Справа № 202/2051/22
Провадження № 2/202/1418/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Кухтіна Г.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, в м. Дніпрі, цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою за результатом розгляду якого просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 5 201,30 дол.США, що за курсом НБУ складає 144 960,23 грн., які складаються із 3 процентів річних від простроченої суми.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами 1 серпня 2005 року було укладено кредитний договір №DNHDGF00000124 за яким позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 43 660,00 дол.США в строк до 31 липня 2025 року, а відповідач повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Відповідачем було порушено умови кредитного договору. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2021 року з відповідача було стягнуто заборгованість у розмірі 20 782,93 дол.США, нараховану станом на 8 грудня 2014 року. В той же час вказане рішення не виконано. Оскільки з відповідача було стягнуто заборгованість за кредитним договором за період з дати укладення кредитного договору до дати поточної заборгованості, яка була вказана у судовому рішенні, тобто за період з 1 серпня 2005 року по 8 грудня 2014 року, то за період після подання позовної заяви від 2 березня 2015 року, з 26 березня 2015 року по 11 лютого 2022 року відповідач має заборгованість у розмірі 5 201,30 дол.США, яка складається з 3 процентів від простроченої суми, яку позивач просив стягнути на свою користь.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву за змістом якої просила відмовити у задоволенні позовної заяви повністю, оскільки відповідачем було повністю виконано судове рішення про стягнення з неї коштів за кредитним договором. Крім того, відповідачем було заявлено про застосування строків позовної давності.

Позивачем було подано заперечення на відзив на позовну заяву, який за своїм змістом відповідав повністю змісту позовної заяви.

Позивачем було подано уточнену позовну заяву за якою позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 501,09 дол.США, яка складається з 3 процентів річних від простроченої суми.

ІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2019 року позовні вимоги задоволено частково, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №DNHDGF00000124 від 01 серпня 2005 року у розмірі 28345,99 доларів США, що є заборгованістю за кредитом. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

21 грудня 2021 року постановою Дніпровського апеляційного суду рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2019 року в частині розміру стягнутої солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором №DNHDGF00000124 від 01 серпня 2005 року по тілу кредиту змінено з 28345,99 доларів США на 20782 (двадцять тисяч сімсот вісімдесят два) дол. США 93 цента.

У вказаному судовому рішенні колегія дійшла висновку про наявність підстав для стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором №DNHDGF00000124 від 01.08.2005 року, станом на 08.12.2014 року, у розмірі 20782,93 дол. США, що є тілом кредиту, яка залишається після відрахування сплачених позичальником грошових коштів на погашення тіла в сумі 9106,12 доларів США та сплаченої комісії в сумі 7110,95доларів США (37000,00 дол. США - 9106,12 доларів США - 7110,95 доларів США).

На підтвердження своїх заперечень проти позовних вимог відповідачем було надано квитанції згідно яких відповідачем за кредитним договором було сплачено наступні суми: квитанція від 30 серпня 2022 року у сумі 7 000,00 дол.США, від 14 вересня 2022 року у сумі 7 000,00 дол.США, від 15 вересня 2022 року 6 782,93 дол.США.

ІІІ. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

На підтвердження уточнених позовних вимог позивачем було надано розрахунок заборгованості за кредитним договором, станом на 12 жовтня 2022 року. Згідно змісту розрахунку, станом на 1 серпня 2005 року залишок поточної заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) складає 37 000,00 дол.США, станом на 27 лютого 2007 року 36 071,20 дол.США.

Суд звертає увагу, що вже з 1 березня 2007 року по 26 липня 2007 року залишок поточної заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) складав 0,00 дол.США. Станом на 2 квітня 2016 року залишок поточної заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) складає 131,51 дол.США, а 14 квітня 2016 року вже склав 29 710,96 дол.США.

Станом на 26 грудня 2021 року залишок поточної заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) складає 29 710,96 дол.США.

Суд звертає увагу, що позивачем не надано жодного документу на підтвердження наявності заборгованості відповідача за кредитним договором, станом на 26 грудня 2021 року, у розмірі 29 710,96 дол.США., враховуючи постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року.

Також не надано роз`яснень яким чином залишок поточної заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), який станом на 26 липня 2007 року складав 0,00 дол.США міг збільшитись станом на 14 квітня 2016 року до 29 710,96 дол.США., у зв`язку із чим суд критично ставиться до вказаних позицій відповідного розрахунку.

У відповідності до розрахунку 3 процентів річних, суд звертає увагу, що позивачем здійснено розрахунок за 598 днів (період прострочення) за періодами з 26 березня 2015 року по 2 квітня 2016 року сума боргу 131, 51 дол.США, з 21 жовтня 2022 року по 21 жовтня 2022 року 29694,77 дол.США, з 15 лютого 2022 року по 26 серпня 2022 року 29688,99 дол.США, з 30 серпня 2022 року по 30 серпня 2022 року 22 688,99 дол.США, з 14 вересня 2022 року по 14 вересня 2022 року 15 688,99 дол.США, з 15 вересня 2022 року по 12 жовтня 2022 року 8 906,06 дол.США.

Таким чином розрахунок 3 процентів річних позивачем здійснено з сум не підтверджених належним чином, у зв`язку із чим суд відхиляє надані докази.

ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Так, ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В той же час, позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо суми заборгованості за тілом кредиту на підставі яких було здійснено розрахунок 3 процентів річних, у зв`язку із чим неможливо перевірити розмір нарахованих сум.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги АТ КБ «ПриватБанк» є необґрунтованими, не доведеними належними та допустимими доказами, а наданий розрахунок заборгованості за кредитним договором не узгоджується з іншими матеріалами справи (судовим рішенням) та містить у собі суперечливі відомості.

Отже, підстави для стягнення з відповідача нарахованої заборгованості відсутні.

На підставі викладеного ст.ст.509, 526, 549, 611, 625, 629 ЦК України, ст. ст.4, 13, 19, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ) до ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12 грудня 2022 року.

Суддя Г.О. Кухтін