Справа № 293/1687/22
Провадження № 2-др/293/9/22
28 грудня 2022 рокусмт Черняхів
Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді Збаражського О.М.
за участі секретаря судового засідання Крисюк О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Черняхів справу за заявою представника позивача адвоката Божок Лілі Володимирівни про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні квартирою, -
ВСТАНОВИВ:
21.12.2022 рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області у цивільній справі №293/1687/22 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користування квартирою задоволено в повному обсязі.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21.12.2022, заява передана на розгляд судді Збаражському О.М.
22.12.2022 ухвалою суду заяву представника позивача ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у справі призначено до розгляду у судовому засіданні з повідомленням сторін.
28.12.2022 сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені встановленим порядком.
Відповідач згідно поданої заяви від 28.12.2022 просила розгляд заяви про розподіл витрат на правничу допомогу розглядати у її відсутності, заяву не визнала, просила відмовити у її задоволенні із підстав викладених у клопотанні від 28.12.2022.
Відповідно до приписів ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання, в якому вирішується питання про ухвалення додаткового рішення, осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Дослідивши заяву представника позивача ОСОБА_3 та додані до неї документи, суд дійшов наступного висновку.
Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 21.12.2022 позовні вимоги ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні квартирою задоволено в повному обсязі.

Питання про відшкодування витрат на правничу допомогу при винесенні рішення не вирішувалось.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, серед іншого, судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до положень частини першої та третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 4 ст.137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст. 137 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у додатковій постанові від 17 січня 2022 року у справі № 756/8241/20 (провадження № 61-9789св21).

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

28.12.2022 відповідачем ОСОБА_2 подано клопотання про відмову у задоволенні заяви представника позивача про розподіл витрат на правничу допомогу. В клопотанні зазначає, що позивач до закінчення судових дебатів у справі не зробив заяви про надання доказів на підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу, а надані докази разом із заявою від 21.12.2022 є неналежними, оскільки додана додаткова угода не має дати її складання, та не надані документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги (квитанції до прибуткового касового ордера, платіжне доручення, тощо).

Як вбачається із матеріалів справи, правничу допомогу позивачу при розгляді справи в суді надавала адвокат Божок Л.В., яка діяла на підставі укладеного договору про надання правничої допомоги від 03.06.2022.

Враховуючи те, що розгляд справи проводився за правилами спрощеного позовного провадження, судові дебати у справі не проводились.

Таким чином, суд дійшов висновку, що представник позивача звертаючись із заявою про додатковий розподіл витрат понесених на правничу допомогу дотрималась порядку подання доказів на підтвердження понесених витрат, передбаченого ст.ст. 141, 279 ЦПК України.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача подано договір про надання правничої допомоги від 03.06.2022 (а.с.10), адвокатський ордер про надання правничої допомоги ОСОБА_1 (а.с.9), додаткову угоду від 03.06.2022 підписану адвокатом та позивачем ОСОБА_1 (а.с.48), акт здавання-приймання послуг за надану правову допомогу від 21.12.2022 (а.с.49) та довідку №1 від 21.12.2022 про сплату ОСОБА_1 вартості послуг за надану правничу допомогу в розмірі 27400 (а.с.50).

За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Визначаючи розмір понесених витрат ОСОБА_1 на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, суд враховує обсяг наданих адвокатом послуг, а саме: складання та подання позову, заяви про виклик двох свідків, їх об`єм та складність, кількість судових засідань в яких приймала участь адвокат, час затрачений на надані послуги, а також надані докази на надання правничої допомоги.

Відтак, враховуючи категорію і складність даної справи, зміст заявлених позивачем позовних вимог, обсяг робіт, виконаних адвокатом, час витрачений адвокатом на представництво інтересів відповідача в суді, обсяг наданих послуг, кількість судових засідань в яких приймала участь адвокат Божок Л.В., значимість спору для сторін, суд вважає що витрати, понесені позивачем на правничу допомогу в розмірі 27400 гривень є явно завищеними та неспівмірними до складності справи та виконаних адвокатом робіт, а тому заява підлягає частковому задоволенню.

Приймаючи до уваги наведене, суд вважає, що розмір витрат, понесених ОСОБА_1 на правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача, становить 5000грн.

Суд вважає, що такий розмір витрат на правничу допомогу є реальним, обгрунтованим та співмірним з обсягом виконаних адвокатом робіт, що підтверджується матеріалами справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 141, 246, 270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача адвоката Божок Лілі Володимирівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №293/1687/22 задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі №293/1687/22 про розподіл витрат, понесених на правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому додаткове рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження додаткового рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому додаткового рішення суду.

Суддя Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