УХВАЛА

Справа № 495/7912/22

Номер провадження 2-з/495/77/2022

06 грудня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого - судді Шевчук Ю.В.,

за участю секретаря Бучка В.В.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Білгород-Дністровський заяву про забезпечення позову адвоката Кондратова Миколи Івановича в інтересах позивача ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на лікування, догляд, утримання та поховання спадкодавця,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває цивільна справа №495/7912/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на лікування, догляд, утримання та поховання спадкодавця.

09 листопада 2022 року на адресу суду від адвоката Кондратова Миколи Івановича в інтересах позивача ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову по зазначеній вище справі, згідно якої представник заявника просить вжити заходи забезпечення позову по справі шляхом накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунках відповідачки ОСОБА_2 в банках України, в межах суми позовних вимог у розмірі 175223,94 грн.. Свою заяву сторона заявника ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що відповідачка ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виплати витрат на лікування, догляд, утримання та поховання спадкодавця ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Окрім того, як стверджує ОСОБА_1 , відповідачка ОСОБА_2 у будь-який момент може позбутися належного їй майна.

Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Як передбачено ч.4 ст. 153 ЦПК України, у виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, проте адвокат Кондратов М.І., який діє в його інтересах в судовому засіданні свою заяву підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити.

В судове засідання відповідачка ОСОБА_2 не з`явилась, про дату та час судового засідання була повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали поданої заяви про забезпечення позову, надавши правову оцінку доводам щодо необхідності застосування заходів забезпечення позову, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій і з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому при виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є цивільно-процесуальним заходом, що вживається судом та направлений на охорону матеріально-правових інтересів позивача, що гарантують за його позовом реальне виконання судового рішення.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача та третьої особи, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, або до набрання законної сили рішенням про відмову в позові.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 року №5-рп/2011 у справі №1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд керується тим, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9 встановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже зазначене питання є предметом дослідження суду під час розгляду спору по суті. До предмета доказування на цій стадії входить лише питання про те, чи може існуючий стан організації правовідносин ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення.

Суд звертає увагу сторін, що предметом розгляду зазначеної вище цивільної справи є стягнення витрат на лікування, догляд, утримання та поховання спадкодавця, при цьому стороною заявника ОСОБА_1 в супереч вимогам ст. 81 ЦПК України не надано до суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що відповідачка ОСОБА_2 має намір відчужити належні їй грошові кошти або вчиняє будь-які дії, які унеможливлять в майбутньому виконання рішення суду, у випадку задоволення позовних вимог позивача. Окрім того, заявником ОСОБА_1 не зазначено в заяві про забезпечення позову, на які саме рахунки відповідачки ОСОБА_2 , в яких саме банківських установах України знаходяться рахунки, на які має бути накладено арешт, що унеможливлює застосування заходів забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів представника заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; з урахуванням встановленого спору між сторонами по справі, суд дійшов висновку, що вимоги про забезпечення позову є необґрунтованими, неспівмірними із заявленими позовними вимогами, такими, що не ґрунтуються на дійсних обставинах справи, а тому заява про забезпечення позову адвоката Кондратова Миколи Івановича в інтересах позивача ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на лікування, догляд, утримання та поховання спадкодавця задоволенню не підлягає.

Керуючись вимогами п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст.ст. 5, 10-13, 158, 223, 258-260, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову адвоката Кондратова Миколи Івановича в інтересах позивача ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на лікування, догляд, утримання та поховання спадкодавця - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання в 15-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Повний текст даної ухвали виготовлено та проголошено 12.12.2022 року об 10 годині 30 хвилин.

Суддя: