Провадження № 2-др/638/52/22
30 грудня 2022 року м.Харків
Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Рибальченко Л.М.,
за участю секретаря судового засідання Почерніної А.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дзержинського районного суду міста Харкова заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Рудик Івана Івановича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП-
Заочним рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 02 листопада 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ТДВ «Ск «Ю.ЕС.АЙ», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП задоволено. Стягнуто з ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 130 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 204 458,23 грн. Стягнути в рівних частинах з ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ», ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3344,59 грн.
В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце повідомлявся.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала.
Представник ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце повідомлявся.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що заочним рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 02 листопада 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ТДВ «Ск «Ю.ЕС.АЙ», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП задоволено. Стягнуто з ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 130 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 204 458,23 грн. Стягнути в рівних частинах з ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ», ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3344,59 грн.
З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем було заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідачів на користь позивача судових витрат в порядку ст. 141 ЦПК України, яка не була врахована судом при ухваленні рішення від 02 листопада 2011 року.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і пояснення, не ухвалено рішення.
Згідно ст. 137 ЦПК України - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України - розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст.270 цього Кодексу.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).
Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19.
Дослідивши подані суду документи суд дійшов висновку, що виходячи з акту про надання правової допомоги №1 від 06.11.2022, витрати понесені ОСОБА_1 є доведеними.
Враховуючи задоволення позовних вимог, виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення вимог заяви в цій частині.
Крім того, згідно копії квитанції №675/09-21 від 20.09.2021 позивачем були понесені витрати із залученням суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 у розмірі 3000 грн.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Враховуючи задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення матеріальної шкоди з відповідачів суд дійшов висновку про задоволення вимог заяви в цій частині.
Враховуючи, що ціна пред`явленого позову становила 334 458,23 грн., а з ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» стягнуто на користь позивача 130 000 грн., що становить 38,87% від ціни позову, суд дійшов висновку, що з ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» підлягає стягненню пропорційна частина судових витрат у сумі 5830,50 грн., інша частина судових витрат понесених позивачем у розмірі 9169,50 грн., що становить 61,13 % (відношення задоволених позовних вимог до ОСОБА_2 до ціни позову) підлягає стягненню з ОСОБА_2 .
Питання щодо розподілу судових витрат було вирішено судом при ухваленні заочного рішення від 02 листопада 2022 року.
Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд -
Заяву заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Рудик Івана Івановича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП задовольнити застково.
Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ», на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5830 (п`ять тисяч вісімсот тридцять) грн. 50 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9169 (дев`ять тисяч сто шістдесят дев`ять) грн. 50 коп.
В іншій частині вимог заяви відмовити.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя Л.М. Рибальченко