Справа 206/3970/22
Провадження 2/206/1261/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.22 м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Черткової Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Ланного В.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання зареєстрованого з відповідачем 30.06.2006 шлюбу, в якому вони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося через несумісності характерів, різні погляди на сімейне життя, втрати порозуміння між подружжям, шлюбні відносини між ними на даний час фактично припинилися, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просив розірвати шлюб.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, в позові вказали про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог у повному обсязі.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно із вимогами ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" звернуто увагу судів на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

В силу положень ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому між ними 30 червня 2006 року Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 195, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, наявним в матеріалах справи.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнію дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В ході судового розгляду з`ясовано, що сторони по справі дійшли згоди з приводу того, що після розірвання шлюбу між ними, неповнолітня донька ОСОБА_3 , 2006 р.н. буде проживати разом з батьком ОСОБА_2 та повне матеріальне забезпечення ОСОБА_3 бере на себе ОСОБА_2 , що підтверджено договором між батьками щодо визначення місця проживання дитини, участі у вихованні та утриманні дитини від 12.12.2022, посвідченим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Отроцюк О.В. за реєстровим № 3892.

Встановлено, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено з травня 2020 року.

В судовому засіданні встановлено, що спір про розподіл спільно нажитого майна не існує.

Відповідно до 51 ч.1 Конституції України, ст. 24 ч. 1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приписами ст. 24 ч. 1 СК України встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним.

Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі.

Після розірвання шлюбу, прізвища сторін у позивача залишається « ОСОБА_4 », у відповідача « ОСОБА_5 ».

Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, а саме судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись п.1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), ст.ст.4 ч.1, 258-259, 263, 264-265, 273, 353, 354 ЦПК України (2017 р.),

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований 30 червня 2006 року Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 195, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Після розірвання шлюбу, залишити сторонам прізвища: позивачу « ОСОБА_4 », відповідачу « ОСОБА_5 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 ЦПК України рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників

справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено 22 грудня 2022 року.

Cуддя: Н.І. Черткова