Справа № 452/2123/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" листопада 2022 р. м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Галина В.П.,

секретар судового засідання Задорожна В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів, -

за участю представника відповідача Жарського І.Р. ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», в якому просить зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» відновити залишок кредитних коштів на її особистому рахунку, у якому вона перебувала перед виконанням несанкціонованих операцій від 27.06.2022 року щодо зняття коштів; зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" списати нараховані їй у зв`язку з цим відсотки, пеню, штрафні санкції, суму комісії за перерахунок грошових коштів Приватбанка на Монобанк у розмірі 29 950грн. В обґрунтування позову посилається на те, що вона, ОСОБА_1 є клієнтом АТ КБ «Приватбанк» і користується послугами банку відповідно до Умов і правил надання банківських послуг, розпоряджається коштами по платіжній картці. 27.06.2022 року о 09.44 год. на номер мобільного телефону позивачки надійшов дзвінок від шахрая за номером НОМЕР_1 , який представився банківським робітником. Ця особа шахрайським шляхом здійснила операції на її банківському рахунку для заволодіння кредитними грошовими коштами. Вона намагалась зателефонувати на гарячу лінію ПриватБанку, проте, знов попадала на цю ж особу. Телефонували з номерів НОМЕР_2 і НОМЕР_3 .

Кредитні кошти зняті шахраями з Приватбанка номер картки НОМЕР_4 на Монобанк номер картки НОМЕР_5 у розмірі 29 950грн.

Позивачка зверталась до АТ КБ "ПриватБанк" за номером колл-центру 3700 із заявкою про блокування банківських карток та шахрайські дії щодо банківських рахунків. На її звернення з вимогою вирішення цього порушення та повернення викрадених грошових коштів, банком не надано жодної відповіді. Також вона зверталась до АТ КБ «ПриватБанк» з письмовою заявою відновити залишок кредитних коштів на особистому рахунку, в якому вона перебувала перед виконанням несанкціонованих операцій від 27.06.2022 року щодо зняття коштів та списати нараховані їй у зв`язку з цим відсотки, пеню, штрафні санкції, суму комісії за перерахунок грошових коштів. 24.07.2022 року АТ КБ "ПриватБанк" безпідставно відмовив ОСОБА_1 в задоволенні даної заяви.

У провадженні СВ ГУНП в Львівській області перебуває кримінальне провадження №0000130 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 361 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що невідома особа, використовуючи мобільні номери ОСОБА_1 , за допомогою електронно-обчислювальної техніки, отримала доступ до карткових та кредитних рахунків останньої, звідки, шляхом обману, заволоділа її грошовими коштами на загальну суму 29 950 грн., шляхом перерахування вказаних грошових коштів на банківську карту. Слідчим визнано потерпілою ОСОБА_1 у вказаному кримінальному провадженні.

Згідно банківської виписки по картці/рахунку, яка належить ОСОБА_1 , за період з 26.06.2022 р. - 27.06.2022 р., баланс на 26.06.2022 року - 26014,39 грн. використаних кредитних коштів, баланс на 27.06.2022 року - 64814,89 грн. використаних кредитних коштів, баланс на 05.07.2022 року - 7260 грн. кредитних коштів, які можна використати.

На думку позивачки, банком неправомірно не відновлено залишок кредитних коштів на її особистому рахунку до стану, у якому вона перебувала перед виконанням несанкціонованих операцій від 27.06.2022 року щодо зняття коштів. Окремо банком безпідставно нараховуються у зв`язку з цим відсотки, пеня, штрафні санкції, сума комісії за перерахунок грошових коштів. Відповідачу достовірно відомо та встановлено, що ОСОБА_1 не вчиняла дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою. Вказане, як зазначає позивачка, свідчить про відсутність її вини, а тому у банку виникло зобов`язання відновлення залишку кредитних коштів на її особистому рахунку та зупинення по нарахуванню відсотків та інших штрафних санкцій на кошти, які були списані з її рахунку.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 р., із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан.

Згідно листа № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 р., Торгово - промислова палата України (далі - ТПП України) офіційно визнала та засвідчила військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану, форс-мажорними обставини. Даним листом ТПП України підтвердила, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб (обставинами непереборної сили).

Із врахуванням викладених обставин просить суд задовольнити поданий нею позов.

23.08.2022 року представником відповідача подано до суду відзив, у якому зазначено, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» позов ОСОБА_1 не визнає у повному обсязі, оскільки вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Позивачем не надано жодного доказу, який би підтверджував, що 27 червня 2022 року операції по її рахунках, відкритих в ПРИВАТБАНК (платіжній картці НОМЕР_4 ) здійснювались не нею, оскільки такі дії (операції) були здійснені з попередньою авторизацією позивача в системі дистанційного обслуговування клієнтів Internet Banking Приват24 (далі - Приват24).

Вхід в Приват 24 був здійснений під авторизацією саме позивача - ОСОБА_1 . При даній процедурі клієнт вводить свої ім`я користувача і пароль та входить у Приват 24, створює необхідні дії по отриманню банківських послуг, вводить тільки йому відомий ключ доступу, після цього до Банку надходить платіжне доручення, відповідно до якого Банк здійснює переказ коштів.

Вказані дії можливо було здійснити лише за допомогою використання фінансового телефону ОСОБА_1 та іншої особистої інформації.

Як вбачається з позовної заяви та долучених до неї доказів, з приводу подій, які мали місце 27.06.2022 року щодо платіжних операцій переказу з рахунку позивача кредитних грошових коштів, органом досудового розслідування Самбірського РВП ГУНП у Львівські області 27.06.2022 року зареєстровано кримінальне провадження №0000130 (правова кваліфікація: (КК України 2001) ч. 1 ст. 190 КК України). Дане провадження не є закінченим, не встановлено винних осіб, і не доведено відсутність вини позивача, а тим більше наявність вини інших осіб в здійснених 27 червня 2022 року переказі та незаконному отриманні коштів від ОСОБА_1 .

Позивач, в свою чергу, має право стягнути суму відшкодування з винних осіб, встановлених в кримінальному порядку, коли такі особи будуть виявлені. До сьогодні вирок суду за зазначеним провадженням відсутній.

Позивачем 02.12.2021 року на підтвердження отримання послуг в тому числі по кредитуванню, підписана «Заява про приєднання до Умов та Правил надання послуг». Позивач не навела жодних правових підстав в існуванні у неї права на користування коштами банку без сплати відсотків. Укладення договору підтверджено сторонами шляхом прийняттям до виконання його умов, а саме: банк приймав і зараховував на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконував розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка, проводив інші операції за рахунком, надавав грошові кошти (кредит) відповідачу в межах встановлених лімітів та на умовах розташованих на сайті банку.

Позивач надалі користується послугами відповідача та визнає факт користування платіжною карткою. Активація нею карток та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору на визначених ними умовах про надання та обслуговування.

На думку відповідача, позивачем обрано не ефективний засіб правового захисту, а тому позов до задоволення не підлягає. Враховуючи викладене, просив суд відмовити повністю в задоволенні позову.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, подала клопотання, в якому просила слухати справу без її участі.

Представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» Жарський І.Р. під час розгляду справи по суті в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що ОСОБА_1 обрано невірний спосіб захисту. Також слід зазначити, що всі операції, які 27.06.2022 року, здійснювались по рахунку позивача, здійснювались через її особистий кабінет Internet Banking Приват24. Тобто, для того щоб здійснювати операції, людина повинна зайти в систему, ввести свій номер мобільного телефону, ідентифікуватися, зайти і тоді здійснювати операції. Все це було зроблено. Банківська система не бачила перешкод для невиконання операцій, які здійснила і вони вважають, що здійснила ОСОБА_1 станом на сьогоднішній день. Було введено РІН-код, всі дані ідентифікації, людина зайшла на свій рахунок в банк і здійснювала операції по своєму рахунку. Крім того, як стверджує сама ОСОБА_1 , вона звернулась у правоохоронні органи і стосовно факту порушена кримінальна справа. На сьогоднішній день вирок у цій кримінальній справі відсутній. Поки вироку немає, не можна стверджувати, що ці операції не здійснювала позивачка. Це є платіжна карточка і на дані правовідносини між банком і позивачем поширюється Закон України «Про платіжні системи і переказ коштів» і також Постанова управління НБУ № 705 «Про емісію електронних платіжних карток». У цій постанові чітко зазначено, що коли особа не погоджується із якимись рахунками, платежами, вона повинна це оскаржити. Позивачка у позовній заяві не оскаржує ці операції, вона просить суд відновити розмір кредитного ліміту. Позовна вимога незрозуміла. Якщо кредитні кошти пішли, вона хоче щоб ще стільки кредитних коштів відновили на її рахунку. Наявність чи відсутність заборгованості по відсотках, це і є договірні відносини. Ст. 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» чітко описує, що за користування банківськими коштами треба платити відсотки. Є рішення Конституційного суду від 22.06.2022 року, де суд приходив до аналізу ст. 1048 і 1050 ЦК України і зазначив, що відсотки нараховані по кредиту, це є майно банку. Позивачка не оскарживши дані операції, намагається в судовому порядку позбавити банк можливості отримання доходу і їхнього майна. Позивачкою обрано не належний спосіб захисту. Про відсутність заборгованості сторона повинна доводити у справі про стягнення заборгованості. Позивачкою не доведено, що порушення вчинив банк. Встановлення кредитного ліміту, це право банку. Просив суд відмовити в задоволенні позову по суті.

Вислухавши пояснення представника відповідача, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи із такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вимоги статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

У відповідності до вимог ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Статтею 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Позивач ОСОБА_1 пред`являючи вказаний позов до АТ КБ «Приватбанк» зазначала, що вона є клієнтом банку, користується послугами банку відповідно до Умов і правил надання банківських послуг, розпоряджається коштами по платіжній картці.

27.06.2022 року о 09.44 год. на її номер мобільного телефону надійшов дзвінок від шахрая за номером НОМЕР_1 , який представився банківським робітником. Ця особа шахрайським шляхом здійснила операції на її банківському рахунку для заволодіння кредитними грошовими коштами. Позивачка зверталась до АТ КБ "ПриватБанк" за номером колл-центру 3700 із заявкою про блокування банківських карток та шахрайські дії щодо банківських рахунків, однак банком не надано відповіді щодо цього інциденту. В подальшому вона зверталась до банку з письмовою заявою про відновлення залишку кредитних коштів на особистому рахунку, однак відповідачем відмовлено в задоволенні її заяви. У провадженні СВ ГУНП в Львівській області перебуває кримінальне провадження №0000130 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 361 КК України. Також вказує, що банком не відновлено залишок кредитних коштів на її особовому рахунку до стану перед виконанням несанкціонованих операцій від 27.06.2022 року щодо зняття коштів. Окрім цього нараховуються у зв`язку з цим відсотки, пеня, штрафні санкції, сума комісії за перерахунок грошових коштів.

Судом встановлено, що позивачем 02.12.2021 року на підтвердження отримання послуг банку, в тому числі по кредитуванню, підписана « Заява про приєднання до Умов та Правил надання послуг» (а.с. 48-70).

Укладення договору підтверджено сторонами шляхом прийняття до виконання його умов, а саме: банк приймав і зараховував на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконував розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка, проводив інші операції за рахунком, надавав грошові кошти (кредит) в межах встановлених лімітів та на умовах розташованих на сайті банку.

Відповідно до статті 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність", відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Невід`ємною частиною договору банківського обслуговування є Умови і правила надання банківських послуг, розміщені на офіційному сайті в мережі інтернет.

Із п. 2.1.4.5.1 Умов, клієнт зобов`язаний не передавати картки, ПІНи, постійний пароль, одноразові паролі і контрольну інформацію третім особам, не використовувати картки або нанесені на них дані в цілях, не передбачених цим договором, або що суперечать чинному законодавству.

Згідно п. 2.1.4.12.3 Умов, банк не несе відповідальності за операції, що супроводжуються правильним введенням ПІНа або нанесених на картці даних.

У постанові Верховного Суду від 07 грудня 2020 року у справі 182/5175/16-ц суд прийшов до такого правового висновку: «на позивача за зустрічним позовом покладено обов`язок нерозголошення (нерозкриття) інформації за рахунком, паролів, ПІН-кодів, СVV-кодів, як і обов`язок повідомлення банку в разі втрати, викрадення платіжної картки та розголошення. Таким чином, враховуючи, що операція з переказу спірних коштів була здійснена у мережі Інтернет з підтвердженням платежу ЗD Secure, списання коштів з карткового рахунку ОСОБА1 відбулося за електронною ідентифікацією електронного платіжного засобу і його користувача, а позичальник підтвердив факт надходження на його телефон відповідних повідомлень від АТ КБ ПриватБанк», то останній не повинен нести відповідальність за дану операцію.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 05 червня 2019 року у справі № 712/4463/16-ц (провадження № 61-22267св18), від 10 липня 2019 року у справі № 522/22780/15-ц (провадження № 61-23040св18), від 17 червня 2020 року у справі № 201/15185/16-ц (провадження № 61-41264св18).

Відповідно до ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір плати за використання клієнтом коштів банку, яке не встановлене договором, не може перевищувати подвійну облікову ставку Національного банку України.

Вимогами ст. 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі №643/17966/14-ц (провадження № 14-203цс19) зазначено: «стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору (у справі, що переглядається, - у зв`язку зі скасуванням судового рішення) всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню».

Позивачкою, як при пред`явленні позову до суду так і під час розгляду справи по суті не доведено про наявність порушення свого права саме відповідачем. Нею не надано доказів, які би підтверджували, що 27 червня 2022 року операції по її рахунках, відкритих в ПРИВАТБАНК (платіжній картці НОМЕР_4 ) здійснювались не нею, оскільки такі дії (операції) були здійснені з попередньою авторизацією позивача в системі дистанційного обслуговування клієнтів Internet Banking Приват24. Вказані дії можливо було здійснити лише за допомогою використання фінансового телефону ОСОБА_1 та іншої особистої інформації.

Із копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомо про реєстрацію 27.06.2022 року кримінального провадження № 00130 (правова кваліфікація: (КК України 2001) ч. 1 ст. 190 КК України). (а.с. 18).

Однак наявність кримінального провадження не може свідчити, у силу презумпції невинуватості, про вчинення злочину щодо особи до винесення вироку, яким такі обставини будуть встановлені, такої правової позиції дотримується Верховний Суд у своїх постановах від 10 квітня 2019 року у справі № 144/287/17-ц провадження № 61-31835св18 та від 10.04.2019 року справа № 524/3979/16-ц провадження № 61-20290св18, де стороною у справі є АТ КБ «Приватбанк» стосовно застосування Умов та правил надання банківських послуг.

У постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 308/6023/15-ц (провадження № 61-4447сво18) зроблено висновок про те, що зобов`язання з відшкодування шкоди, як правило, може мати місце лише за відсутності договірних правовідносин. Наявність кримінального правопорушення не впливає на договірні правовідносини, не спростовує їх існування та не припиняє їх.

Також позивачем не наведено жодних правових підстав щодо існуванні у неї права на користування коштами банку без сплати відсотків. Відповідно до норм ст. 49 Закону України "Про банки і банківську діяльність", надання безпроцентних кредитів забороняється, за за винятком передбачених законом випадків.

Позивач надалі користується послугами відповідача та визнає факт користування платіжною карткою. Активація нею карток та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору на визначених ними умовах про надання та обслуговування.

Беручи до уваги викладене в сукупності, суд доходить висновку про те, що позивачкою не доведено належними і допустимими доказами підставність заявлених нею вимог, відтак слід відмовити в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Відповідач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», юридична адреса м. Київ, вул. Грушевського, 1-д, поштовий індекс 01001, .

Повне судове рішення буде складено 25.11.2022 року.

Суддя