ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/771/22
Провадження № 2-з/210/47/22
У Х В А Л А
"18" лютого 2022 р.

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Скотар Р.Є., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

16 лютого 2022 року до суду надійшла вищевказана позовна заява, у якій позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №101979 від 15.07.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Файна Готівка».

Разом з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить зупинити виконання виконавчого напису , вчиненого приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. щодо стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Файна Готівка» боргу у сумі 11592,00 грн.
Дослідивши заяву про забезпечення позову, матеріали справи, суд вважає, що заяву про забезпечення позову слід повернути позивачу з наступних підстав.

Пунктом 6 ч.1 ст.150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до ч.6 ст.151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
Позивачем квитанцію про сплату судового збору не надано, він просить звільнити його від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», якою передбачено, що учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

На підтвердження пільги щодо сплати судового збору надано дублікат свідоцтва серія УБД, виданого Дніпропетровським ОТЦК та СП від 20.05.2020 року (посвідчення безтермінове і дійсне на всій території України).

Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статтей 12, 22 Закону № 3551-XII.

Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19) та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17 (провадження № К/9901/166/18, К/9901/30220/18). Підстави для відступу від неї відсутні.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/175-ц.

Отже, враховуючи, що спір виник з кредитних правовідносин, предмет позову не стосується відновлення прав, передбачених Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», тому суд не знаходить підстав для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Згідно з п.4 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставкою судового збору за подання до суду фізичною особою заяви про забезпечення позову - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі ( ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір»).

Законом України Про Державний бюджет України на 2022 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2022 року складає 2481,00 грн.

Таким чином, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 496,20 грн., тому позивачу слід сплатити судовий збір в сумі 496,20 грн.

Суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу ( ч.10 ст.153 ЦПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150-153,354 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову- повернути позивачу.

Роз`яснити ОСОБА_1 право на повторне звернення до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду в 15-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.
Учасник справи, якому ухвала судуне була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Р. Є. Скотар