Єдиний унікальний номер справи 183/755/22
Провадження № 2/183/2356/22

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2022 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Майної Г. Є.,

з участю секретаря судового засідання Дем`яненко А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Віта 2000", Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрне підприємство "Придніпровське" про розірвання договору оренди земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И В:

10 лютого 2022 року позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Ямкового В. Ф. звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого позивач посилається на те, що вона є власником земельної ділянки площею 5,380 га, кадастровий номер :02:002:0328, що розташована на території Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. 10 березня 2012 року між нею та ТОВ "Агро-Віта 2000" було укладено договір оренди, відповідно до умов якого вона надала ТОВ "Агро-Віта 2000" в строкове, платне користування належну їй земельну ділянку терміном на сім років з моменту державної реєстрації договору, при цьому за п. 5 Договору сторони обумовили розмір орендної плати, яким є орендна плата у грошовій формі у розмірі 4,0 (чотири) відсотка від грошової оцінки землі, згідно з Указом Президента України від 02 лютого 2002 року № 92 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)" із змінами від 13 вересня 2002 року та Указу Президента України від 19 серпня 2008 року № 725/2008 "Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянко та земельних часток (паїв)", що становить 5 653,00 грн. за один рік, а також проводити безкоштовну поставку 1 тони соломи до садиби Позивача, оранку та культивацію його присадибної земельної ділянки до 0,40 га і сплатити за Позивача податок з доходів фізичних осіб, нарахований на суму орендної плати за цим договором у розмірі та у порядку встановленому законодавством. Крім того, Орендар зобов`язався надати Орендодавцю матеріальну допомогу на поховання члена його сім`ї у розмірі та в порядку, установленому Орендодавцем. Умовами договору було погоджено строки виплати орендної плати, відповідальність за їх порушення та інше.

Вищезазначений договір оренди було зареєстровано у Відділі Держкомзему у Новомосковському районі Дніпропетровської області за реєстраційним № 00-299.

У подальшому, а саме 12 березня 2018 року до зазначеного договору оренди була укладена додаткова угода про заміну сторони та внесення змін до договору оренди, за якою було змінено орендаря на ТОВ "Аграрне підприємство "Придніпровське", а також змінено строк дії договору оренди земельної ділянки до 31 грудня 2026 року зі щорічною орендною платою у грошовій формі у розмірі 7,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 15 954,84 грн., а також визначено обов`язок орендаря проводити безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця та здійснювати безкоштовну оранку та культивацію присадибної земельної ділянки Орендодавця до 0,40 га, в територіальних межах Орендаря, на підставі поданої письмової заяви Орендодавцем.

Таким чином, у спірному договорі, з урахуванням додаткових угод, визначено три форми орендної плати: грошову; натуральну, яка є самостійною та підлягає виплаті (виконанню); відробіткову, яка є самостійною та підлягає виплаті (виконанню).

Однак, починаючи з 2018 року позивач більше не отримувала орендну плату за користування її земельною ділянкою, зокрема в частині надання послуг з оранки, культивації присадибної ділянки та надання послуг з поставки соломи до її садиби, а орендна плата у грошовій формі сплачувалась не в повному обсязі та із порушенням строків її виплати.

Позивач вважає, що систематичне невиконання відповідачами своїх обов`язків за договором оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є грубим порушенням її прав, оскільки вона не отримала ті блага, на які розраховувала, а також вважає, що є достатні підстави для розірвання договору оренди, так як систематичне невиконання відповідачами своїх обов`язків порушує принцип добросовісного виконання договірних зобов`язань, у зв`язку з чим, позивач просить:

- розірвати договір оренди земельної ділянки площею 5,380 га (кадастровий номер :02:002:0328), без номеру від 10 березня 2012 року, який зареєстрований у Відділі Держкомзему у Новомосковському районі Дніпропетровської області за реєстраційним № 00-299, з урахуванням змін та доповнень викладених у додатковій угоді № б/н від 12 березня 2018 року (про заміну сторони та внесення змін до Договору оренди) до Договору оренди землі № б/н від 10 березня 2012 року, укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Віта 2000" (), яке в подальшому безоплатно відступило свої права та обов`язки новому орендареві Товариству з обмеженою відповідальністю "Аграрне підприємство "Придніпровське" () і вирішити питання стосовно судових витрат та витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись із пред`явленим позовом, 09 червня 2022 року відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрне підприємство "Придніпровське" подало суду відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог, оскільки, на його думку, відсутня систематичність невиконання орендарем умов договору оренди в частині сплати орендної плати у грошовій формі, посилаючись при цьому на те, що сторонами договору було вирішено передати право орендаря на користь ТОВ "АП "Придніпровське", що було оформлено укладанням тристоронньої угоди 12 березня 2018 року, у зв`язку з чим обов`язки виплати орендної плати взяло на себе ТОВ "АП "Придніпровське", яке, в свою чергу, виплатило позивачеві орендну плату за період з 2019 по 2021 роки (грошова форма) у повному обсязі, на підтвердження чого надав відповідні відомості та платіжні доручення. Зазначив, що умовами Додаткової угоди від 12 березня 2018 року передбачено надання послуг з оранки і культивації присадибної земельної ділянки, а також поставки соломи, виключно на підставі письмової заяви Орендодавця, вважав, що такі послуги не є відробітковою та натуральною формами орендної плати, оскільки вони є безкоштовними (а.с. 39-41, 42-55).

05 липня 2022 року позивач ОСОБА_1 подала суду відповідь на відзив на позовну заяву, за змістом якої просила позов задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково зазначила, що процедура подання орендареві заяв на обробіток присадибної земельної ділянки, а також поставки соломи, не передбачає реєстрацію відповідачем. Одночасно звернула увагу на те, що в якості доказу виплати орендної плати відповідачем ТОВ "АП "Придніпровське" подано відомість № б/н за серпень 2019 року про видачу їй в рахунок орендної плати сільськогосподарської продукції, без подання відповідних доказів письмового погодження з нею виплати орендної плати в такій формі, що на її думку лише підтверджує те, що відповідач свідомо не надав суду доказів звернення нею за отриманням орендної плати у відробітковій та натуральній формах, при цьому додала до відповіді на відзив копії заяв на адресу ТОВ "АП "Придніпровське" щодо обробітку її присадибної земельної ділянки, а також поставки соломи за 2018-2021 роки. Додала, що із поданих відповідачем доказів виплати орендної плати в грошовій формі за період з 2019 року по 2021 рік підтверджується лише часткове виконання умов договору оренди, а доказів виплати орендної плати за 2018 рік відповідачем суду так подано і не було (а.с. 60-62, 63-72).

25 вересня 2022 року відповідач ТОВ "АП "Придніпровське" подало суду заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, в яких просить відмовити позивачеві у задоволенні її позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Вважав, що подані докази звернення позивачем до нього із заявами про здійснення оранки і культивації присадибної земельної ділянки, а також поставки соломи є неналежними, а виплата орендної плати в грошовій формі за період з 2019 року по 2021 рік підтверджена в повному обсязі (а.с. 81-83).

Ухвалою судді від 08 червня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін і відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою сторонам було установлено строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву та заперечень (а.с. 25-26). Ухвалою суду від 11 жовтня 2022 року постановлено про повернення заяви про відкладення розгляду справи, подану від імені представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Віта 2000" Тараса Семчишина.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі (а.с. 91).

У судове засідання представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Віта 2000" не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи, а також відзиву на позовну заяву не подавав, тому суд вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрне підприємство "Придніпровське" у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, тому суд вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов такого висновку.

Судом установлено, що позивачеві ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 5,380 га, кадастровий номер :02:002:0328, яка розташована на території Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІ-ДП № 125536, виданого Перещепинської міської радою Новомосковського району Дніпропетровської області 02 квітня 2001 року і наданого суду у засвідченій представником позивача копії (а.с. 12).

Крім того, в користуванні ОСОБА_1 на підставі запису в земельно-шнуровій книзі № 2, стор. № 72 під номером 266, перебуває неприватизована земельна ділянка площею 0,34 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Перещепинської міської ради № 645 від 20 грудня 2021 року, наданою суду у засвідченій представником позивача копії (а.с. 19).

Установлено, що 10 березня 2012 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Віта 2000" (надалі ТОВ "Агро-Віта 2000") укладено договір оренди земельної ділянки без номеру (надалі договір), який було зареєстровано у Відділі Держкомзему у Новомосковському районі Дніпропетровської області за реєстраційним № 00-299 (а.с. 13-14).

Відповідно до п. 1, 2, 2.1, 2.2, 4 договору, ОСОБА_1 надала ТОВ "Агро-Віта 2000" в строкове, платне користування належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,380 га, кадастровий номер :02:002:0328, яка розташована на території Перещепинської міської ради, терміном на сім років.

За пунктом 3 договору сторони погодили нормативну грошову оцінку земельної ділянки у розмірі 141 325,00 грн.

Відповідно до п. 5 Договору ТОВ "Агро-Віта 2000" зобов`язалось сплачувати ОСОБА_1 щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 4,0 (чотири) відсотка від грошової оцінки землі, згідно з Указом Президента України від 02 лютого 2002 року № 92 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)" із змінами від 13 вересня 2002 року та Указом Президента України від 19 серпня 2008 року № 725/2008 "Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянко та земельних часток (паїв)", що становить 5 653,00 грн. за один рік, а також проводити безкоштовну поставку 1 тони соломи до садиби Позивача, оранку та культивацію його присадибної земельної ділянки до 0,40 га і сплатити за Позивача податок з доходів фізичних осіб, нарахований на суму орендної плати за цим договором у розмірі та у порядку встановленому законодавством. Крім того, Орендар зобов`язався надати Орендодавцю матеріальну допомогу на поховання члена його сім`ї у розмірі та в порядку, установленому Орендодавцем.

Пунктом 7 договору передбачено, що строк видачі орендної плати становить до 31 грудня поточного року. Абзацом 4 пункту 5 договору сторони обумовили, що розрахунки за орендною платою, за спільною згодою, можуть бути виконані у натуральній та інших формах.

Відповідно до п. 9 договору в разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення виконання зобов`язання за кожний день прострочення.

Судом установлено, що 12 березня 2018 року між ОСОБА_1 , ТОВ "Агро-Віта 2000" та ТОВ "Аграрне підприємство "Придніпровське" (надалі ТОВ "АП "Придніпровське") було укладено Додаткову угоду (про заміну сторони та внесення змін до Договору оренди) до Договору оренди землі № б/н від 10 березня 2012 року (надалі додаткова угода від 12 березня 2018 року) (а.с. 16).

Відповідно п. 1 вищезазначеної додаткової угоди від 12 березня 2018 року зі згоди ОСОБА_1 , яка виражається шляхом підписання даної Угоди, ТОВ "Агро-Віта 2000" передає, а ТОВ "АП "Придніпровське" приймає на себе права та обов`язки сторони (Орендаря), передбачені в Договорі оренди.

Також сторонами було вирішено:

-внести зміни до п. 4 Розділу "Строк дії договору", шляхом його викладення у наступній редакції: "п. 4 "Договір діє до 31 грудня 2026 року, але в будь-якому випадку даний Договір та право оренди за даним Договором є чинним до моменту закінчення збирання врожаю Орендарем. Після закінчення строку дії договору орендар має право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 1 (один) місяць до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію" (п. 4.1 Додаткової угоди);

-внести зміни в абзац 1 п. 5 Договору, Розділу "Орендна плата", виклавши його у новій редакції: "п. 5. За користування вказаною в Договорі земельною ділянкою Орендар нараховує Орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 7,5 (сім цілих п`ять десятих) відсотків від грошової оцінки землі, та становить 15 954,84 грн. (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят чотири грн. 84 коп.), а також проводить безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця та здійснює безкоштовну оранку та культивацію присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га в територіальних межах Орендаря, на підставі поданої письмової заяви та сплачує за Орендодавця податок з доходів фізичних осіб, нарахований на суму орендної плати за цим договором у розмірі та у порядку, встановленому законодавством України" (п. 4.2 угоди).

Так, відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 21 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Відповідно до статті 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Частиною 1 статті 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Положеннями статей 13, 15, 21 Закону України "Про оренду землі" визначено, що основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

При цьому, відповідно до частини 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа.

Таким чином, при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом "д" частини першої статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно з якою необхідна наявність істотного порушення стороною договору.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право, обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, установлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Відповідний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17.

Відповідно до пункту "д" частини 1 статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 4 статті 263 ЦПК України установлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд ураховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як зазначалось вище, умовами спірного договору оренди землі, зміненого та доповненого додатковою угодою № б/н від 12 березня 2018 року, за користування земельною ділянкою орендар нараховує орендодавцеві щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 7,5% від нормативно-грошової оцінки землі, що становить 15 954,84 грн., а також проводить безкоштовне завезення соломи до садиби орендодавця та здійснює безкоштовну оранку та культивацію присадибної ділянки орендодавця до 0,40 га в територіальних межах орендаря, на підставі поданої письмової заяви орендодавцем.

Вирішуючи питання щодо умов договору про поставку соломи, а також оранку і культивацію присадибної земельної ділянки, суд зазначає таке.

Відповідно до ст.ст. 21, 22 Закону України "Про оренду землі", в редакції, чинній на момент укладання Договору, Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.

Як зазначалося вище, спірний договір оренди землі визначає три основні складові орендної плати, якими є: орендна плата у грошовій формі; безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця, оранка та культивація присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га на рік.

Таким чином сторони, укладаючи договір оренди, визначили усі три форми орендної плати: грошову, натуральну та відробіткову, які є самостійними формами та підлягають виплаті.

Пункт 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України визначає однією з загальних засад цивільного законодавства - свободу договору.

Сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (ч.ч. 1-3 ст. 6 ЦК України).

Частина 1 ст. 14 ЦК України визначає, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як зазначалось вище, статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 76 ЦПК України, докази встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачем доведено, а відповідачами не спростовано, що в період з 2018 по 2021 рік присадибна земельна ділянка позивача не оброблялась (оранка та культивація) і солома до її садиби не поставлялася, грошова компенсація також не виплачувалася. Крім того, суд зауважує, що ТОВ "АП "Придніпровське" не було подано доказів виплати орендної плати позивачеві за 2018 рік.

Між тим, умови додаткової угоди від 12 березня 2018 року не передбачають чітко визначеної процедури подачі письмової заяви Орендодавцем, а навпаки містять обов`язок орендаря внести орендну плату, в тому числі у виді оранки та культивації земельної ділянки орендодавця, поставку соломи до садиби, що не може бути тотожним обов`язку орендодавця.

При цьому, суд ураховує, що правовідносини між сторонами щодо порядку надання та отримання орендної плати у вищезазначених формах є усталеною, між ними виникли певні звичаї ділового обороту, що свідчить про наявність відповідних правовідносин в минулому, які існували за п. 5 договору оренди землі від 10 березня 2012 року, положення якого у відповідній частині жодною із сторін не спростовуються.

Поряд із цим, відповідно до частини першої статті 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 ЦК України. У частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України визначаються загальні способи, що застосовуватимуться при тлумаченні, які втілюються в трьох рівнях тлумачення.

Перший рівень тлумачення здійснюється за допомогою однакових для всього змісту правочину значень слів і понять, а також загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значення термінів.

Другим рівнем тлумачення (у разі, якщо за першого підходу не вдалося витлумачити зміст правочину) є порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину в цілому, а також з намірами сторін, які вони виражали при вчиненні правочину, а також з чого вони виходили при його виконанні.

Третім рівнем тлумачення (при без результативності перших двох) є врахування: (а) мети правочину, (б) змісту попередніх переговорів, (в) усталеної практики відносин між сторонами (якщо сторони перебували раніш в правовідносинах між собою), (г) звичаїв ділового обороту; (ґ) подальшої поведінки сторін; (д) тексту типового договору; (е) інших обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, тлумаченню підлягає зміст правочину або його частина за правилами, встановленими статтею 213 ЦК України.

Так, системний аналіз змісту договору оренди земельної ділянки, з урахуванням змін та доповнень, викладених в додатковій угоді від 12 березня 2018 року, свідчить, що правила встановленні статтею 213 ЦК України не дозволяють визначити зміст відповідної умови такого договору щодо процедури звернення орендодавця до орендаря із заявами про надання послуг з оранки і культивації присадибної земельної ділянки, а також поставки соломи, зазначені умови складені під переважним впливом ТОВ "АП "Придніпровське", а тому він повинен нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови.

Оскільки ці правила не дають можливості визначити справжній зміст відповідної умови договору оренди земельної ділянки щодо порядку звернення із заявами на отримання вищезазначених послуг, тому потрібно застосовувати тлумачення contra proferentem.

Contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які "не були індивідуально узгоджені" (no individually negotiated), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір "під переважним впливом однієї зі сторін" (under the diminant sinfluence of the party).

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року в справі № 753/11000/14-ц.

Системний аналіз наведених вище норм закону, дає суду підстави для розірвання договору оренди, в тому числі, в зв`язку з систематичною несплатою відповідачем орендної плати, визначеної договором у формі безкоштовної поставки соломи до садиби позивача, проведення оранки і культивації присадибної земельної ділянки за 2018-2021 роки, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а спірний договір оренди розірванню.

Також, відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Відповідно до положень ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Разом з тим склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані наступні документи: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимог.

У матеріалах справи міститься оригінал ордеру серії АЕ № 1125803 від 09 лютого 2022 року на надання ОСОБА_1 правової допомоги на підставі договору № 10/12-21 від 22 грудня 2021 року про надання правової допомоги (а.с. 10), копія договору № 10/12-21 про надання правової допомоги від 22 грудня 2021 року з додатковою угодою до нього (а.с. 20-21, 21 зворот), попередній розрахунок надання послуг адвокатом (а.с. 22), копія посвідчення і свідоцтва адвоката Ямкового В. Ф. (а.с. 23), а також містяться докази понесених позивачем витрат зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн. (а.с. 9).

Ураховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне стягнути з ТОВ "Агро-Віта 2000"і ТОВ "АП "Придніпровське" на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн., та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 400,00 грн., який буде співмірним в розумінні ст. 137 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 274 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Віта 2000", Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрне підприємство "Придніпровське" про розірвання договору оренди земельної ділянки задовольнити.

Розірвати договір оренди земельної ділянки площею 5,380 га (кадастровий номер :02:002:0328), без номеру від 10 березня 2012 року, який зареєстрований у Відділі Держкомзему у Новомосковському районі Дніпропетровської області за реєстраційним № 00-299, з урахуванням змін та доповнень викладених у додатковій угоді № б/н від 12 березня 2018 року (про заміну сторони та внесення змін до Договору оренди) до Договору оренди землі № б/н від 10 березня 2012 року, укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Віта 2000" (), яке в подальшому безоплатно відступило свої права та обов`язки новому орендареві Товариству з обмеженою відповідальністю "Аграрне підприємство "Придніпровське" ().

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальність "Агро-Віта 2000", Товариства з обмеженою відповідальністю"Аграрне підприємство "Придніпровське", з кожного окремо, на користь ОСОБА_1 відшкодування справленого судового збору у розмірі по 496,20 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю"Агро-Віта 2000", Товариства з обмеженою відповідальністю"Аграрне підприємство "Придніпровське", з кожного окремо, на користь ОСОБА_1 відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі по 3 700,00 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ;

- відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Віта 2000", , місцезнаходження юридичної особи за адресою: 51230, Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Голубівка, вул. Лесі Українки, 10;

- відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрне підприємство "Придніпровське", , місцезнаходження юридичної особи за адресою: 51230, Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Голубівка, вул. Лесі Українки, 10.

Рішення суду складено і підписано 12 жовтня 2022 року.

Суддя Г.Є. Майна