Справа № 396/28/22
Провадження № 2/396/212/22
РІШЕННЯ

Іменем України

22.12.2022 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Русіної А.А.,

за участю секретаря судового засідання Пасічник І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новоукраїнка Кіровоградської області в залі суду цивільну справу № 396/28/22 за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Україна» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення несплаченої орендної плати, 3% річних, пені та інфляційних втрат, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до СТОВ "Росія" (після зміни назви СТОВ «Нова Україна»), в якій просить розірвати договір оренди земельної ділянки від 10.01.2012 року, укладений між ОСОБА_1 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «РОСІЯ» зареєстрованого управлінням Держкомзему у Новоукраїнському районі Кіровоградської області 15 лютого 2012 року за № 00151.

В обґрунтування позову, позивач зазначила, що являється власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення, що розташована на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, площею 3,8643 га кадастровий номер :02:002:0810, що підтверджується інформаційною довідкою №273723813 від 07.09.2021 року. Між позивачем та СТОВ «Росія» 10 січня 2012 року було укладено договір оренди землі б/№, зареєстрований у ДП Кіровоградська філія «Центр ДЗК» 15.02.2012 року за №00151, за умовами якого позивач надала, а СТОВ «Росія» прийняв у оренду земельну ділянку площею 3,86 га ріллі, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в межах території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. Строк дії договору закінчується 15.11.2061 року. Згідно з положеннями пунктів 9, 11 договору передбачено, що орендна плата має вноситися орендарем у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки у грошовій формі до 31 грудня щорічно. У пункті 5 Договору сторонами зазначено, що нормативна грошова оцінка орендованої земельної ділянки становить 53510 грн.

За час дії вказаного договору його умови сторонами не переглядались і не доповнювалися. Право оренди СТОВ «Росія» відносно указаної земельної ділянки на підставі договору внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за заявою відповідача в 2017 році, що підтверджується копією інформаційної довідки від 07.09.2021 року.

Відповідно до розрахунку нормативної грошової оцінки (з сайту Держгеокадастру) - НГО земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0810 на 06.09.2021 року становить 141 100,92 грн

У відповідності з повідомленнями сайту Держгеокадастру України НГО земельних ділянок сільськогосподарського призначення з 2016 року не індексувалась. Річна сума орендної плати протягом 2018-2021 років мала складати 4233,02 грн.

Позивач вказує, що відповідач більш як п`ять років ігнорує її усні заяви про надання їй письмової довідки про нараховану орендну плату та копії підтверджуючих документів, які підтверджували б виплату їй орендної плати, починаючи з 2012 року, а також здійснити виплати з метою погашення перед позивачем заборгованості за час оренди. Всі звернення відповідач ігнорує.

Зважаючи на системну несплату орендної плати за договором оренди протягом 2018-2021 роки вважає, що є наявними підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки згідно вимог пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України, частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі», пунктів 38 та 39 Договору .

Ухвалою судді від 04.02.2022 року провадження у зазначеній справі відкрито в загальному позовному провадженні та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні.

27.05.2022 року від представника відповідача ОСОБА_2 надійшли пояснення, в яких зазначено, що даний позов є необґрунтований, відповідач повністю виконує умови договору оренди від 10.01.2012 року та просить в задоволенні позову відмовити. Також представник вказав, що позивачка отримала наперед в 2012 році від СТОВ «Росія» орендну плату розмірі 30 000,00 грн. Також, до суду надійшло повідомлення, що станом на 16 травня 2022 року СТОВ "Росія" змінило назву на СТОВ "Нова Україна".

Ухвалою суду від 01.06.2022 року продовжено підготовче судове засідання та залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3

12.07.2022 року на адресу суду надійшли пояснення від третьої особи ОСОБА_3 , відповідно до яких, останній повідомив суд, що в січні 2012 року до нього звернулась ОСОБА_1 з клопотанням допомогти в складній фінансовій ситуації шляхом авансової виплати орендної плати за оренду земельної ділянки, яка перебуває в оренді у СТОВ «Росія». Розглянувши клопотання ОСОБА_1 та враховуючи власні фінансові можливості, третьою особою було прийнято рішення про виплату орендної плати позивачу в розмірі 30 000,00 грн, а в замін ОСОБА_1 дозволила третій особі отримувати замість неї орендну плату в СТОВ «Росія», що підтверджено текстом нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_1 від 12.01.2012 року № 5. В 2013 року згідно нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_3 хотів отримати орендну плату від СТОВ «Росія» за оренду земельної ділянки згідно договору оренди між СТОВ «Росія» та ОСОБА_1 , але йому було відмовлено у видачі з тих підстав, що ОСОБА_1 отримала значний аванс орендної плати від СТОВ «Росія» і до погашення даного авансу - ніяких виплат здійснюватись не буде. Враховуючи, що позивачка отримала аванс від відповідача вважає, що їй слід відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 12.07.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, остання подала заяву відповідно до якої сторона позивача не заперечувала про завершення розгляду справи в письмовому провадженні.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. 27.05.2022 року представником подані пояснення на позовну заяву, відповідно до яких позовні вимоги стороною відповідача не визнаються в повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, 12.07.2022 року надав пояснення, відповідно до яких просив відмовити в позові.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, оцінивши досліджені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково за наступних підстав.

Позивач є власником земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0810 площею 3,8643 га, яка розташована на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності на земельну ділянку внесено до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою №273723813 від 07.09.2021 року (а.с.10).

Між позивачем та СТОВ «Росія» 10.01.2012 року укладено договір оренди землі б/№, зареєстрований у ДП Кіровоградська філія «Центр ДЗК» 15.02.2012 року за №00151 (надалі Договір), за умовами якого позивач (Орендодавець) надала, а СТОВ «Росія» (Орендар) прийняв у оренду земельну ділянку площею 3,86 га ріллі, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в межах території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. Строк дії договору закінчується 15.11.2061 року. Згідно з положеннями пунктів 9, 11 договору передбачено, що орендна плата має вноситися орендарем у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки у грошовій формі до 31 грудня щорічно. У пункті 5 Договору сторонами зазначено, що нормативна грошова оцінка орендованої земельної ділянки становить 53510 грн (а.с.12).

Як свідчить нотаріально посвідчена заява від 12.01.2012 року ОСОБА_1 , перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, діючи добровільно, без будь-якого примусу, як фізичного так і психічного, з боку інших осіб, отримала від ОСОБА_3 орендну плату за земельну ділянку сільськогосподарського призначення, що знаходиться на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, належну їй на підставі державного акту серії ІІ-КР №029881 площею 3,86 га, кадастровий номер № :02:002:0810 виданого Новоукраїнською райдержадмінстрацією Новоукраїнського району Кіровоградської області 24.05.2002 року, зареєстрованого в книзі записів Державних актів на право приватної власності землю за №395, в сумі 30 000,00 (тридцять тисяч) гривень і будь-яких матеріальних (фінансових) претензій до ОСОБА_3 до 12 січня 2061 вона не матиме (а.с.45).

Цією ж заявою ОСОБА_1 дозволила ОСОБА_3 , до зняття мораторію на дію Закону України про продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення, отримувати орендну плату від СТОВ «Росія», юридична адреса якого м.Новоукраїнка, вул.40-років України, 1, Новоукраїнського району Кіровоградської області. В разі зняття мораторію на розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення, по першій вимозі ОСОБА_3 зобов`язалася переоформити вказану земельну ділянку на нього або на вказану ним особу. Всі платежі, які виникнуть в процесі переоформлення вказаної земельної ділянки у приватну власність, сплачує ОСОБА_3 . Вказана заява посвідчена приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу Українською Н.М..

На підтвердження нарахування орендної плати щорічно відповідачем ОСОБА_1 у відповідності до умов договору оренди, утримання податків та погашення виданого авансу представником відповідача надано до суду форму №1 ДВ податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку (по ОСОБА_1 податковий номер НОМЕР_1 ) (а.с.76-126).

Відповідно до ч.2 ст.792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

За змістом статті 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата є однією з істотних умов договору оренди землі.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі статтею 13 вказаної редакції Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно з положеннями статей 21, 22 зазначеної редакції Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.

Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, визначено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) сформульовано висновок, що частинами першою і другою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тлумачення пункту д) частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).

Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) зазначила, що «у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду)».

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 03 липня 2019 року у справі № 289/12204/17, (провадження 14-246 цс 19), від 19 червня 2019 року у справі № 289/718/18, (провадження14-126цс19) вказувала, що однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати (пункт «д» частини першої статті 141 ЗК України).

Належними доказами сплати коштів за оренду є: видатковий касовий ордер, виписаний орендарем та підписаний орендодавцем; видаткова накладна, підписана сторонами; довідка, видана податковою інспекцією, про наявність сплати коштів із земельного податку та оренди землі.

Заперечуючи проти позову, відповідачем було надано податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (плаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма 1ДФ), відповідно до яких відповідач за 2012 та 2021 роки нарахував та сплатив податок з доходів фізичних осіб, зокрема і ОСОБА_1 .

Разом з тим, зазначені податкові розрахунки не підтверджують безпосередньо факт сплати позивачеві орендної плати за вказані роки та за спірним договором, а тільки місять інформацію про нарахований та сплачений податок.

Також представник відповідача стверджував, що СТОВ «Росія» в 2012 році виплатила ОСОБА_1 наперед 30 000,00 грн в рахунок орендної плати за договором оренди земельної ділянки від 10.01.2012 року укладеного між позивачем та СТОВ «Росія», проте підтвердження перерахування вказаних коштів саме від СТОВ «Росія» представником не надано, як і не надано доказів отримання зазначених коштів ОСОБА_1 .

Натомість відповідно до пояснень третьої особи ОСОБА_3 та нотаріально посвідченої заяви від 12.01.2012 року, позивач отримала 30 000,00 грн орендної плати за земельну ділянку площею 3,86 га, кадастровий номер №:02:002:0810 від ОСОБА_3 та зобов`язалася не мати претензій до ОСОБА_3 до 12.01.1961 року, таким чином кошти в рахунок орендної плати позивачу сплачено фізичною особою ОСОБА_3 , яка до спірних правовідносин відношення не має, ніяких договорів з відповідачем не укладав на предмет авансування виплат власнику землі, СТОВ "Росія" не уповноважувала ОСОБА_3 на вчинення таких виплат.

Також, у вищезазначеній заяві від 10.01.2012 року не зазначено за яким договором оренди ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_3 в рахунок орендної плати 30 000,00 грн та за який період розрахована орендна плата.

Крім того, договором оренди укладеного 10.01.2012 року між ОСОБА_1 та СТОВ «РОСІЯ» також не передбачалося отримання авансу позивачем від третьої особи, натомість згідно п.11 зазначеного договору вказано, що орендна плата вноситься орендарем до 31 грудня щорічно.

Відповідно до ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином, встановивши, що відповідач - орендар СТОВ «РОСІЯ» систематично, а саме, за період з 2012 по 2021 рік, не сплачував орендну плату орендодавцю ОСОБА_1 , що є порушенням істотних умов договору оренди землі, доказів на спростування даних обставин суду не надано, вимога позивача про дострокове розірвання спірного договору оренди землі в односторонньому порядку відповідає чинному законодавству, тому суд вважає за правильне застосувати до спірних правовідносин положення положення статті 32 Закону України «Про оренду землі» і статті 141 ЗК України та розірвати договір оренди, який був укладений 10.01.2012 року між ОСОБА_1 та СТОВ «Росія»

Отже, під час розгляду справи відповідач не довів належними і допустимими доказами виконання ним умов договору оренди земельної ділянки укладеного 10.01.2012 року між ОСОБА_1 та СТОВ «РОСІЯ» щодо сплати орендної плати у спосіб передбачений договором.

Відповідно до ст.34 Закону України «Про оренду землі» № 161-ХІV у разі дострокового розірвання договору оренди землі, орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Що стосується позовних вимог, щодо стягнення заборгованості виплати орендної плати за період з 2018-2021 роки.

Відповідно до Витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки: нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0810 на 06.09.2021 року складає 141 100,92 грн.

Згідно п. 9 договору оренди землі, оренда плата встановлюється у розмірі 3 % від грошової оцінки земельної ділянки.

Так, представник позивача зазначила, що сума заборгованості з орендної плати за 2018-2021 роки складає 16 932,08 грн.

Проте, суд не погоджується з наведеним обрахунком позивача, виходячи з наступного.

Орендна плата за земельні ділянки повинна виплачуватися позивачу із вирахуванням податку на доходи фізичних осіб у розмірі 18 % та військового збору у розмірі 1,5 %, а загалом 19,5 %, які сплачується орендарем (відповідачем), як податковим агентом.

Отже, сума орендної плати за кожен рік оренди земельної ділянки, яка підлягає до виплати позивачу складає: 3407,59 грн (141 100,92 грн*3%-18%-1,5%), а за 2018-2021 роки заборгованість за оренду земельної ділянки складає 13 630,36 грн. (3407,59*4).

Таким чином, в цій частині позовних вимог, позов підлягає частковому задоволенню.

Щодо стягнення пені, яка передбачена п. 14 договору оренди, за прострочення виконання грошового зобов`язання за 2018-2021 роки, як зазначено позивачем в межах строку передбаченого ст. 258 ЦК України (за рік), суд зазначає наступне.

Невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання (ст. 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (частина 1 ст. 611 ЦК).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Пунктом 14 Договору оренди від 10.01.2012 року встановлено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договорами, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період за який сплачується пеня.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про те, що відповідачем порушені умови внесення орендної плати за 2018-2021 роки, які встановлені договорами оренди, позивач має право на отримання від відповідача пені в розмірі, встановленому договором оренди.

Так, позивач зазначив, що сума заборгованості по пені за період з 01.01.2020 року по 10.12.2021 рік складає 2 523,55 грн.

Проте, сума заборгованості, яка враховується для розрахунку пені за земельну ділянку, становить 13 630,36 грн.

Відповідно до п.11 договору оренди, орендна плата вноситься щорічно, тобто до 31 грудня кожного року. Тобто останнім днем строку внесення орендної плати є 31 грудня кожного року, а першим днем строку з якого розпочинається прострочення зобов`язання є 01 січня наступного року.

Суд засобами електронної системи «ЛІГА: Закон» визначив розмір пені за вказаний період.

Розрахунок суми пені здійснюється за формулою:

Пеня = С x 2УСД x Д : 100, де С - сума заборгованості за період, 2 УСД - подвійна облікова ставка НБУ в день прострочення, Д - кількість днів прострочення.

Період розрахункуКількість днів у періодіСума
01.01.2020 - 30.01.2020 : 13,50 (облікова ставка НБУ) 13 630,00 (Сума боргу) x (2 x 13,50 : 366 ) x 30 днів (прострочення) : 10030301,65 грн.
31.01.2020 - 12.03.2020 : 11,00 (облікова ставка НБУ) 13 630,00 (Сума боргу) x (2 x 11,00 : 366 ) x 42 днів (прострочення) : 10042344,10 грн.
13.03.2020 - 23.04.2020 : 10,00 (облікова ставка НБУ) 13 630,00 (Сума боргу) x (2 x 10,00 : 366 ) x 42 днів (прострочення) : 10042312,82 грн.
24.04.2020 - 11.06.2020 : 8,00 (облікова ставка НБУ) 13 630,00 (Сума боргу) x (2 x 8,00 : 366 ) x 49 днів прострочення) : 10049291,97 грн.
12.06.2020 - 31.12.2020 : 6,00 (облікова ставка НБУ) 13 630,00 (Сума боргу) x (2 x 6,00 : 366 ) x 203 днів (прострочення) : 100203907,18 грн.
01.01.2021 - 04.03.2021 : 6,00 (облікова ставка НБУ) 13 630,00 (Сума боргу) x (2 x 6,00 : 365) x 63 днів (прострочення) : 10063282,31 грн.
05.03.2021 - 15.04.2021 : 6,50 (облікова ставка НБУ) 13 630,00 (Сума боргу) x (2 x 6,50 : 365) x 42 днів (прострочення) : 10042203,89 грн.
16.04.2021 - 22.07.2021 : 7,50 (облікова ставка НБУ) 13 630,00 (Сума боргу) x (2 x 7,50 : 365) x 98 днів (прострочення) : 10098548,93 грн.
23.07.2021 - 09.09.2021 : 8,00 (облікова ставка НБУ) 13 630,00 (Сума боргу) x (2 x 8,00 : 365) x 49 днів (прострочення) : 10049292,76 грн.
10.09.2021 - 09.12.2021 : 8,50 (облікова ставка НБУ) 13 630,00 (Сума боргу) x (2 x 8,50 : 365) x 91 днів (прострочення) : 10091577,69 грн.
10.12.2021 - 28.12.2021 : 9,00 (облікова ставка НБУ) 13 630,00 (Сума боргу) x (2 x 9,00 : 365) x 19 днів (прострочення) : 10019127,71 грн.
Всього штрафних санкцій за період: 4 191,01 грн.

Так, за розрахунками суду розмір пені складає 4 191,01 грн.

Однак суд діє в межах позовних вимог, тому приймає розрахунок позивача щодо нарахування пені, задовольнивши вимогу в частині стягнення пені в розмірі 2 523,55 грн. (а.с.22).

Щодо позовних вимог про стягнення 3 % річних від суми боргу, суд зазначає наступне.

За змістом частини 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 06.06.2012 року у справі № 6-49цс12, від 24.10. 2011 року у справі № 6-38цс11, від 01.10.2014 року у справі № 6-113цс14). Отже, проценти, передбачені ст. 625 ЦК, не є штрафними санкціями (постанова Верховного Суду України від 17.10.2011 року у справі № 6-42цс11) та нараховуються незалежно від вини боржника (постанова Верховного Суду України від 24.10.2011 року у справі № 6-38цс11).

