головуючий у суді І інстанції П`ятничук І.В.
провадження № 22-ц/824/1351/2022
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 червня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

за участю секретаря судового засідання: Сердюк К.О.,

розглянувши у відкритому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Коц Олександра Миколайовича - на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16 вересня 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коба Наталя Володимирівни, про визнання договору дарування недійсним,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду міста Києваз позовною заявою до ОСОБА_2 , у якій просив суд: визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений 04 лютого 2019 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та зареєстрований у реєстрі за № 126 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округуКоба Н.В.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , якій на праві власності належала квартира АДРЕСА_1 .

На момент смерті ОСОБА_3 єдиними прямими її родичами були її донька ОСОБА_2 та внук ОСОБА_1 , який є спадкоємцем за правом представлення відповідно до частини 1 статті 1266 ЦК України.

Звернувшись до нотаріуса з метою вступу у спадщину, позивач дізнався про те, що у померлої ОСОБА_3 відсутнє майно, на яке може бути відкрита спадщина. Звернувшись з адвокатським запитом, позивачу стало відомо, що 04 лютого 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коба Н.В. посвідчено договір дарування квартири АДРЕСА_1 , який було підписано третьою особою ОСОБА_4 у зв`язку зі станом здоров`я та похилого віку дарувальника ОСОБА_3 . Вважає, що при посвідченні договору дарування приватний нотаріус КМНО Коба Н.В. протиправно та з порушенням частини 4 статті 207 ЦК України та статті 45 Закону України «Про нотаріат» зазначила причини неможливості власноручного підпису договору дарування ОСОБА_3 - похилий вік та стан здоров`я, адже похилий вік та стан здоров`я не може бути прямою причиною для неможливості власноручного підпису правочину дарувальником.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 16 вересня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що матеріали справи нотаріального посвідчення оскаржуваного договору свідчать про те, що для його укладення дарувальником надавалися необхідні документи для його посвідчення, зокрема свідоцтво про право власності на квартиру та інші необхідні документи. Зі змісту договору дарування вбачається, що на момент його укладення волевиявлення дарувальника було вільним, усвідомленим і відповідало її внутрішній волі, та їй було роз`яснені наслідки його укладення. Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Коц О.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16 вересня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений 04 лютого 2019 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що на договорі дарування приватним нотаріусом Кобою Н.В. зазначено, що у зв`язку зі станом здоров`я та похилим віком дарувальника ОСОБА_3 цей договір за її дорученням підписаний ОСОБА_4 .

Частиною 4 статті 207 ЦК України визначено підстави, з яких особа не може підписатися власноручно - хвороба та фізична вада.

Причинами неможливості власноручного підпису договору дарувальником ОСОБА_3 зазначені похилий вік та стан здоров`я.

Однак похилий вік людини не є хворобою або фізичною вадою та не може бути прямою причиною для неможливості власноручного підпису правочину дарувальником.

Приватний нотаріус Коба Н.В. здійснила незаконне посвідчення договору дарування, оскільки договір підписаний іншою особою, яка не мала права його підписувати, адже нотаріусом не встановлено та не зазначено в договорі причини неможливості власноручного підпису договору дарувальником. Також нотаріусом не встановлено та не перевірено, чи має хворобу чи якісь фізичні вади дарувальник при вчиненні правочину.

У матеріалах справи наявна копія амбулаторної картки померлої ОСОБА_3 , згідно з якою у неї не було жодної хвороби чи фізичної вади, яка б позбавляла останню можливості власноруч підписати договір дарування.

Тому, на думку апелянта, договір дарування укладений з порушенням форми, встановленої законом.

Від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшли додаткові пояснення, у яких вона зазначила про те, що позивач помилково вважає, що похилий вік та стан здоров`я особи не відносяться до хвороб та фізичних вад особи. На день укладення оспорюваного договору ОСОБА_3 було 93 роки. Після перелому шийки правої стегнової кістки у 2016 році вона більше трьох років була прикутою до ліжка, у неї загострилися хвороби суглобів, пальці та кисті рук практично повністю втратили здатність виконувати рухи. Законодавець не вимагає зазначення причин неможливості власноручного підписання правочину особою, яка його вчиняє, у відповідності до встановленої класифікації хвороб, а нотаріус не може вимагати від клієнта висновку медичного закладу для встановлення наявності таких причин. Позивачем не надано доказів можливості власноручного підписання оспорюваного договору дарувальником. ОСОБА_3 протягом більше ніж одного року з моменту укладення договору до своєї смерті могла оспорити договір, а її поведінка свідчить про те, що зміст та наслідки договору відповідали її внутрішній волі.

ОСОБА_2 є єдиною донькою ОСОБА_3 та протягом багатьох років, у тому числі після укладення оспорюваного договору, доглядала за матір`ю. Постійне місце проживання ОСОБА_2 у цій квартирі зареєстроване 14 травня 1991 року.

Апелянт ніякої допомоги ОСОБА_3 не надавав. Йому належала на праві власності інша квартира, яку він отримав у спадок після смерті його батька.

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про таке.

Судом встановлено, що 04 лютого 2019 року приватним нотаріусом КМНО Коба Н.В. посвідчено договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та зареєстрований в реєстрі за № 126 (а.с. 8-11).

Відповідно до умов указано договору, ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_2 двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Від імені дарувальника ОСОБА_3 договір підписаний іншою особою - ОСОБА_4 - за дорученням дарувальника у зв`язку зі станом здоров`я останньої, про що зазначено у цьому договорі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла

За правилом частин 1, 3, 4 статті 203 ЦК України, яка встановлює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, є підставою вважати правочин недійсним (стаття 215 ЦК України).

За договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню (статті 717, 719 ЦК України).

Згідно зі статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Якщо фізична особа у зв`язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє.

Відповідно до пункту 16 чинної на час укладення оспорюваного договору Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, нотаріально посвідчувані правочини, а також заяви та інші документи підписуються у присутності нотаріуса. Якщо правочин, заява чи інший документ підписаний за відсутності нотаріуса, громадянин повинен особисто підтвердити, що документ підписаний ним.

Якщо фізична особа внаслідок фізичної вади, хвороби або з інших поважних причин не може власноручно підписати правочин, заяву чи інший документ, за її дорученням і в її присутності та в присутності нотаріуса правочин, заяву чи інший документ може підписати інша особа. Про причини, з яких фізична особа, зацікавлена у вчиненні нотаріальної дії, не могла підписати документ, зазначається у посвідчувальному написі.

Аналогічний зміст має стаття 45 Закону України «Про нотаріат».

Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що інша особа може підписати договір замість сторони правочину у разі, якщо остання фізично не здатна з поважних причин проставити підпис власноруч.

В оспорюваному договорі, посвідченому приватним нотаріусом КМНО Коба Н.В., зазначено про стан здоров`я дарувальника, який унеможливив самостійне підписання нею цього договору, без посилання на конкретну фізичну ваду або встановлений діагноз.

Водночас у матеріалах справи наявні медичні документи дарувальника ОСОБА_3 , які долучені відповідачем під час розгляду справи судом першої інстанції.

Так, відповідно до довідки від 15 квітня 2016 року № 2061, виданої травмпунктом Київської міської клінічної лікарні № 4, ОСОБА_3 зверталася до травмпункту 15 квітня 2016 року з приводу перелому шийки правої стегнової кістки (а.с. 72).

З виписки № 3493 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, складеного 02 червня 2014 року лікарем терапевтичного відділення № 2 Київської міської клінічної лікарні № 7, вбачається, що ОСОБА_3 встановлено такий діагноз: ІХС з ГХ ІІ ст., ризик високий, гіпертензивне серце, атеросклеротичний кардіосклероз, хронічний пієлонефрит єдиної правої нирки, мікронефролітіаз, остеоартроз з переважним ураженням суглобів кистей, стоп, плечових суглобів, колінних суглобів. У даних обстеження окулістом зазначено, що ОСОБА_3 страждала на ангіосклероз сітківки за гіпертонічним типом, зрілими катарактами правого та лівого очей. Крім того, зазначено, що ОСОБА_3 звернулася до медичного закладу, зокрема, із скаргами на біль у суглобах (а.с. 76).

Отже, надані відповідачем докази переконливо свідчать про неможливість ОСОБА_3 власноручно підписати оспорюваний договір дарування у зв`язку з численними хворобами, які вбачаються із вказаних вище медичних документів, що є підставою для підпису правочину за її дорученням і в її присутності та в присутності нотаріуса іншою особою, а саме - ОСОБА_4 .

Сама лише відсутність вказівки в оспорюваному договорі про конкретне захворювання (діагноз), за встановлених обставин неможливості підпису правочину ОСОБА_3 за станом здоров?я не свідчить про дефект форми договору та його недійсність у зв?язку з цим.

При цьому, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем не спростовано незадовільний стан здоров`я дарувальника на час укладення договору та не доведено наявність у ОСОБА_3 фізичної можливості у цей час поставити підпис на договорі самостійно.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, правильності висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному судовому рішенні, вони не спростовують, а тому відхиляються апеляційним судом у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування або зміни у суду апеляційної інстанції відсутні.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення залишено без змін, а апеляційна скарга без задоволення, то судовий збір за подання апеляційної скарги не відшкодовується та покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Коц Олександра Миколайовича залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16 вересня 2021 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська