1Справа № 335/7833/19 4-с/335/30/2022
УХВАЛА
05 грудня 2022 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Макарова В.О.,
за участю секретаря судового засідання Ступіної В.А.,
представника стягувача адвоката Лепської А.М.,
суб`єкта оскарження - державного виконавця Міхайлідіса Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Міхайлідіса Юрія Олександровича, заінтересована особа (боржник) Акціонерне товариство «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат»,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із скаргою на дії головного державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Міхайлідіса Ю.О., в обґрунтування якої зазначив наступне.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.09.2021 року, у справі № 335/7833/19 позовні вимоги ОСОБА_1 (надалі стягувач, або заявник) до Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (надалі боржник, або «АТ ЗАлК») задоволені частково. Поновлено заявника на посаді заступника генерального директора з безпеки підрозділів підпорядкування генерального директора АТ «ЗАлК»; стягнуто з боржника на користь заявника середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23.10.2018 року по 28.02.2019 року включно в розмірі 58 269,60 грн. за вирахуванням податків, зборів і обов`язкових платежів, а також 590,30 грн. судового збору.

Після набрання рішенням чинності стягувачеві за його заявою було видано три виконавчі листи, які заявник пред`явив до примусового виконання до Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Так, 03.11.2022 року державним виконавцем вище відділу державної виконавчої служби Омельченко А.П. було відкрито виконавчі провадження:

- ВП № 70214990 щодо виконання рішення в частині поновлення заявника на посаді;

- ВП № 70213915 щодо виконання рішення в частині стягнення середнього заробітку;

- ВП № 70213540 щодо виконання рішення в частині стягнення судового збору.

В постанові про відкриття виконавчого провадження № 70214990 державний виконавець зобов`язав АТ «ЗАлК» виконати рішення про поновлення заявника на посаді протягом 10 робочих днів, тобто з 17.11.2022 року, а в постановах про відкриття виконавчого провадження стосовно стягнення з боржника грошових сум протягом 5 робочих днів (тобто до 10.11.2022 року) подати декларацію про доходи та майно попередивши боржника про відповідальність за невиконання законних вимог виконавця.

Боржник, зі свого боку, вимоги державного виконавця проігнорував, на посаді заявника не поновив, інформацію про доходи та майно не надав.

Однак, замість притягнення боржника до відповідальності, встановленої статтями 75 і 76 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі Закон № 1404-VIII), постановами головного державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Міхайлідіса Ю.О. (надалі виконавець) від 14.11.2022 року вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях №№ 70214990, 70213915 і 70213540 було зупинено згідно пункту 12 частини 1 статті 34, статті 35 Закону № 1404 -VIII,(підстава Наказ Фонду державного майна України від 04.01.2022 року № 1 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2022 році»).

Стягувач наголошує на тому, що зупиненням виконавчих дій, а надто якщо йдеться про поновлення особи на роботі та стягнення з боржника коштів, пов`язаних із незаконним звільненням, виконавцем порушені законні права та інтереси заявника, за захистом яких він звернувся до суду в зв`язку з чим, постанови про зупинення вчинення виконавчих дій є протиправними і мають бути скасовані. Вказує, що у спірних відносинах втручання держави у право на працю та право на мирне володіння майном здійснюється:

- з відвертим порушенням принципу верховенства права;

- є непропорційним меті втручання, якою, вочевидь, є запобігання знецінення активів підприємств, що підлягають приватизації, але аж ніяк не перетворення таких підприємств на повністю недоторканих перед законом і судом шляхом надання їм можливості не виконувати будь-які рішення суду, навіть ті, що не пов`язанні безпосередньо із грошовими виплатами (рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника).

Вказані обставини не були враховані виконавцем при винесенні оскаржуваних постанов про зупинення виконавчих дій.

Поряд з цим, дійсно, пунктом 12 частини 1 вказаної статті встановлено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення єдиного майнового комплексу боржника державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі 50 відсотків статутного капіталу боржника господарського товариства до переліку об`єктів малої та великої приватизації, що підлягають приватизації.

Дійсно, таке зупинення має тривати до закінчення однорічного строку з дня завершення приватизації або до припинення відповідного об`єкта приватизації (частина 7 статті 35 Закону № 1404-VIII).

Дійсно, згідно з додатком № 1 до Наказу до Наказу Фонду державного майна України «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2022 році» № 1 від 04.01.2022 року (Перелік державних пакетів акцій (часток) господарських товариств та інших господарських організацій і підприємств, заснованих на базі об`єднання майна різних форм власності) належні державі пакет акцій АТ «ЗАлК» в розмірі 68,0095% статутного капіталу включено в перелік об`єктів, що підлягають приватизації в 2022 році.

Дійсно, приватизацію державного пакета акцій АТ «ЗАлК» натепер не завершено і не припинено.

Однак, вказаний пакет акцій боржника насправді включається до переліку об`єктів, що підлягають приватизації, починаючи з 2018 року, і щоразу відповідне роздержавлення не відбувається та переноситься на наступний рік. Таким чином, підстава, що зумовлює повну безкарність та недоторканість суб`єкта господарювання з державною часткою понад 50%, триває неадекватно довго.

Між тим, Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» встановлено гарантії держави щодо належного та своєчасного виконання судових рішень, які, зокрема, стосуються державних підприємств, причому ці гарантії стосуються як рішень які, зокрема, стосуються державних підприємств, причому ці гарантії стосуються як рішень про стягнення з таких боржників грошових коштів, так і рішень, що стосуються зобов`язання боржника вчинити певні дії (до яких належить зобов`язання поновити на роботі незаконно звільненого працівника).

Крім того, відповідно до ст. 8 Конституції України в державі визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Зупинення вчинення виконавчих дій, яке у спірних відносинах має всі підстави розтягнутися на безкінечний період часу, вочевидь, порушує основоположні права особи на виконання судового рішення, поновлення на роботі та отримання за цим рішенням присудженого середнього заробітку за вимушений прогул.

Крім того, заявник звертає увагу суду на те, що питання законності зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні стосовно АТ «ЗАлК» з мотивів включення пакету його акцій до об`єктів, що підлягають приватизації, вже було предметом судового дослідження та знайшло оцінку в судовому рішенні, яке набрало законної сили.

Так, ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04.10.2021 року у справі № 336/7419/21 задоволено скаргу ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коломоєць К.С.; визнано протиправною та скасовано постанову від 04.08.2021 року про зупинення виконавчих дій за виконавчим провадженням № 66355579.

Як вбачається з вказаної ухвали суду, виконавче провадження було відкрито саме стосовно АТ «ЗАлК» та саме з приводу стягнення, серед іншого, середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а згодом було зупинено саме через включення пакету акцій боржника до об`єктів малої приватизації.

Суд погодився з доводами скаржника (стягувача у виконавчому провадженні) та визнав незаконним зупинення виконавчих дій з вказаних підстав, виходячи із міркувань порушення таким зупиненням вище перелічених конституційних та європейських засад щодо верховенства права, обов`язковості судових рішень, якості закону тощо.

За результатами перегляду ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04.10.2021 року в апеляційному порядку колегія Запорізького апеляційного суду від 09.02.2022 року повністю погодилась із висновками суду першої інстанції та залишила ухвалу без змін, а апеляційні скарги боржника і державного виконавця без задоволення.

Таким чином, незаконність зупинення виконавчих дій стосовно АТ «ЗАлК», зокрема, у виконавчих провадженнях щодо виконання прийнятого у трудовому спорі рішення про стягнення з боржника коштів на користь незаконно звільненого працівника, лише з тієї підстави, що акції АТ «ЗАлК» вчергове включено до об`єктів малої приватизації, - є фактом встановленим проголошеними іменем України ухвалою суду першої інстанції та постановою апеляційного суду. За таких обставин цей факт не потребує доказування в інших справах, які стосуються аналогічних виконавчих проваджень щодо АТ 2ЗАлК», тим більше, які знаходяться на виконанні в тому самому органі державної виконавчої служби.

