Справа № 210/2259/22
Провадження № 2/210/1372/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 грудня 2022 року Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого - судді: Літвіненко Н.А.

при секретарі: Таранущенко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог: Служба у справах дітей виконкому Металургійної районної у місті ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, суд, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді перебуває вищевказана справа.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач по справі перебував у зареєстрованому шлюбі з її дочкою ОСОБА_4 . Їх шлюб було зареєстровано y Дзержинському відділі РАЦС Криворізького міського Управління юстиції у Дніпропетровській області 17 вересня 2014 року а/з 497. Після реєстрації шлюбу дочка прийняла прізвище відповідача ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 дочка народила сина ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Після народження сина дочка з відповідачем проживали по АДРЕСА_1 . Відносини між дочкою та відповідачем були погані, тому що відповідач не працював, зловживав спиртними напоями, сім?ю не утримував.

Позивач з чоловіком надавали дочці допомогу так як їй було дуже важко з маленькою дитиною. На початку 2017 року дочка тяжко захворіла. Коштів на лікування в їхній сім?ї не було, відповідач не допомагав дочці ні по дому, ні по догляду за дитиною. Відповідач не працював, пиячив і позивач з чоловіком запропонували дочці перейти жити до них разом з дитиною. ОСОБА_6 часто хворів, за станом здоров`я потребував лікування та консультацій лікарів-спеціалістів. Відповідач не приймав ніякої участі у житті дитини, не цікавився станом здоров?я сина, матеріальної допомоги не надавав, продовжував зловживати спиртними напоями, вихованням дитини не займався. Позивачу стало відомо що відповідач окрім спиртних напоїв вживав наркотичні засоби.

За станом здоров?я онук потребував реабілітації. У зв`язку з вказаними обставинами у 2016 році дитину було направлено в спеціалізований дитячій садок № 246, але він не зміг його відвідувати у зв?язку з погіршенням психологічного стану. На початку 2020 року онук почав відвідувати спеціалізований дитячій садок № 161.

На той час, стан здоров?я дочки погіршився, позивач змушена була сама займатися вихованням та слідкувати за здоров?ям онука. Відповідач знову не приймав ніякої участі у житті своєї сім?ї. Погіршення стану здоров`я онука потребувало ретельного обстеження.

21 лютого 2019 році, онука було визнано інвалідом з дитинства у віці до 18 років та призначена пенсія, що підтверджується випискою із медичним висновком Криворізького психоневрологічного диспансеру .

Відповідач, дізнавшись про стан здоров?я сина, не змінив свого ставлення до нього, та участі у вихованні та лікуванні не приймав, пояснюючи що в нього нема коштів.

ІНФОРМАЦІЯ_2 дочка позивача - ОСОБА_7 померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть.

На теперішній час онук проживає з позивачем, та навчається в КГ №56 КМР в класі для дітей з особливими освітніми потребами з 01.09.2021 року. 3 доданої характеристики, зі школи, вбачається що вихованням дитини займається позивач, а батько дитини безвідповідально ставиться до виховання та ухиляється від виконання батьківських обов?язків.

Позивач зазначає, що багато уваги приділяє здоров?ю онука та його розвитку.

До теперішнього часу відповідач не працює, а гроші, які отримує на дитину, у зв?язку зі смертю матері і як дитина інвалід, витрачає на свої потреби, а не на дитину.

Тому, просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_9 відносно дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_8 . Стягнути з ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь позивача.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Бойченко Л.П. в судовому засіданні присутні не були, до початку розгляду справи представник надала на адресу суду заяву про розгляд справи без участі позивача та без участі її представника, позовні вимоги підтримують, просили суд позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні присутній не був, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей виконкому Металургійної районної у місті ради в судовому засіданні присутній не був, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що відповідач по справі - ОСОБА_3 , є батьком, а ОСОБА_7 , матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 9).

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 10).

Крім того, судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 є матір`ю померлої ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_9 .

На теперішній час онук проживає з позивачем, та навчається в КГ №56 КМР в класі для дітей з особливими освітніми потребами з 01.09.2021 року. 3 доданої характеристики, зі школи, вбачається що вихованням дитини займається позивач, а батько дитини безвідповідально ставиться до виховання та ухиляється від виконання батьківських обов?язків (а.с. 11, 12, 35).

Відповідно до частини другої статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України матір, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов`язань по вихованню дитини.

Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Згідно частин першої-третьої статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З висновку виконкому Металургійної районної у місті ради, як органу опіки та піклування, про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , встановлено, що мати дитини, ОСОБА_7 , померла ІНФОРМАЦІЯ_7 . Батько дитини, ОСОБА_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , де відсутні будь-які умови для проживання (будинок після пожежі), фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Після смерті матері малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , змушений проживати з бабусею, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки батьком не забезпечено умов для проживання, він зловживає алкогольними напоями, не працює, не бере участі у вихованні дитини, матеріально не утримує, дитячу пенсію по втраті годувальника витрачає на власні потреби.

Малолітній ОСОБА_2 є інвалідом з дитинства, навчається в Криворізькій гімназії № 56 КМР у класі для дітей з особливими освітніми потребами. Згідно з характеристикою вказаного навчального закладу дитиною повністю опікується бабуся.

Виходячи з вищезазначеного, ураховуючи інтереси дитини та керуючись ст. 164 Сімейного кодексу України, виконком Металургійної районної у місті ради вважає можливим позбавлення батьківських прав ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , відносно малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Оскільки наведені вище факти, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати, як ухилення відповідача від належного виховання своєї дитини, свідомої зневаги своїми обов`язками, враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що відповідач не займається вихованням сина ОСОБА_2 , не забезпечує його матеріально, не виявляє щодо неї батьківського піклування, що підтверджується письмовими матеріалами справи.

Суду не надано жодного доказу, який би спростовував заявлені вимоги, а оскільки цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, диспозитивності та рівності сторін, виходячи з інтересів дитини, суд вважає доведеними заявлені вимоги та враховуючи підтримання позовних вимог відповідачем та вважає за необхідне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Згідно приписів статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 №789-ХІІ, яка є частиною національного законодавства України у відповідності до статті 9 Конституції України, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини, а також дитині забезпечується такий захист i піклування, якi необхiднi для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків.

Також, при винесені рішення по суті спору, суд враховує, що позбавлення батьківських прав не є порушенням прав такого з батьків, оскільки згідно з ч. 1 ст. 168 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною. Суд може дозволити разові, періодичні побачення з дитиною, якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров`ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи.

Крім того, в порядку ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України якщо змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Згідно частин другої, третьої статті 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що достовірно встановлено, що відповідач не тільки ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та матеріальному утриманню дитини, а й свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками та своєю байдужістю, не піклується про фізичний і духовний розвиток, не забезпечує належного харчування, медичного огляду, лікування, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальноприйнятих норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, а отже ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не проявляє батьківської турботи, але має реальну можливість виконувати такі обов`язки, а тому є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав.

При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Частинами першою-другою статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Таким чином виходячи з обов`язку батьків утримувати дітей, конституційного права особи на прожитковий мінімум, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів, починаючи з дати пред`явлення позову згідно вимог частини першої статті 191 СК України.

Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

З огляду на те, що позивач була звільнена від сплати судового збору та пред`являла до суду дві позовні вимоги, за кожну з яких повинен був сплачений судовий збір в розмірі 992,40 грн., тому, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 1 984,80 грн. судового збору.

Керуючись ст. 150, 164,165,166, 180, 182 Сімейного кодексу України, ст..ст. 10, 12, 13, 79-82, 141,263-265, 354, 355ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог: Служба у справах дітей виконкому Металургійної районної у місті ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_9 відносно дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_11 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_12 аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позовної заява, а саме з 03 серпня 2022 року, і до досягнення дитиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_11 року, на користь держави судові витрати у розмірі 1984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя: Н. А. Літвіненко