Справа № 153/1687/21
Провадження № 22-ц/801/1908/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Любинецька-Онілова А. Г.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 рокуСправа № 153/1687/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинського В.П.,

суддів Голоти Л.О., Денишенко Т.О.,

за участі секретаря судового засідання Бешлей Г.О., представника ОСОБА_1 - адвоката Северин Я.В., представника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - адвоката Дудник О.Є., розглянувши апеляційні скарги представника ОСОБА_2 - адвоката Дудник Олени Євгеніївни та ОСОБА_3 на рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 15 березня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Дністер», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ямпільська міська рада Могилів-Подільського району Вінницької області про припинення права колективної власності на землю та визнання права власності на земельну ділянку в порядку ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України,

в с т а н о в и в:

В жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ПП «Дністер», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ямпільська міська рада Могилів-Подільського району Вінницької області про припинення права колективної власності на землю та визнання права власності на земельну ділянку в порядку ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України, мотивуючи тим, що в 2012 році на підставі рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 27.08.2012 по справі №231/2326/12 встановлено факт виникнення права власності на об`єкти нерухомого майна (тютюносушарки), які розташовані в АДРЕСА_1 . До нього від ПП «Дністер», в порядку передбаченому ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України, перейшло право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,5 га, на якій вони знаходяться. Вважає, що державний акт на право колективної власності на землю серії ВН №000001 від 13.09.1995, яким посвідчується право колективної власності ПП «Дністер», на земельну ділянку НОМЕР_1 зокрема, залишається дійсним, через що він не має можливості повною мірою реалізувати своє право власності на відповідну земельну ділянку. Тому просить суд припинити право колективної власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 , загальною площею 0,5 га, що розташована по АДРЕСА_1 , яка зазначена в Державному акті на право колективної власності на землю серії ВН 000001 від 13.09.1995, виданому Колективному сільськогосподарському підприємству «Дністер» Цекинівською сільською радою Ямпільського району Вінницької області. Визнати за ним право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 загальною площею 0,5 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 , з моменту набуття - 09.02.2011 права власності на розташовані на вказаній земельній ділянці тютюносушарки.

Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 15 березня 2022 року позов задоволено частково.

Припинено право колективної власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 , загальною площею 0,5 га, що розташована по АДРЕСА_1 , яка зазначена в Державному акті на право колективної власності на землю серії ВН 000001 від 13.09.1995, виданому Колективному сільськогосподарському підприємству «Дністер» Цекинівською сільською радою Ямпільського району Вінницької області.

Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на земельну ділянку АДРЕСА_2 .

В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду представник особи, яка не брала участь у справі ОСОБА_2 - адвокат Дудник О.Є. подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, не встановлення судом фактичних обставин справи, просила оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції представник ОСОБА_1 - адвокат Кравченко В.В. просила у задоволенні апеляційної скарги відмовити та залишити рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.

ПП «Дністер» у відзиві на апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Дудник О.Є. вважає, що апеляційна скарга є безпідставною, а тому у її задоволенні слід відмовити, а рішення суду першої інстанції -законним та обґрунтованим.

Також не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

У відзиві на дану апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Кравченко В.В. також просила у задоволенні апеляційної скарги відмовити та залишити рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає цим вимогам.

Судом встановлено, що відповідно до повідомлення ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області вих. №0-2-0.61-8805/2-21 від 24.09.2021, згідно із технічною документації по нормативній грошовій оцінці земель населеного пункту на території Цекинівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, яка затверджена рішенням 11 сесії 6 скликання Цекинівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області від 01.08.2011, середня базова вартість земель населеного пункту складає - 36.4 грн, вартість за функцією використання (господарські двори) 1 кв.м. земельної ділянки, складає 37,49 грн, а з урахуванням індексації складає - 71,12 грн.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 07.10.2021 ОСОБА_1 на підставі рішення суду від 27.08.2012, справа №231/2326/12, є власником тютюносушарки, загальною площею 571.6 кв.м. по АДРЕСА_1 .

Із технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 для іншого сільськогосподарського призначення по АДРЕСА_1 вбачається, що вказана технічна документація затверджена за ОСОБА_1 у 2020 році.

Відповідно до державного акту на право колективної власності на землю серії ВН № 000001, виданого 13.09.1995 КСП «Дністер» с. Цекинівка Ямпільського району Вінницької області передано у колективну власність земельну ділянку, площею 1895,5 га, для сільськогосподарського призначення, відповідно до рішення 2 сесії 22 скликання Цекинівської сільської ради народних депутатів від 11.11.1992. Із план-схеми земельних ділянок встановлено, що в Державному акті зазначено схематичні плани земельних ділянко, одна із яких розміром 0,5 га, ділянка № НОМЕР_1 .

Із технічного паспорта на тютюносушарки по АДРЕСА_1 встановлено, що до складу споруд входять: тютюносушарка (А), тютюносушарка (Б), тютюносушарка (В).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08.09.2020 ОСОБА_1 є власником трьох будівель тютюносушарок: будівля А, площею 167,4 кв.м.; будівля Б, площею 161,2 кв.м.; будівля В, площею 243,0 кв.м., розташованих по АДРЕСА_1 .

З копії листа Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області вих. №02-08/46-запит від 27.09.2021 встановлено, що місце розташування земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 0,5000 га по АДРЕСА_1 була передана КСП «Дністер», правонаступник якого є ПП «Дністер».

Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 27.08.2012 за ОСОБА_1 встановлено факт виникнення права власності на нерухоме майно, а саме: на тютюносушарки, які розташовані в АДРЕСА_1 .

З повідомлення директора ПП «Дністер» від 21.07.2020 вбачається, що відповідно до звернення ОСОБА_1 від 17.07.2020, ПП «Дністер» не заперечує щодо виготовлення на ім`я ОСОБА_1 необхідної технічної документації на оформлення у власність земельної ділянки, площею 0,5 га (ділянка № НОМЕР_1 згідно Державного акта на право колективної власності на землю, серія ВН000001 від 13.09.1995), розташованої по АДРЕСА_1 , для обслуговування тютюносушарок. Директор ПП «Дністер» зазначив, що до ОСОБА_1 , як до власника 3-х тютюносушарок, розташованих по АДРЕСА_1 перейшло у порядку ст. 120 ЗК України право власності на земельну ділянку, площею 0,5 га право на яке посвідчується згідно Державного акту на право колективної власності на землю серії ВН 000001 від 19.09.1995.

Відповідно до довідки, виданої 18.11.2021 за вих. №5, згідно рішення зборів №22 від 22.03.1992 коглосп ім. Леніна с. Цекинівка Ямпільського району Вінницької області перейменовано на КСП «Дністер». У зв`язку з реорганізацією КСП «Дністер» с. Цекинівка Ямпільського району Вінницької області перейменовино в СТОВ «Дністер» згідно зборів уповноважених протоколом №2 від 27.02.2000. У зв`язку з реорганізацією СТОВ «Дністер» с. Цекинівка Ямпільського району Вінницької області перейменовано в ПОП «Дністер» згідно розпорядження №2 від 07.02.2003, після чого, згідно наказу №1 від 02.03.2009 року було змінено назву на ПП «Дністер».

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_1 є власником трьох будівель тютюносушарок, що розташовані по АДРЕСА_1 на підставі рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 27.08.2012. Відповідач не заперечив щодо виготовлення на ім`я ОСОБА_1 необхідної технічної документації на оформлення у власність земельної ділянки, площею 0,5 га (ділянка № НОМЕР_1 згідно Державного акта на право колективної власності на землю, серія ВН000001 від 13.09.1995), розташованої по АДРЕСА_1 , на тій підставі, що у порядку ст. 120 ЗК України право власності на земельну ділянку, площею 0,5 га. право на яке посвідчується згідно Державного акту на право колективної власності на землю серії ВН 000001 від 19.09.1995 перейшло позивачу ОСОБА_1 , а тому є підстави для припинення права колективної власності на земельну ділянку АДРЕСА_3 та визнання за ОСОБА_1 право власності на вказану земельну ділянку. Разом з тим, вирішуючи позовну вимогу в частині набуття позивачем права власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 , загальною площею 0,5 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 з 09.02.2011, суд вважав її безпідставною та такою, що суперечить вимогам ст. 125 ЗК України.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з огляду на таке.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - адвокат Дудник О.Є. вказала, що оспорюваним рішенням були вирішені права, свободи та інтереси ОСОБА_2 , проте його не було залучено до участі у справі як співвідповідача. Зазначає, що на момент звернення ОСОБА_1 до суду з позовом до ПП «Дністер» про визнання права власності на земельну ділянку, ОСОБА_2 був належним власником земельних ділянок з кадастровими номерами :01:011:0015, :01:011:0016, які входять до земельної ділянки, право власності на яку ОСОБА_1 просив визнати за ним. Також вказує на те, що судом першої інстанції не досліджені обставини правонаступництва ПП «Дністер» після ПОП «Дністер», СТОВ «Дністер» і КСП «Дністер», оскільки згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 03.10.2022 року ПП «Дністер» не є правонаступником яких-небудь юридичних осіб.

Аналогічні доводи наводить в апеляційній скарзі і ОСОБА_3 , який вказав, що він є власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:011:0017, яка входить до земельної ділянки, право власності на яку визнано за ОСОБА_1 рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 15.03.2022 року. Позивач безпідставно визначив у даній справі відповідачем лише ПП «Дністер», вказавши, що воно є власником всієї спірної земельної ділянки. Зазначає, що на момент відкриття провадження у даній справі ОСОБА_1 було достовірно відомо, що власником частини земельної ділянки, право власності на яку він просив визнати за собою, є ОСОБА_3 , а не ПП «Дністер». Також вказав на те, що судом першої інстанції не досліджені обставини правонаступництва ПП «Дністер» після ПОП «Дністер», СТОВ «Дністер» і КСП «Дністер», оскільки згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 03.10.2022 року ПП «Дністер» не є правонаступником яких-небудь юридичних осіб, а тому є незрозумілим яким чином ПП «Дністер» стало власником земель колективної власності. Крім іншого, районним судом не встановлено кому насправді належить земельна ділянка, на якій розташовані тютюносушарки, оскільки після переходу права власності на будівлю та споруду відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України земельна ділянка переходить на тих самих умовах, що і належала попередньому власнику. Також зазначає, що суд першої інстанції невірно застосував п. «е» ст. 141 ЗК України, відповідно до якої підставою для припинення права власності є набуття іншою особою права власності на житлові будинки, будівлю або споруду, які розташовані на цій земельній ділянці, оскільки примусове припинення права власності визначено ст. 143 ЗК України і там такої підстави як набуття права власності на споруду немає. Таким чином позивачем обраний неефективний спосіб захисту порушеного права (визнання права власності), оскільки він вважає себе власником земельної ділянки з лютого 2011 року одночасно з отриманням права власності на тютюносушарки, а тому належним способом захисту є витребування земельної ділянки.

Так, Ямпільським районним судом Вінницької області розглядалась цивільна справа № 153/1544/20 за позовом ОСОБА_1 до Цекинівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ПП «Дністер», про визнання недійсним та скасування рішень Цекинівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, скасування державної реєстрації права власності в державному реєстрі прав на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:011:0015, :01:011:0016.

Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 19.04.2021 року у цій справі, зміненим у мотивувальній частині постановою Вінницького апеляційного суду від 03.08.2021, відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову у зв`язку із його пред`явленням до неналежного відповідача. Суди вказали, що належними відповідачами у справі є власники спірних земельних ділянок, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Власником земельних ділянок з кадастровими номерами :01:011:0015, :01:011:0016 на підставі договорі купівлі-продажу є ОСОБА_2 , що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, а власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:011:0017 є ОСОБА_3 .

Залежно від характеру правовідносин суд зобов`язаний визначити суб`єктний склад спору і норми матеріального права, які підлягають застосуванню.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2020 у справі №304/284/18 зазначено, що належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача.

Лише за наявності належних відповідачів у справі суд у змозі вирішувати питання про обґрунтованість чи необґрунтованість позовних вимог, без залучення таких належних відповідачів позовні вимоги вирішені бути не можуть. Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 16.02.2022 у справі № 464/6314/17, від 08.06.2022 у справі № 940/1438/20.

Якщо позивач не заявляє клопотання про залучення інших співвідповідачів у справах, в яких наявна обов`язкова співучасть, тобто коли неможливо вирішити питання про обов`язки відповідача, одночасно не вирішивши питання про обов`язки особи, не залученої до участі у справі в якості співвідповідача, суд відмовляє у задоволенні позову (постанови Верховного Суду від 26.01.2022 року у справі № 457/726/17, від 11.09.2019 у справі № 200/8461/15-ц).

Відтак, звертаючись з позовом до ПП «Дністер», ОСОБА_1 було достовірно відомо, що власниками частини земельної ділянки, право власності на яку він просив визнати за ним, належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а тому вони мали бути залучені до участі у справі як співвідповідачі.

Заявлені позивачем вимоги безпосередньо стосуються прав та обов`язків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відносно прав та обов`язків яких було ухвалено рішення судом першої інстанції, та які в такій ситуації мали бути залучені співвідповідачами, оскільки лише за наявності належних відповідачів у справі суд у змозі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та вирішити питання про їх задоволення, без залучення такого належного співвідповідача позовні вимоги вирішені бути не можуть.

Визначення відповідачів, предмета та підстав позову є виключним правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц, постанові Верховного Суду від 12.04.2022 у справі № 727/6144/16-ц.

Тобто пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Вказане порушення норм процесуального права з огляду на вимоги п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України унеможливлює розгляд справи по суті та є підставою для скасування судового рішення та відмови у задоволенні позову.

З викладеного випливає, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив усі обставини справи, зокрема, не залучив до участі у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яким належить частина спірної земельної ділянки, тобто не вирішив питання кола осіб, які мають приймати участь у даній праві, внаслідок чого ухвалив рішення, яким фактично вирішив питання про права осіб, яких не було залучено до участі в справі, у зв`язку із чим рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Європейський суд з прав людини зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенції) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23).

Відповідно до п. 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи те, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягають стягненню витрати понесені на сплату судового збору при зверненні до суду апеляційної інстанції в сумі по 2977,20 грн. кожному.

Також враховуючи те, що апелянтами було не в повній мірі сплачений судовий збір, з ОСОБА_1 слід стягнути 4713,60 грн (по 2356,80 за кожну апеляційну скаргу) на користь держави.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_2 - адвоката Дудник Олени Євгеніївни та ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 15 березня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволення позову ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Дністер», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ямпільська міська рада Могилів-Подільського району Вінницької області про припинення права колективної власності на землю та визнання права власності на земельну ділянку в порядку ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 сплачений судовий збір за подання апеляційних скарг в розмірі по 2977,20 грн кожному та 4713,60 грн недоплаченого судового збору на користь держави.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 12 грудня 2022 року.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: Л.О. Голота

Т.О. Денишенко