Справа № 2н-1025/10
Провадження № 6/686/221/22
УХВАЛА

31 жовтня 2022 року

Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Салоїд Н.М.

при секретареві Лоб І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну стягувача у виконавчому провадженні, -

встановив:

25 травня 2022 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні по справі за заявою ПАТ «Універсал Банк» про стягнення заборгованості по кредитному договору № CL27152 від 21 березня 2008 року з ОСОБА_1 в сумі 7 973, 25 грн., з яких - 3800,92 грн. заборгованість за тілом кредиту, 4172,33 грн. заборгованість за нарахованими процентами за кредитом.

Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що згідно договору факторингу за № 30/04/21/ФК2 про відступлення прав вимоги від 30 квітня 2021 року право вимоги за кредитним договором № CL27152 від 21 березня 2008 року в сумі 21 233,30 грн., укладеного між ПАТ «Універсал Банк» та позичальником ОСОБА_1 право вимоги перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Станом на день звернення з даною заявою до суду, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є дійсним кредитором за цим кредитним договором, що підтверджується договором про відступлення прав вимоги від 30 квітня 2021 року.

У зв`язку з наведеним, заявник просить суд замінити сторону стягувача ПАТ «Універсал Банк» та у виконавчому провадженні з виконання виконавчих документів, виданих на підставі судового наказу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 березня 2010 року.

Представник заявника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання не з`явилося, заяву підтримав та просить її задовольнити.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, перевіривши доводи заявника викладені у поданій заяві, дослідивши матеріали справи доказами, приходить до висновку, що подана заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що судовим наказом Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 березня 2010 року у справі № 2н-1025/10 за заявою ПАТ «Універсал Банк» з ОСОБА_1 стягнена заборгованість за кредитним договором № CL27152 від 21 березня 2008 року було задоволено частково позовні вимоги та стягнуто на користь банку в розмірі 21 233,30 грн. та судовий збір 136,16 грн.

Копію означеного судового наказу від 19.03.2020 року представник заявника АТ «Універсал банк» отримав 14.05.2010 року.

Заявник ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з заявою про заміну стягувача АТ «Універсал Банк» у судовому наказі від 19.03.2010 року у справі № 2н-1025/10 за заявою АТ «Універсал Банк» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором № CL27152 від 21 березня 2008 року на його правонаступника ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», вказавши, що 30.04.2021 між АТ «Універсал Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 30/04/21/ФК2, відповідно до умов якого АТ «Універсал Банк» відступає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» належні Банку, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набув права вимоги Банку до позичальників, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, в тому числі і до ОСОБА_1 .

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 16.12.2021 року заявнику було відмовлено у заміні сторони, пороте ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з привернення боргів» повторно звернулось з аналогічною заявою.

Питання процесуального правонаступництва регламентовані частиною першою статті 55 ЦПК України, згідно з якою, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни боржника внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим, для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Процесуальне правонаступництво, передбачене ст. 55 Цивільного процесуального Кодексу України, - це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.08.2020 у справі № 917/1339/16.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Водночас, заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, в тому числі, до відкриття виконавчого провадження.

Суд звертає увагу, що відповідно до статті 55 Цивільного процесуального Кодексу України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (тобто, протягом невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто, таке право не є абсолютним і обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє дії на виконання рішення суду добровільно або під примусом.

Відповідно до частин 1 та статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки, якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу, означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість штучно збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13, від 30.07.2019 у справі № 5/128, від 21.08.2020 у справі № 905/2084/14-908/4066/14.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, який діяв на час видачі виконавчого листа у даній справі, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) виконавчі листи та інші судові документи протягом трьох років.

Судовий наказ від 19.03.2010 року у справі № 2н-1025/10 набрав законної сили 05.05.2010 року, отже, з урахуванням ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», повинен був бути пред`явлений до виконання не пізніше 05.05.2013 року.

Доведеність поважності причин пропуску цього строку за правилами статті 81 ЦПК України покладається на заявника.

Отже, суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі зацікавленої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Як вбачається із матеріалів справи доказів, що свідчили б про добросовісну реалізацію стягувачем АТ «Універсал Банк» своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, заявник суду не надав.

Стягувач АТ КБ «Універсал Банк», який є юридичною особою, зобов`язаний забезпечити належну організацію роботи всіх своїх підрозділів, у тому числі і щодо контролю за судовими та виконавчими документами при їх виконанні в органах ДВС та приватних виконавців.

З огляду на матеріали справи 24.05.2021 року постановою головного державного виконавця Хмельницького районного відділу ДВС виконавчий документ повернуто без виконання.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року (провадження № 14-197 цс 2), враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закрите, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва у закритому виконавчому провадженні заявник має здійснювати процесуальні дії, спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати це в комплексі.

Якщо ж виконавче провадження на закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження. А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва.

Отже, не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення.

Не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення. Разом з тим і заміна стягувача у виконавчому документі як сторони справи має мати дійсну процесуальну мету, а підстави такої заміни належним чином аргументовані. Саме тільки матеріальне правонаступництво без процесуальної мети не є достатнім аргументом, оскільки не відповідає вимогам частини першої статті 2 ЦПК України. Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства. Якщо, наприклад, суд підтвердив зобов`язання однієї сторони договору перед іншою та відповідне судове рішення набуло законної сили, то суд не здійснює заміну його сторони у випадку уступки відповідним кредитором за цим договором своїх прав та обов`язків іншій особі на цю іншу особу лише заради процесуальної констатації цього матеріального правонаступництва. Суд може здійснити заміну учасника справи виключно для виконання вимог частини першої статті 2 ЦПК України. Як зазначається, Велика Палата ВС вирішила, що у випадку закінчення виконавчого провадження заявник, що звертається із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, повинен поставити перед судом питання щодо відновлення виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження). За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження немає й підстав для процесуального правонаступництва.

З огляду на встановлені у справі обставини спливу строку для пред`явлення судового наказу у справі № 2н-1025/10 до виконання та відсутність підстав для його поновлення, суд приходить до висновку, що подання ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заяви про заміну стягувача його правонаступником після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, що не був поновлений судом, виключає можливість задоволення такої заяви.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 15, 22 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 11, 512, 514, 515 ЦК України, ст.ст. 353, 442 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну стягувача у цивільній справі № 2н-1025/10 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 31 жовтня 2022 року.

Суддя :