Справа № 466/7816/22
Провадження № 2/466/2281/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

08 грудня 2022 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Свиті А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та відшкодування додаткових витрат на утримання дитини, -

в с т а н о в и в :

05 жовтня 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , у якій просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 3500 гривень щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення сином повноліття; стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 5950 гривень; зобов`язати відповідача ОСОБА_2 відшкодовувати їй половину витрат на навчання сина в подальшому до досягнення сином повноліття.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 21 серпня 2004 року між нею та відповідачем - ОСОБА_2 міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції був зареєстрований шлюб. 19 квітня 2010 року рішенням Шевченківського районного суду м. Львова шлюб між ними було розірвано. За час перебування у шлюбі в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син проживає разом із нею. Відповідач сином не цікавиться. Матеріальної допомоги не надає. З моменту розлучення вихованням та розвитком сина займалась лише вона, усі матеріальні витрати на утримання дитини здійснювала сама. Зазначає, що вона працює, однак її доходів зараз не вистачає для забезпечення належного рівня життя сина, для придбання продуктів харчування, одягу та предметів першої необхідності, підтримання його фізичного, інтелектуального та культурного розвитку. Зазначає, що відповідач офіційно не працює, однак займається підприємницькою діяльністю в сфері торгівлі, а тому отримує чималий дохід, не має інших утриманців, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання сина. Оскільки добровільно відповідач сплачувати аліментів на утримання неповнолітнього сина не бажає тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

Крім того зазначає, що син навчається на 1 курсі ЛДУ фізичної культури ім. Івана Боберського, форма навчання - денне відділення, контракт. Вартість навчання складає 23800 гривень в рік, та нею було здійснено оплату за 1 семестр 1 курсу навчання в розмірі 11900 гривень. Вважає, що відповідач повинен відшкодувати їй половину вказаних витрат в розмірі 5950 гривень. Крім того, просить суд зобов`язати відповідача відшкодовувати їй половину витрат на навчання сина в подальшому до досягнення сином повноліття.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, проте подала через канцелярію суду заяву, у якій просить суд здійснювати розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити з підстав наведених у ньому.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про місце, час та дату судового засідання, відзиву на позовну заяву до суду не подавав.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.

Згідно ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких мотивів.

В судовому засіданні встановлено, що 21 серпня 2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції був зареєстрований шлюб, який рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 19 квітня 2010 року було розірвано.

Від даного шлюбу у сторін народився син: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №5745, який проживає разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи, виданими Сихівською районною адміністрацією Львівської міської ради, наявних в матеріалах справи, та знаходиться на утриманні матері, з чоловіком проживають окремо.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Статтями 183 та 184 СК України передбачено способи стягнення аліментів: у частці від заробітку або у твердій грошовій сумі та підстави стягнення аліментів одним із таких способів.

Згідно ст. 184 СК якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я дитини, матеріальне становище сторін, матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів, який на думку суду є працездатною особою, доказів зворотного суду не надано, відсутність у відповідача інших дітей та батьків та утриманні, а також інші обставини, які мають істотне значення для справи. Суд також виходить із затвердженого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

На підставі наданих доказів, з урахуванням принципу рівності обов`язків батьків щодо утримання дитини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню, а саме необхідно стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі у розмірі 3500,00 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову з 05.10.2022 року, до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що такий розмір аліментів є виправданий дійсними потребами дитини і не призведе до порушення прав відповідача.

Згідно ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Що стосується вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дитини в розмірі 5950 гривень, то суд приходить до наступного висновку.

Крім того, згідно ч. 1ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Під час розгляду цивільної справи № 6-1489цс17 Верховний Суд України сформулював правову позицію від 13.09.2017р., згідно з якою роз`яснив, що це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надано та досліджено судом такі докази:

- договір про надання освітньої послуги для підготовки фахівців №101ФТЕ/22 від 04 жовтня 2022 року, з якого вбачається, що ОСОБА_4 навчається на І курсі Львівського державного університету фізичної культури ім. Івана Боберського, форма навчання денне відділення, за контрактом. Вартість навчання складає 23800,00 грн. на один рік;

- квитанція №29 від 13.09.2022, згідно якої позивач ОСОБА_1 здійснила оплату за навчання у І-ому семестрі Львівського державного університету фізичної культури ім. Івана Боберського у розмірі 11900,00 грн.

Згідно з ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках йдеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

З наданих позивачем письмових доказів вбачається, що дитина сторін навчається у Львівському державному університеті фізичної культури ім. Івана Боберського, та його матір`ю сплачено 11900,00 грн. за І семестр навчання.

Відповідно до ч. 2 ст.185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Враховуючи, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, розмір витрат на утримання дитини, потреби у її розвитку та оздоровленні, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат слід задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5950,00 грн. додаткових витрат на утримання ОСОБА_4 .

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача ОСОБА_2 відшкодовувати позивачеві половину витрат на навчання сина в подальшому до досягнення сином повноліття, то суд приходить до висновку, що в цій частині слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення віку 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Нормою ч.2 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до абзацу 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006р. обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З наведених норм чинного законодавства вбачається, що підставою для сплати аліментів на навчання є досягнення дитиною повноліття, факт продовження навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Оскільки, ОСОБА_4 ще не досяг свого повноліття, тому суд вважає заявлені позовні вимоги про зобов`язання відповідача ОСОБА_2 відшкодовувати позивачеві половину витрат на навчання сина в подальшому до досягнення сином повноліття передчасними, та роз`яснює, що позивач вправі звернутися до суду з даними позовними вимогами в момент досягнення повноліття ОСОБА_4 .

У зв`язку із вищенаведеним, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 3500 гривень щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення дитиною повноліття та стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткових витрат на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 5950 гривень; у позовній вимозі про зобов`язання відповідача ОСОБА_2 відшкодовувати ОСОБА_1 половину витрат на навчання сина в подальшому до досягнення сином повноліття слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, оскільки позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», а тому із відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1984,80 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 89, 263, 264, 265, 430 ЦПК України, ст.ст.84, 141, 77, 79, 180, 181, 182, 183, 184 СК України, суд,

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , ІПН: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 про стягнення аліментів та відшкодування додаткових витрат на утримання дитини - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІПН: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3500,00 (три тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, які підлягають індексації, починаючи з 05 жовтня 2022 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 додаткові витрати на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 5950,00 (п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень.

У задоволення решти позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Р. Б. Єзерський