провадження № 2/243/256/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Ільяшевич О. В.,

за участю

секретаря судового засідання Гакала Д. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Слов`янськ, Донецької області) за правилами загального позовного провадження в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Слов`янськ, Донецької області) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

27 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування, яка обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з грошових виплат у вигляді недоотриманої пенсії померлого. 29 січня 2021 року приватним нотаріусом Бахмутського міського нотаріального округу Донецької області Бєлявцевою А. В. позивачці було видане свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з недоотриманої пенсії у розмірі 69890 грн. 74 коп.. Відповідачем виплачено 46690 грн. 00 коп. неотриманої за життя пенсії. Залишок недоотриманої суми пенсії, яка належала ОСОБА_2 становить 23200 грн. 74 коп. З огляду на викладене позивачка просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь позивачки грошові кошти у вигляді недоотриманої пенсії за життя ОСОБА_2 , у розмірі 23200 грн. 74 коп.

13 грудня 2021 року до суду представником відповідача Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області був наданий відзив на позовну заяву ОСОБА_1 ОСОБА_2 перебував на обліку в управлінні та отримував пенсію за віком, як внутрішньо переміщена особа. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 січня 2021 року, спадщина складається з недоотриманої пенсії в сумі 69890 грн. 74 коп.. Управлінням було виплачено ОСОБА_1 недоотриману пенсію її померлого чоловіка в розмірі 46690 грн. 00 коп.. Отже, з урахуванням 3-річного строку, визначеному ч.1 ст. 46 Закону № 1058, Управлінням ПФУ не було порушено норм діючого законодавства при зменшенні розміру суми недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 .. Обчислення розміру пенсії, що могла бути нарахована, проводиться згідно із ч.2 ст. 49 ЗУ № 1058, з урахуванням вимог статті 46 ЗУ № 1058 (не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії). На підставі викладеного, Головне управління вважає позовні вимоги позивача про стягнення недоотриманої пенсії необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у відзиві просив справу розглянути без участі представника управління.

В ході розгляду справи судом було розв`язано заяви та клопотання сторін та прийнято процесуальні рішення.

Ухвалою суду від 04 жовтня 2021 року справу призначено до підготовчого судового засідання та витребувано докази у справі.

Ухвалою суду від 24 листопада 2021 року справу призначено до розгляду по суті.

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Відповідно до копії паспорту позивачки серії ВС002102, вбачається, що в графі «сімейний стан» ОСОБА_3 зазначено як чоловіка ОСОБА_1 .

Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 28 жовтня 2020 року Добропільським районним ВДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Харцизьк, м. Іловайськ, Донецької області.

Відповідно до свідоцтва про права на спадщину за законом серія НМР №694571 від 29 січня 2021 року, ОСОБА_1 успадкувала після смерті ОСОБА_2 недоотриману пенсію у розмірі 69890 грн. 74 коп., вказане свідоцтво про право на спадщину зареєстроване в реєстрі за № 188.

Відповідно до матеріалів спадкової справи № 286/2020 року, наданої приватним нотаріусом Бахмутського міського нотаріального округу Донецької області Білявцевою А.В. на виконання ухвали суду, вбачається, що представник позивачки ОСОБА_4 , яка діє на підставі довіреності, 29 січня 2021 року, о 17 год.00 хв., звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В матеріалах спадкової справи міститься свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_2 , з якого вбачається, що 10 червня 1978 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , після реєстрації шлюбу позивачка залишила своє дошлюбне прізвище. Крім цього, міститься відповідь Покровського об`єднаного управління ПФУ Донецької області, згідно із якою сума недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 становить 69890 грн. 74 коп.

Крім цього з матеріалів спадкової справи вбачається, що ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину після померлого ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадщина, на яке видано свідоцтво зареєстроване в реєстрі № 286/2020 складається із недоотриманої пенсії у сумі 69890 грн. 74 коп..

Згідно із ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ч.ч.1, 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до ст. 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Під час визначення обсягу спадщини необхідно виходити з того, що права та обов`язки, суб`єктом яких був спадкодавець на час відкриття спадщини, переходять до його спадкоємців. Спростування цієї презумпції можливе лише у випадках, коли права та обов`язки є нерозривно пов`язаними з особою спадкодавця. Отже, закон вказує, що до складу спадщини не включаються особисті немайнові права. Безпосередньою ознакою немайнових прав є невіддільність останніх від особи їхнього носія.

Пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Таким чином, право на аліменти, пенсії та інші соціальні виплати, як на періодичні платежі, не входить до складу спадщини, оскільки мають на меті матеріальне забезпечення конкретної особи, а передумовою виникнення зазначених прав у спадкодавця була його участь у сімейних, соціальних та трудових відносинах. Однак наведене правило не застосовується до випадків, коли зазначені суми були нараховані, але не одержані спадкодавцем і за умови відсутності членів його сім`ї, бажаючих їх отримати. В такому випадку належить застосовувати ст. 1227 ЦК України.

Згідно із ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Аналізуючи наведені правові норми вбачається, що до складу спадщини входить сума пенсії, яка була нарахована, але не отримана спадкодавцем за життя з незалежних від нього причин.

Зміст ч. 3 ст. 52 Закону України № 1058-ІУ також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодування у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що сума недоотриманої пенсії після померлого в розмірі 46690 грн. виплачена позивачці, і з цього приводу спір між сторонами відсутній.

Разом з тим, спадковою масою є недоотримана пенсія, що залишилася після смерті ОСОБА_2 у розмірі 69890 грн. 74 коп..

Таким чином, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області не було виплачено ОСОБА_1 суму недоотриманої пенсії у розмірі 23200 грн. 74 коп., яка входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 ..

Відповідач на підтвердження своїх заперечень проти позовних вимог ОСОБА_1 посилається на положення ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Згідно із п.п. 2.26 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України, для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника. Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі незвернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.

Отже, діючим законодавством, в залежності від моменту звернення, визначено два шляхи для отримання недоодержаної пенсії померлого пенсіонера, а саме: в межах шестимісячного строку з моменту смерті пенсіонера, у разі звернення членів сім`ї та зі спливом зазначеного строку спадкоємцями померлого пенсіонера.

Як зазначалось вище при оформленні прав на недоотриману пенсію після померлого пенсіонера, спадкоємцям з-поміж інших документів необхідно подати до органу, що призначає пенсію, свідоцтво про право на спадщину.

Свідоцтво про право на спадщину за законом є правовстановлюючим документом та з його отриманням позивач набула всіх прав і обов`язків спадкоємця, а отже право власності якого вона набула є правом спадкоємця на успадковане майно, й має відмінний за характером від процедури отримання членами сім`ї померлого пенсіонера сум недоодержаної пенсії.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Суд відхиляє доводи відповідача, які ґрунтуються на частині першій статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, оскільки дана правова норма розповсюджується на пенсіонерів, які є власниками своїх особистих пенсій, тобто на тих, що не померли, та ніяким чином не стосується правовідносин щодо спадщини.

До того ж зі змісту статті вбачається, що основною умовою обмеження виплати пенсії є її неотримання з вини самого пенсіонера.

В судовому засіданні встановлено, що спадкодавець проживав та помер на території, яка непідконтрольна владі України, отже отримання пенсії для нього, як особи похилого віку значно ускладнювалося вказаними обставинами. Наведені обставини визнаються судом загальновідомими та відповідно до ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, суд прийшов до переконання, що відповідач неправомірно відмовив позивачці у виплаті успадкованої ним суми пенсії після смерті спадкодавця.

Крім того, зміст ч. 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 1227 ЦК України також узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Суд звертає увагу на те, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення ч. ч. 2 та 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Таким чином, суд дійшов висновку, що правовідносини з приводу нарахування та обліку недоотриманої пенсії померлого пенсіонера мають регулюватись спеціальною ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без урахування норм ст. 46.

З огляду на викладене, та враховуючи, що у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивачки як спадкоємиці на отримання всього належного їй спадкового майна, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Розв`язуючи питання стягнення судових витрат, суд виходить з таких міркувань.

Так, відповідно до документів, наданих суду позивачем, судові витрати полягають у сплаті судового збору.

Відповідно до п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов судом задоволений повністю, позивачка при зверненні до суду сплатила судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп., з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп., який був сплачений нею при звернення до суду із даним позовом.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.ст.15, 16, 25, 328, 1216, 1217, 1218, 1227,1261 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 4, 12, 13, 76, 78, 81, 89, 128, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 353, 355, 356 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування задовольнити.

Стягнути із Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 недоотриману пенсію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 23200 (двадцять три тисячі двісті) грн. 74 коп..

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України Донецької областіна користь ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 908 грн. (дев`ятсот вісім)грн. 00 коп..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Сторони по справі:

Позивачка:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ;

Відповідач:

Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області, , місцезнаходження: 84122,Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3. електронна пошта: .

Повний текст рішення складений 14 лютого 2022 року.

Головуючий суддя: О. В. Ільяшевич