Справа №932/6129/21
Провадження №2/932/942/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2022 року м.Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Цитульського В.І.

за участю секретаря: Дубовик К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, в залі суду м.Дніпро, цивільну справу за позовом акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

До Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська у серпні 2021 року надійшов вищезазначений позов, в якому позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором №3599 від 09.12.2019 яка станом на 21.05.2021 становить 95 975,10 грн. з яких: 56 723. 20 грн. залишок строкового кредиту; 11 735,73 грн. залишок простроченого кредиту; 0,65 грн. залишок прострочених відсотків; 27 515,52 грн. залишок прострочених комісій.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Лукінової К.С. від 09.09.2021 відкрито провадження у справі.

У зв`язку із закінченням відрядження судді Лукінової К.С, до Бабушкіеського районного суду м.Дніпропетровська, справу було передано судді Цитульському В.І. яким 18.05.2022 постановлено ухвалу про її прийняття та проведення розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Доводи позивача викладені у позові.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що 09.12.2019 між ОСОБА_1 та АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» було укладено кредитний договір №3599 відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала у строкове платне користування гроші розміром 71 520,00 грн. зі сплатою відсотків у розмірі визначеному договором та з кінцевим строком повернення 09.12.2023.

З огляду на те, що ОСОБА_1 допустила неналежне виконання умов договору у зв`язку з чим утворилась заборгованість, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Відповідач відзиву не надала.

Фактичні обставини встановлені судом.

Відповідно до копії кредитного договору №3599 від 09.12.2019 укладеного між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ОСОБА_1 , остання отримала кредит у розмірі 71 520,00 грн. з кінцевою датою повернення 09.12.2023. Також визначено за обслуговування кредиту справляється щомісячна комісія: з 09.12.2019 по 08.01.2021 3% від суми кредиту, з 09.01.2021 по 08.01.2022 2,5% від суми кредиту, з 09.01.2022 по 08.01.2023 1,5% від суми кредиту, з 09.01.2023 по 09.12.2023 0,925% від суми кредиту. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом: 0,001% річних, на прострочену заборгованість за кредитом: 56,0% річних. Платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплата процентів за користування кредитом та щомісячна комісія за обслуговування кредиту здійснюється у вигляді щомісячних ануїтетних платежів.

На підтвердження надання кредиту надано виписку з особового рахунку.

На підтвердження розміру заборгованості надано розрахунок заборгованості відповідно до якого вона станом на 21.05.2021 становить 95 975,10 грн. з яких: 56 723. 20 грн. залишок строкового кредиту; 11 735,73 грн. залишок простроченого кредиту; 0,65 грн. залишок прострочених відсотків; 27 515,52 грн. залишок прострочених комісій.

Норми права, що застосував суд.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодовець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).

З аналізу наведених норм можна зробити висновок, що позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю позику (кредит) в порядку, на умовах та в строк, що передбачені кредитним договором, і сплатити проценти за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим вимог позивача в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками є такими, що підлягають задоволенню.

Що ж до вимог про стягнення заборгованості за комісією, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Положеннями абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів", кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Згідно із цим Законом послуга, це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1).

Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними іне потребують визнання недійсними.

Такий правовий висновок, викладений Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року по справі N 6-2071цс16.

Також Верховний Суд України у постанові від 16 листопада 2016 року у справі N 6-1746цс16 вказав, що відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року N 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їхвчиняєбанкабо споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Вказане відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 11.03.2020 року у справі N 708/195/19.

Як вбачається з кредитного договору позичальнику фактично було встановлено плату за обслуговування кредиту і вказана плата не залежить від потреби позичальника: тобто позичальник взагалі може не звертатися до Банку за отриманням такої інформації, однак повинен платити за таку ненадану послугу, оскільки плата за неї є складовою частиною платежу.

Відтак, оскільки банком у кредитному договорі була встановлена плата за ті послуги, які повинні надаватися безоплатно, то заборгованість за комісією не підлягає стягненню.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Висновок суду.

З огляду на вищевикладене заявлені позовні вимог підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню: 56 723, 20 грн. залишок строкового кредиту; 11 735,73 грн. залишок простроченого кредиту; 0,65 грн. залишок прострочених відсотків;

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 10, 12, 13, 18, 89, 95, 133, 141, 247, 258, 263-265, 279 ЦПК України, ст. 526, 530, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (, юридична адреса: м.Київ, вул.Жилянська, 32) заборгованість за договором №3599 від 09.12.2019 у сумі 68 459 (шістдесят вісім тисяч чотириста п`ятдесят дев`ять) гривень 58 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (, юридична адреса: м.Київ, вул.Жилянська, 32) судовий збір у розмірі 1 619 (одна тисяча шістсот девятнгадцять) гривень 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду складено та підписано 26.12.2022

Суддя В.І.Цитульський