05.2020 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. у дохід держави.

Автомобіль ОСОБА_5 під час ДТП застрахований не був відповідно до ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

З метою ремонту автомобіля після ДТП та прокату транспортного засобу позивач ОСОБА_4 звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільний Дім Соллі-Плюс».

26.03.2020 року ТОВ «Автомобільний Дім Соллі-Плюс» та ОСОБА_4 уклали договір № 04 прокату транспортного засобу. Відповідно до якого орендодавець зобов`язався надати орендарю у тимчасове володіння і користування автомобіль марки VW модель Polo, 2018 року випуску, тип легковий седан, реєстраційний номер НОМЕР_5 , за плату, а орендар зобов`язався своєчасно сплачувати орендодавцеві встановлену договором плату за прокат, після закінчення терміну прокату повернути автомобіль. Цим договором визначений трок його дії до 26.04.2020 року. Визначено розмір щоденної оплати в сумі 350 грн. (т. 1 а.с. 42-43).

26.03.2020 року ТОВ «Автомобільний Дім Соллі-Плюс» ОСОБА_4 надано рахунок № НОМЕР_6 з переліком виду ремонтних робіт, переліком використаних запасних частин, вартості оренди автомобіля на загальну суму 95343,74 грн. (т. 1 а.с. 11-12).

Відповідно до платіжних доручень № від 27.03.2020 року на суму 20 000 грн. та № від 28.03.2020 року на суму 20 000 грн. ОСОБА_4 перераховано ТОВ «Автомобільний Дім Соллі-Плюс» вказані суми в якості передоплати виконання ремонтних робіт автомобіля «Volkswagen Tiguan» державний номерний знак НОМЕР_4 (т. 1 а.с. 25-26).

Крім того, 26.03.2020 року ТОВ «Автомобільний Дім Соллі-Плюс» ОСОБА_4 надано рахунок № НОМЕР_6 з переліком виду ремонтних робіт: дефектовка автомобіля - 630 грн., оренда автомобіля - 5000 грн., на загальну суму з ПДВ 6756 грн. (т. 1 а.с. 38).

Відповідно до меморіального ордеру № @2PL217967 від 26.03.2020 року ОСОБА_4 перераховано ТОВ «Автомобільний Дім Соллі-Плюс» 6080 грн., призначення платежу передоплата згідно рахунку № СПС0031203 від 26.03.2020 року на суму 6756 грн., в тому числі ПДВ 1126 грн. (т. 1 а.с. 39).

З матеріалів справи вбачається, що з метою огляду транспортного засобу після ДТП ОСОБА_4 звертався до експерта ОСОБА_6 та 06.04.2020 року останнім було складено протокол огляду транспортного засобу, в якому перелічені пошкодження транспортного засобу «Volkswagen Tiguan», д.н. НОМЕР_4 , які виникли під час ДТП 26.03.2020 року (т. 1 а.с. 28-29).

Згідно Замовлення-Наряду від 29.04.2020 року № СПН0077271 ТОВ «Автомобільний Дім Соллі-Плюс» надано рахунок за замовленням ОСОБА_4 , яким визначено перелік та вартість виконаних ремонтних робіт, перелік використаних запасних частин та їх вартість, перелік та вартість витратних матеріалів, вартість оренди автомобіля, на загальну суму 95 973, 74 грн. (т. 1 а.с. 23-24).

Відповідно до наданих квитанцій № 0.0..1 від 29.04.2020 року на суму 4500 грн., № 0.0..1 від 29.04.2020 року на суму 4500 грн., № 0.0..1 від 29.04.2020 року на суму 4263,74 грн., № 0.0..1 від 29.04.2020 року на суму 4500 грн., № 0.0..1 від 29.04.2020 на суму 4500 грн., № 0.0..1 від 29.04.2020 року на суму 4500 грн., № 0.0.18.1 від 29.04.2020 року на суму 4500 грн., № 0.0..1 від 29.04.2020 року на суму 4500 грн., № 0.0..1 від 29.04.2020 року на суму 4500 грн., № 0.0..1 від 29.04.2020 року на суму 4500 грн., № 0.0..1 від 29.04.2020 року на суму 4500 грн., ОСОБА_4 перераховано ТОВ «Автомобільний Дім Соллі-Плюс» загальну суму 49 263,74 грн., призначення платежу за роботи по наряду замовленню від 29.04.2020 року № СПН0077271 (т. 1 а.с. 15-18).

Крім того, судом встановлено, що 30.03.2020 року ОСОБА_4 повідомив МТСБУ про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 26.03.2020 року, за участю транспортного засобу «ВАЗ 111830», державний номерний знак НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_5 , та транспортного засобу «Volkswagen Tiguan», державний номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_4 , що підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (т. 1 а.с. 85).

Згідно зі звітом суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_7 № 380 про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Tiguan», д.н. НОМЕР_4 , внаслідок пошкодження транспортного засобу у ДТП від 26.03.2020 року, відповідно до доручення МТСБУ № 67110, вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових, що підлягають заміні становить 55510,38 грн., вартість поновлювального ремонту автомобіля без урахування значення коефіцієнта фізичного зносу складових з урахування ПДВ складає 89069,1 грн. (т. 1 а.с. 157-160).

Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ прийняло рішення про виплату ОСОБА_4 на відшкодування шкоди завданої в результаті ДТП, яка мала місце 26.03.2020 року в розмірі 48169,98 грн. (т. 1 а.с. 41).

МТСБУ сума страхового відшкодування визначалася виходячи з даних звіту суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_7 № 380 про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Tiguan», д.н. НОМЕР_4 , внаслідок пошкодження транспортного засобу у ДТП від 26.03.2020 року, яким визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових, що підлягають заміні у сумі 55510,38 грн. Розмір страхового відшкодування зменшено на розмір суми ПДВ - 7086,81 грн. та на вартість метизів - 253,59 грн.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до частини другої статті 1187 цього Кодексу шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (частина перша статті 1188 ЦК України). Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону 36.2. Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Як встановлено з обставин справи позивач ОСОБА_4 отримав від МТСБУ на відшкодування завданої шкоди суму у розмірі 48169,98 грн.

Вказана сума визначена на підставі звіту про визначення вартості матеріального збитку № 380 про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Tiguan» д.н. НОМЕР_4 , внаслідок пошкодження транспортного засобу у ДТП від 26.03.2020 року, та складається з регламентної виплати визначеної відповідно з вимогами ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - 48169,98 грн.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За вимогами статті 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а вартість складників аварійно пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу.

З урахуванням зазначених вище положень закону страховиком, в даному випадку МТСБУ, виплачено позивачу відповідно з вимогами ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - 48169,98 грн. Розмір страхового відшкодування зменшено на розмір суми ПДВ - 7086,81 грн. та на вартість метизів - 253,59 грн.

29.04.2020 року було здійснено ремонтні роботи стосовно транспортного засобу «Volkswagen Tiguan», державний номерний знак НОМЕР_4 , на суму 89263,74 грн., що підтверджується заказом нарядом від 29.04.2020 року, який має силу акту виконаних робіт (а.с. 23-24) та наданими позивачем квитанціями від 29.04.2020 року на загальну суму 49 263,74 грн.(т. 1 а.с. 15-18), а також платіжними дорученнями № від 27.03.2020 року на суму 20 000 грн. та № від 28.03.2020 року на суму 20 000 грн. (т. 1 а.с. 25-26).

Згідно зі статтею 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Загальні положення про відшкодування завданої майнової шкоди закріплені в положеннях статті 1166 ЦК України.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (частина перша стаття 1194 ЦК України). Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Таким чином, відповідач ОСОБА_5 зобов`язаний відшкодувати різницю між фактичним розміром матеріального збитку з урахуванням вартості відновлювального ремонту транспортного засобу та виплаченим матеріальним збитком страховою компанією та в межах заявлених позивачем позовних вимог на суму 36173,76 грн. (оскільки різниця між фактичним розміром матеріального збитку з урахуванням вартості відновлювального ремонту транспортного засобу та виплаченим матеріальним збитком страховою компанією становить: 89263,74 грн. - 48169,98 грн. = 41093,76 грн.).

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

У постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження 14-176цс18) зроблено висновок, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Враховуючи те, що на відновлення автомобіля позивача окремі вузли підлягали заміні, суд вважає, що на користь позивача має бути стягнута різниця між фактичним розміром шкоди, страховою виплатою і витратами, які необхідні для повного відновлення транспортного засобу.

Стягуючи з відповідача на користь ОСОБА_4 майнову шкоду, завдану в результаті ДТП у розмірі 36173,76 грн., суд звертає увагу, що різниця між виплаченою страховою сумою страховою компанією та вартістю відновлювального ремонту автомобіля пошкодженого у ДТП, викликана у тому числі законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком (МТСБУ), та межами ліміту відповідальності.

Доводи відповідача, які зводяться до того, що дорожньо-транспортна пригода сталася не з вини відповідача спростовуються постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.05.2020 року по справі № 335/2915/20, провадження 3/335/784/2020, якою встановлена винуватість ОСОБА_5 в дорожньо-транспортній пригоді та відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України не підлягають доказуванню (т. 1 а.с. 10).

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, сам по собі висновок експертного дослідження від 03.06.2020 року № 9-8 наданий відповідачем ОСОБА_5 , з урахуванням положень частини 4 статті 82 ЦПК України, не спростовує провину відповідача у ДТП, що сталося 26.03.2020 року за участю сторін.

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні та зокрема стороною відповідача суду не надані.

Постанова Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.05.2020 року по справі № 335/2915/20, провадження 3/335/784/2020, якою встановлена винуватість ОСОБА_5 в дорожньо-транспортній пригоді, що сталася 26.03.2020 року набрала законної сили. А тому встановлені у постанові обставини про винуватість ОСОБА_5 у вказаній ДТП не підлягають доказуванню.

Таким чином, суд з урахуванням наданих суду доказів, доходить висновку про наявність в діях водія ОСОБА_5 протиправності, вини, а також причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою позивачеві.

Отже, судом встановлено наявність усіх елементів, які відповідно до статті 1166 ЦК України є підставою для відшкодування шкоди.

Крім того, позивач поніс витрати, які складаються зі здійсненої ТОВ «Автомобільний Дім Соллі-Плюс» дефектовки автомобіля (оцінки збитків після ДТП) та витрати пов`язані з орендою автомобіля, який позивач був змушений орендувати на час ремонту його автомобіля.

Позивач такі витрати документально підтвердив частково, зокрема надав меморіального ордеру № @2PL217967 від 26.03.2020 року, яким підтверджується, що ОСОБА_4 перераховано ТОВ «Автомобільний Дім Соллі-Плюс» 6080 грн. - відповідно до рахунку № СПС0031203 від 26.03.2020 року з переліком виду ремонтних робіт: дефектовка автомобіля - 630 грн., оренда автомобіля - 5000 грн., на загальну суму з ПДВ 6756 грн. (т. 1 а.с. 38, 39).

Таким чином, витрати понесені позивачем на оцінку збитків після ДТП та оренду автомобіля підлягають компенсації за рахунок відповідача на суму 6080 грн.

Ці витрати позивач зробив для відновлення свого порушеного права, після ДТП він не міг використовувати свій автомобіль за призначенням, вимушений був оцінювати завдану йому шкоду, а також орендувати транспортний засіб для пересування у своїх справах, а отже, такі витрати є реальними збитками в розумінні ст. 22 ЦК України.

З огляду на результат розгляду справи суд стягує з відповідача ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 42 253 грн. 76 коп. (36173,76+6080 = 42253,76).

На підставі статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору за позовними вимогами майнового характеру у розмірі 840 грн. 80 коп., що є мінімальною сумою стягнення судового збору, що визначена Законом України «Про судовий збір», та є пропорційною стягнутій судом шкоді (т. 1 а.с. 1).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_7 , мешкає: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНН НОМЕР_8 , мешкає: АДРЕСА_2 ) матеріальну шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 42 253 (сорок дві тисячі двісті п`ятдесят три) грн. 76 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_7 , мешкає: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНН НОМЕР_8 , мешкає: АДРЕСА_2 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення апеляційної скарги.

Повний текст судового рішення складено 18.02.2022 року.

Суддя Ю.В. Геєць