Ухвала

25 липня 2022 року

м. Київ

справа № 2-4604/10

провадження № 61-6106ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Одеського апеляційного суду

від 21 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до відкритого акціонерного товариства «Морський транспортний банк», третя особа - ОСОБА_1 , про визнання кредитного договору недійсним, за зустрічним позовом відкритого акціонерного товариства «Морський транспортний банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2010 року позов ОСОБА_3 залишено без розгляду, зустрічний позов

ВАТ «Морський транспортний банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 солідарно на користь

ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором від 16 жовтня 2006 року № 00376/RО по сплаті тіла кредиту у сумі 419 855,39 грн (еквівалентно курсу Національного банку України (далі - НБУ) станом

на 12 листопада 2010 року становило 53 007,36 доларів США), відсотки за користування кредитом у сумі 65 594,17 грн (еквівалентно курсу НБУ станом на 12 листопада 2010 року становило 8 281,36 доларів США), пеню за неповернення основного боргу, несплату відсотків за користування кредитом 21 751,80 грн та штраф у розмірі 13 278,62 грн.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21 лютого 2022 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на рішення Приморського районного суду м. Одеси

від 12 листопада 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до

ВАТ «Морський транспортний банк», третя особа - ОСОБА_1 , про визнання кредитного договору недійсним, за зустрічним позовом

ВАТ «Морський транспортний банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У липні 2022 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала касаційну скаргу до Верховного Суду на ухвалу Одеського апеляційного суду

від 21 лютого 2022 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Представником заявника подано клопотання про поновлення строку касаційного оскарження ухвали Одеського апеляційного суду від 21 лютого 2022 року. Обґрунтовує клопотання щодо пропуску строку запровадженням на всій території України воєнного стану на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022.

Клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню, оскільки обставини, на які посилається заявник, свідчать про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 27 грудня 2010 року

ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу та заяву про поновлення строку на звернення до суду з апеляційною скаргою, розгляд якої було призначено на 14 квітня 2010 року. На зазначене судове засідання ОСОБА_1 отримала судову повістку, що свідчить про те, що їй було відомо про наявність спору в суді.

Крім того, ОСОБА_3 є чоловіком ОСОБА_1 та вони проживають за однією адресою, за якою ОСОБА_3 отримував судові повістки.

З урахуванням викладеного вище, заявник була повідомлена про розгляд справи. При цьому відсутні належні та допустимі докази на підтвердження поважності причини пропуску строку касаційного оскарження та обставин, що об`єктивно перешкоджали подати касаційну скаргу в передбачений ЦПК України строк.

Зазначене свідчить про те, що заявник пропустила процесуальний строк на оскарження рішення суду першої інстанції за відсутності об`єктивних перешкод.

Разом з цим, у касаційній скарзі не наведено поважних причин пропуску строку на оскарження вказаного судового рішення, які б могли свідчити про наявність непереборних обставин протягом дванадцяти років, за яких заявник не подала апеляційну скаргу у передбачений законом строк, тому суд не вбачає підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Частинами першою та другою статті 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову

у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Оцінивши доводи касаційної скарги та мотиви судового рішення, яким вирішено питання про відмову у відкритті провадження у справі, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування судом апеляційної інстанції вищенаведених положень ЦПК України не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 21 лютого 2022 року є необґрунтованою.

Керуючись статями 389, 390, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Одеського апеляційного суду від 21 лютого 2022 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Одеського апеляційного суду від 21 лютого 2022 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 21 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до відкритого акціонерного товариства «Морський транспортний банк», третя особа - ОСОБА_1 , про визнання кредитного договору недійсним, за зустрічним позовом відкритого акціонерного товариства «Морський транспортний банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович