Провадження № 2/521/1023/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Мирончук Н.В.,

секретаря судового засідання Філімончук М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», про стягнення шкоди, заподіяної злочином,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_2 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за якою потерпілою ОСОБА_1 було заявлено цивільний позов до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», про стягнення шкоди, заподіяної злочином.

Вироком Малиновського районного суду м. Одеси, від 08.04.2021 року, по справі 521/5086/20 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Цивільний позов ОСОБА_1 до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» задоволено частково.

12.07.2021 року Одеським апеляційним судом постановлено ухвалу, якою вирок Малиновського районного суду м. Одеси, від 08.04.2021 року по справі 521/5086/20 було скасовано в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_1 до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_2 про стягнення моральної та матеріальної шкоди. Призначено новий розгляд кримінального провадження за цивільним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_2 , про стягнення моральної та матеріальної шкоди в порядку цивільного судочинства в суді 1-ої інстанції, в іншому складі суду.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси, від 25.08.2021 року, постановлено: судову справу № 521/5086/20 номер провадження: 1-кп/521/1461/21 повернути до кримінальної канцелярії Малиновського районного суду м. Одеси для подальшого вирішення питання щодо виділення матеріалів цивільного позову ОСОБА_1 до Приватного Акціонерного Товариства «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_2 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди з матеріалів кримінального провадження № 0000375, від 05.02.2020 року, з подальшою передачею виділених матеріалів до канцелярії Малиновського районного суду міста Одеси для здійснення автоматизованого розподілу цивільного позову потерпілої ОСОБА_1 та його розгляду в порядку цивільного судочинства.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, від 25.08.2021 року, матеріали цивільного позову ОСОБА_1 було розподілено судді Мирончук Н.В.

Позов обґрунтований наступними обставинами.

04.02.2020 р. приблизно о 18 год. 15 хв., мало місце ДТП за участі т/з «Кіа Carens», реєстраційний № НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та пішохода ОСОБА_1 , яка перетинала проїжджу частину по регульованому пішохідному переходу.

Позивач вказала, що в результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди вона отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої променевої кістки в типовому місці зі зміщенням, закритий перелом шиловидного відростка ліктьової кістки зі зміщенням, закритий осколковий перелом внутрішнього відростка лівої великогомілкової кістки зі зміщенням, які відповідно до Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.05.1995 р, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Також, позивач вказала, що із отриманими в результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди тілесними ушкодженнями середнього ступеню тяжкості 04.02.2020 року її було госпіталізовано в КП «МІСЬКА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ №1», де їй лікарем було запропоновано операцію з установки пластини з титанового сплаву на 14.02.2020 року, вартість якої, разом з медикаментами та медичними засобами, становить 37500 грн., які необхідно було сплатити до 12.02.2020 року. ОСОБА_2 через свого сина запевняв, що оплатить лікування.

Позивач стверджує, що цю інформацію вона відразу передала ОСОБА_2 через його сина ОСОБА_3 у телефонній розмові, однак вартість операції в сумі 37500 грн. до 12.02.2020 року ОСОБА_2 не оплатив. Враховуючи те, що у ОСОБА_1 такої суми грошей не було, 12.02.2020 року лікар повідомив про наявність «бюджетного» варіанту лікування - встановлення пластини старої конструкції з дешевого металевого сплаву, вартістю 6000,00 грн., строком на два місяці, але потім у будь-якому випадку її необхідно міняти на пластину з титанового сплаву або ендопротез.

Як вказала позивач, враховуючи можливі наслідки, вона відмовилась від встановлення тимчасової пластини старої конструкції, очікуючи, що ОСОБА_2 виконає свою обіцянку і оплатить операцію із встановлення титанової пластини. Позивачку було виписано з лікарні, далі вона знаходилась на амбулаторному лікуванні.

Через деякий час після виписки, позивач стверджує, що син ОСОБА_2 - ОСОБА_3 завітав до неї та запропонував їй 20000 гривень в обмін на розписку про те, що вона не буде мати ніяких матеріальних претензій до ОСОБА_2 , на що остання пояснила, що різницю у вартості лікування 17500,00 грн. вона не має де взяти. У неї таких грошей не має.

Позивач стверджує, що єдині грошові кошти, які надійшли від відповідача ОСОБА_2 1000 грн. у травні 2020 року.

ОСОБА_1 вказала, що з кожним днем її травмоване коліно болить все більше, рухатися їй стає все важче, через що у липні 2020 р. вона пройшла огляд та діагностику у кількох різних ортопедів-травматологів, де фахівці їй призначили операцію з ендопротезування пошкодженого колінного суглобу. Вартість прийому ортопеда-травматолога склала 600 грн., позивачу надано рахунок вартості операції з ендопротезування пошкодженого колінного суглобу, включаючи перебування в палаті з поліпшеним сервісним обслуговуванням, у сумі 145600 грн.

Тобто, як вказує позивач, матеріальна шкода, завдана їй внаслідок ДТП складає 146800,00 грн.

Крім того, ОСОБА_1 стверджує, що вона понесла моральні та фізичні страждання, пережила емоційний стрес. Розмір моральної шкоди позивач оцінила у розмірі 50000,00 грн.

Також, позивач вказала, що станом на дату ДТП - 04.02.2020 р. відповідальність обвинуваченого ОСОБА_2 , як водія автомобіля КІА р. н. НОМЕР_1 , була застрахована в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», поліс АО 3360555 із страховим лімітом за шкоду заподіяну життю та здоров`ю - 200 000 грн.

На думку позивача, з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на її користь підлягають стягненню витрати, які вона понесла та має понести у зв`язку з необхідністю лікування у розмірі 146800,00 грн., а також 7340 грн. моральної шкоди, тобто, 5 відсотків від загального розміру завданої моральної шкоди. В свою чергу з відповідача ОСОБА_2 на її користь підлягає стягненню: 42660,00 грн. - моральна шкода за виключенням п`яти відсотків від загального розміру шкоди заподіяної здоров`ю, що стягуються з страховика.

Позивач у судове засідання не з`явилась, до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити (а. с. 165).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, до суду його представник подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав частково, а саме: не заперечував остаточно проти стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн (а. с. 166).

Крім того, до суду від сторони відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позов (а. с. 59 60), в якому останній визнав частково позовні вимоги ОСОБА_1 , а саме: не заперечував проти стягнення з нього на користь позивача моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн.

Обгрунтовуючи свою позицію ОСОБА_2 вказував на те, що він є особою похилого віку, пенсіонером, проживає разом з дружиною, яка страждає на хронічні та онкологічні захворювання, розмір його пенсії становить 2712,28 грн.

Також, відповідач ОСОБА_2 просив суд врахувати, що він скоїв необережний злочин.

Відповідач вказав, що свої зобов`язання зі сплати франшизи по відшкодуванню шкоди завданої здоров`ю у розмірі 1000,00 грн. він виконав.

Крім того, до канцелярії суду надійшли пояснення ОСОБА_2 (а. с. 66 69), в яких він вказав що ДТП мало місце саме через порушення ОСОБА_1 ПДР України, але, на його думку, її дії не були досліджені судом при винесенні вироку, а сам ОСОБА_2 , як він вважає, дотримався всіх вимог ПДР України.

Також, він вказав, що відразу після ДТП він всіляко, через свого сина ОСОБА_3 , надавав допомогу позивачці, оплатив первинні витрати з огляду та надання першої медичної допомоги.

На думку відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_1 відмовлялася від рекомендованих лікарями операції, вартість яких щонайбільше становила 20000,00 грн..

Також, відповідач вказав, що Позивач хотіла отримати 35000,00 грн готівкою, без розписки, та в подальшому вона визначиться, скільки їй потрібно буде грошей.

Також, відповідач ОСОБА_2 вважає, що ОСОБА_1 набагато пізніше після ДТП звернулася до недержавних лікарів з сумнівною кваліфікацією.

На думку відповідача ОСОБА_2 , позивач за рахунок коштів про стягнення яких вона просить суд, хоче вирішити свої особисті проблеми, не пов`язані з ДТП.

Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи обізнаний, про що свідчить подана ним заява про проведення судового засідання 22.09.2022 року в режимі відеоконференції (а. с. 158 159), однак у задоволенні якої було відмовлено (а. с. 162 163).

Відзиву на позов від сторони відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до суду не надійшло, хоча про наявність вказаної цивільної справи у суді, відповідачу ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» стало відомо з 16.11.2021 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення цьому відповідачу кореспонденції з суду (а.с.49).

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, надані письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Вироком Малиновського районного суду м. Одеси, від 08.04.2021 року, по справі 521/5086/20 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Цивільний позов ОСОБА_1 до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» задоволено частково: стягнуто з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 1200,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 60,00 грн. Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, у розмірі 10000,00 грн., в іншій частині позову відмовлено (а. с. 29 32).

12.07.2021 року Одеським апеляційним судом постановлено ухвалу, якою вирок Малиновського районного суду м. Одеси, від 08.04.2021 року по справі 521/5086/20 було скасовано в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_1 до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_2 про стягнення моральної та матеріальної шкоди. Призначено новий розгляд кримінального провадження за цивільним позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_2 , про стягнення моральної та матеріальної шкоди в порядку цивільного судочинства в суді 1-ої інстанції, в іншому складі суду (а. с. 33 37).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси, від 25.08.2021 року, постановлено: судову справу № 521/5086/20 номер провадження: 1-кп/521/1461/21 повернути до кримінальної канцелярії Малиновського районного суду м. Одеси для подальшого вирішення питання щодо виділення матеріалів цивільного позову ОСОБА_1 до Приватного Акціонерного Товариства «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_2 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди з матеріалів кримінального провадження № 0000375, від 05.02.2020 року, з подальшою передачею виділених матеріалів до канцелярії Малиновського районного суду міста Одеси для здійснення автоматизованого розподілу цивільного позову потерпілої ОСОБА_1 та його розгляду в порядку цивільного судочинства (а. с. 38).

Тобто, станом на дату розгляду даної цивільної справи, Вирок Малиновського районного суду м. Одеси, від 08.04.2021 року, по справі 521/5086/20, яким ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, набрав законної сили.

Відповідно до ч. ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Тому суд, при винесенні рішення не з`ясовує обставини, які встановлені Вироком Малиновського районного суду м. Одеси, від 08.04.2021 року, по справі 521/5086/20.

Згідно до вказаного Вироку суду, 04.02.2020 року приблизно о 18 годині 15 хвилин, водій ОСОБА_2 , керуючи т/з «Кіа Саrens», реєстраційний номер НОМЕР_2 , допустив порушення вимог п.п. 2.3 (б), 18.2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306, від 10 жовтня 2001 року, а саме: п. 2.3, п. 18.2, в результаті чого по вулиці Степова на якій організовано рух транспортних засобів у двох напрямках, по дві смуги для руху в кожному напрямку, з боку вулиці Богдана Хмельницького у напрямку вулиці Мельницька, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_1 , яка перетинала проїзну частину по регульованому пішохідному переходу.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої променевої кістки в типовому місці зі зміщенням, закритий перелом шиловидного відростка лівої ліктьової кістки зі зміщенням, закритий осколковий перелом зовнішнього виростка лівої великогомілкової кістки зі зміщенням. Вказані ушкодження, згідно з п. п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (затверджених Наказом № 6 МОЗ України, від 17.01.1995р.) відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Отже, з урахуванням вказаного, суд не погоджується з заявою відповідача про те, що ДТП мало місце саме через порушення ОСОБА_1 ПДР України,.

Також, оскільки, вирок суду засудженим ОСОБА_2 не оскаржено в подальшому, вирок суду набрав законної сили, суд не може погодитись з заявою відповідача ОСОБА_2 що дії позивачки не були досліджені судом при винесенні вироку, а сам він, ОСОБА_2 дотримався всіх вимог ПДР України.

Вказані заяви цього відповідача, суд розцінює як обраний ним спосіб захисту.

Судом було допитано за заявою відповідача ОСОБА_2 в якості свідка, ОСОБА_4 , який являється сином відповідача.

Згідно до виписки № 1231 МКЛ № 1 ОМР, від 12.02.2020 року, ОСОБА_1 встановлено діагноз: закритий осколковий перелом зовнішнього виростка лівої в/гомілкової кістки зі зміщенням уламків, грубою деформацією суглобової поверхні. Закритий перелом дистального метаепіфіза лівої променевої кістки, шиловидного відростка лівої ліктьової кістки зі зміщенням уламків (а. с. 9 10).

У відповідності до копії Полісу № АО 3360555, станом на 04.03.2020 року, т/з з р. н. НОМЕР_2 застраховано у ПрАТ «УПСК» (а. с. 28).

Згідно вказаного полісу, страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застраховано за договором (полісом), таким чином страхова компанія зобов`язується здійснити виплату страхового відшкодування, зокрема, за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю потерпілого та його майну, у сумі завданих збитків, але не більше встановленого в договорі ліміту страхової суми: 200 000 грн - за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю; 100 000 грн - за шкоду, заподіяну майну. Розмір франшизи становить 1000,00 грн.

Згідно замовлення на надання медичних послуг та фіскального чеку, від 10.07.2020 р. ТОВ «МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР «МЕДІКАП», вартість прийому ортопеда-травматолога склала 600 грн. (а.с.13 14).

Згідно акту здачі-прийняття робіт (наданих послуг) № 35384, від 14.07.2020р. ТОВ «КАРДІКА АСІСТАНС» вартість прийому ортопеда-травматолога склала 600 грн (а. с. 16 17).

Згідно виставленого ОСОБА_1 рахунку № 7/2/1, від 14.07.2020р. ТОВ «КАРДІКА АСІСТАНС», повна вартість операції з ендопротезування пошкодженого колінного суглобу включаючи перебування в палаті з поліпшеним сервісним обслуговуванням, складає 145600 грн (а. с. 18).

Таким чином, загальний розмір матеріальної шкоди, пов`язаної з діагностикою та лікуванням найбільш складного з тілесних ушкоджень, отриманих потерпілою, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини ОСОБА_2 , складає 146800 гривень.

Рахунок на оплату № 7/2/1 від 14.07.2020 р. ТОВ «КАРДІКА АСІСТАНС», відповідно до якого повна вартість операції з ендопротезування пошкодженого колінного суглобу включаючи перебування в палаті з поліпшеним сервісним обслуговуванням складає 145600 грн.

Документів, які підтверджують оплату зазначеного рахунку, позивачем суду не надано.

У судовому засіданні позивач підтвердила, що з часом стан її здоров`я погіршується, їй необхідно проведення операції з ендопротезування пошкодженого колінного суглобу, але самостійно сплатити рахунок за проведення їй операції, яка стала необхідна у зв`язку з отриманням нею травми, в результаті скоєння ДТП з вини відповідача ОСОБА_2 , вона не може, оскільки грошей на проведення їй операції у медичному закладі, вона не має. З цих же причин вона до суду не може надати фінансового документа про оплату рахунку за проведення їй операції,оскільки оплату не було здійснено з причини відсутності у неї грошових коштів.

Отже, позивачем не надано документів про оплату рахунку № 7/2/1, від 14.07.2020р., ТОВ «КАРДІКА АСІСТАНС» на суму 145600 грн., але, як указано в рахунку, їй необхідно вказане лікування, на яке кошти у неї відсутні.

При цьому, суд враховує майновий стан позивачки та стан її здоров`я, зокрема, необхідність її подальшого лікування.

Згідно із статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», від 01 липня 2004 року №1961-IV (далі - Закон № 1961-IV), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 14-176цс18 (справа № 755/18006/15-ц), у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України№ 1961-IV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

Згідно зі статті 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застраховано за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо згідно з цим договором або Законом України № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статтею 37) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди та сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України № 1961-IV).

Таким чином, підлягають стягненню з відповідача ПрАТ «УПСК» на користь позивача ОСОБА_1 витрачені лікування позивача грошові кошти, у розмірі 1200,00 грн. та грошові кошти, які необхідні для подальшого лікування позивача, а саме для проведення операції з ендопротезування пошкодженого колінного суглобу, включаючи перебування в палаті з сервісним обслуговуванням, у сумі 145600 грн., а в загальному розмірі -146800 грн.

Також, згідно положень статті 26-1 Закону України № 1961-IV, страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Виходячи з меж відповідальності ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», суд приходить до висновку, що моральна шкода, яка підлягає стягненню з відповідача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь позивача складає 7340,00 грн. (146800,00 х 5%), що відповідає умовам страхування.

Крім того, відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно з приписами статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок джерела підвищеної небезпеки.

При цьому, суд враховує те, що в результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, позивач отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої променевої кістки в типовому місці зі зміщенням, закритий перелом шиловидного відростка ліктьової кістки зі зміщенням, закритий осколковий перелом внутрішнього виростка лівої великогомілкової кістки зі зміщенням, які відповідно до Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України № 6, від 17.05.1995 р, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості (а.с.29 звор. бік), що було встановлено судом під час розгляду кримінального провадження.

Суд враховує і обставини, за яких позивачу заподіяно шкоду, її душевні страждання та фізичний біль, внаслідок заподіяння шкоди здоров`ю, порушення через це звичного способу життя, втрату працездатності та необхідності докладання додаткових зусиль для організації життя та проведення подальшого лікування.

Суд враховує також і відношення відповідача до скоєного ним злочину.

Так, ОСОБА_2 під час розгляду судом кримінального провадження за його обвинуваченням, визнав себе винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (а.с.29 звор. бік).

Проте, під час розгляду цивільної справи, ОСОБА_2 надав до канцелярії суду пояснення (а. с. 66 69), в яких він стверджував вже інше, а саме, що слідчий тиснув на нього, що погрожував його синові арештувати його; ДТП мало місце через порушення ОСОБА_1 ПДР України, але її дії не були досліджені судом при винесенні вироку, а він сам дотримався всіх вимог ПДР України.

Суд враховує вказане та критично відноситься до наведених дій відповідача.

Доказів того, що після скоєного ДТП, під час лікування ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 надавав їй необхідну допомогу та намагався під час розгляду справи, надати їй матеріальну допомогу для подальшого лікування, до суду надано не було.

У відзиві на позовну заяву, ОСОБА_2 просив суд стягнути з нього на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 10000,00 грн. (а.с.98).

В останній заяві до суду, відповідач ОСОБА_2 заявив вже інше, а саме, про стягнення з нього моральної шкоди іншої суми - 5000,00 грн. (а.с.166).

Посилання ОСОБА_2 на те, що він вибачився перед ОСОБА_1 та що його дружині необхідна допомога, суд прийняти не може.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди, у розмірі 42660,00 грн.

Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 42660 грн., що повною мірою відповідає принципам розумності, виваженості та справедливості.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Судовий збір, який підлягає стягненню з ПрАТ «УПСК» становить 908 грн.

Судовий збір, який підлягає стягненню з ОСОБА_2 становить 908 грн.

Керуючись ст. ст. 15-16, 23, 1167 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 11, 12, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 354-355 ЦПК України, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», про стягнення шкоди, заподіяної злочином, задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (; адреса: м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 40) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином у розмірі 146800,00 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (; адреса: м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 40) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) відшкодування моральної шкоди у розмірі 7340,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) відшкодування моральної шкоди, у розмірі 42660,00 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (; адреса: м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 40) на користь держави судовий збір у загальному розмірі 908 грн., за ставками судового збору станом на день подання позовної заяви.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн., за ставками судового збору станом на день подання позовної заяви.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та у строки, передбачені ст. 354-355 ЦПК України.

Суддя: Н.В. Мирончук