Згідно позовної заяви та розрахунку 3 % річних в ній, позивач просить стягнути 759,49 грн за період з 01.01.2019 по 28.12.2021 р.р..

Суд зазначає, що розрахунок 3% річних за період наведений у позові повинен розраховуватись із суми заборгованості, яка становить 13 630,36 грн.

Розмір трьох відсотків річних розраховується за формулою:

Відсотки = Сума боргу х Процентна ставка / 100% / 365 днів х Д ,

Розрахунок 3% річних за земельну ділянку у період 01.01.2019 по 28.12.2021 рік (1093 дні) заборгованість за 2018 рік виникла 01.01.2019 року:

- 2018 рік: 306,12 грн (3407,59 грн*3/100/365*1093 (з 01.01.2019-28.12.2021)

- 2019 рік: 203,89 грн (3407,59 грн*3/100/365*728 (з 01.01.2020-28.12.2021)

- 2020 рік: 101,38 грн (3407,60 грн*3/100/365*362 (з 01.01.2021-28.12.2021)

Тому, з відповідача на користь позивач підлягає стягненню 3% річних у розмірі 611,39 грн у зв`язку з чим в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо стягнення інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Згідно позовної заяви та розрахунку інфляційних втрат, позивач просить стягнути 1857,86 грн за період з 01.01.2019 по 28.12.2021 р.р..

Суд зазначає, що сума заборгованості, яка враховується для розрахунку інфляційних втрат за земельну ділянку складає: 3407,59 грн.

Відповідно до п. 4.3 договору оренди, орендна плата вноситься щорічно, тобто до 31 грудня кожного року. Тобто останнім днем строку внесення орендної плати є 31 грудня кожного року, а першим днем строку з якого розпочинається прострочення зобов`язання є 01 січня наступного року.

Розрахунок інфляційних збитків здійснюється за формулою [Індекс інфляції] - добуток щомісячних індексів за відповідний період [Збитки від інфляції] = [Сума боргу] [Індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу]. Інфляційні збитки за періоди: з 01.01.2019 р. по 28.12.2021 р., 3 407,00 x 1.20190024 - 3 407,00 = 687,87 грн (Період прострочення грошового зобов`язання 1093 дня)

Тобто, з відповідача на користь позивача за прострочення внесення орендної плати за 2019-2021 роки (по орендній платі за 2018-2020 роки) за земельну ділянку підлягає до стягнення інфляційні втрати у загальному розмірі 687 грн 87 коп.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи та підлягають частковому задоволенню на загальну суму в розмірі 17453,17 грн (заборгованості по орендній платі за 2018-2021 роки у розмірі 13 630,36 грн; пені у розмірі 2 523,55 грн.; 3 % річних у розмірі 611,39 грн. та інфляційних втрат 687,87грн.).

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 784 грн 69 коп (17 453,17 х 100 : 22072,98 = 79,07 %, 992,40 х 79,07% = 784 грн 69 коп).

Керуючись Законом України «Про оренду землі», ст.ст.237, 248, 526, 629, 651 ЦК України, п.«д» ч.1 ст.141 ЗК України, ст.ст.4, 13, 141, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, районний суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Розірвати договір оренди земельної ділянки від 10.01.2012 року, укладений між ОСОБА_1 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Росія» (нова назва "Нова Україна"), зареєстрованого управлінням Держкомзему у Новоукраїнському районі 15.02.2012 року за №00151 відносно земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0810, площею 3,8643 га, розташованої на території Новоукраїнської міської ради.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Україна» (код ЄРДПО №30945026) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованість по виплаті орендної плати за 2018-2021 рік за договором оренди землі від 12.01.2012 року зареєстрованого у ДП Кіровоградська філія «Центр ДЗК» 15.02.2012 року за №00151 у розмірі 13 630,36 грн; пені у розмірі 2 523,55 грн.; 3 % річних у розмірі 611,39 грн. та інфляційних втрат 687,87грн. Загальний розмір заборгованості складає - 17 453,17 грн.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Україна» (код ЄРДПО №30945026) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір в розмірі 784 грн 69 коп.

Всього підлягає стягненню 18 234 (вісімнадцять тисяч двісті тридцять чотири) грн 86 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Кропивницького апеляційного суду через Новоукраїнський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення строк апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А. А. Русіна