В спірних відносинах усуненням порушення є зобов`язання виконавця скасувати незаконні постанови, що матиме наслідком відновлення виконавчих дій аж до повного виконання рішення.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просив визнати неправомірними постанови головного державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Міхайлідіса Ю.О. від 14.11.2021 року про зупинення виконавчих дій за виконавчими провадженнями №№ 70214990, 70213915 і 70213540. Зобов`язати головного державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Міхайлідіса Ю.О. скасувати постанови від 14.11.2021 року про зупинення виконавчих дій за виконавчими провадженнями №№ 70214990, 70213915 і 70213540 та поновити виконавчі дії за вказаними виконавчими провадженнями.

В судовому засідання представник стягувача адвокат Лепської А.М. скаргу підтримала з підстав, що викладені в ній, на задоволенні скарги наполягала у повному обсязі.

Головний державний виконавець Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Міхайлідіс Ю.О. щодо скарги заперечив. 01.12.2022 року до канцелярії суду подав письмові заперечення на скаргу, відповідно до яких просив в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити. Суду зазначив, що при винесенні постанови про зупинення вчинення виконавчих дій у зв`язку із наказом Фонду державного майна України від 04.01.2021 року № 1 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2022 році», керуючись ч. 1 п. 12 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», він, як державний виконавець виконував свій обов`язок та своєчасно та в повному обсязі вчиняв виконавчі дії відповідно до Закону. Виконавче провадження було зупинено на строк закінчення однорічного строку з дня завершення приватизації або до припинення приватизації відповідного об`єкта (ч. 8 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», тобто після вилучення боржника АТ «ЗАлК» з переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації, виконавче провадження буде поновлено.

Заслухавши пояснення представника стягувача, заперечення головного державного виконавця, дослідивши скаргу та додані до неї документи, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.09.2021 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ «ЗАлК» задоволені частково. Визнано незаконним та скасовано наказ в.о. генерального директора ПАТ «ЗАлК» (правонаступником якого є АТ «ЗАлК» від 22.10.2018 року № 02-144/к «Про звільнення ОСОБА_1 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , з посади заступника генерального директора з безпеки підрозділів підпорядкування генерального директора АТ «ЗАлК». Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника генерального директора з безпеки підрозділів підпорядкування генерального директора АТ «ЗАлК» (). Стягнуто з АТ «ЗАлК» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23.10.2018 року по 28.02.2019 року включно у розмірі 58 269,60 грн. за вирахуванням податків, зборів і обов`язкових платежів. В решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто з АТ «ЗАлК» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 590,30 грн.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 13.05.2022 року, апеляційну скаргу АТ «ЗАлК» в особі в.о. генерального директора С. Кізілова на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.09.2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «ЗАлК» про визнання відсторонення від роботи та звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати, стягнення заробітної плати за час відсторонення від посади, стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, визнано неподаною та повернуто скаржнику.

На виконання рішення суду у справі № 335/7833/19 за заявою стягувача ОСОБА_1 14.01.2022 року було видано три виконавчі листи.

02.11.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою про відкриття виконавчого провадження, ним були пред`явлені до примусового виконання виконавчий лист № 335/7833/19 виданий 14.01.2022 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про поновлення на роботі ОСОБА_1 , виконавчий лист № 335/7833/19 виданий 14.01.2022 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з АТ «ЗАлК» на користь ОСОБА_1 боргу по заробітній платі за час вимушеного прогулу у розмірі 58 269,60 грн., та виконавчий лист № 335/7833/19 виданий 14.01.2022 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з АТ «ЗАлК» на користь ОСОБА_1 судового збору у розмірі 590,30 грн.

03.11.2022 року державним виконавцем Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винесено постанову про відкриття виконавчих проваджень ВП 70214990 про поновлення на роботі ОСОБА_1 , ВП 70213915 про стягнення з АТ «ЗАлК» на користь ОСОБА_1 боргу по заробітній платі за час вимушеного прогулу у розмірі 58 269,60 грн., ВП 70213540 про стягнення з АТ «ЗАЛК» на користь ОСОБА_1 судового збору у розмірі 590,30 грн., копії яких були направлені сторонам виконавчого провадження.

14.11.2022 року головним державним виконавцем Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Міхайлідіс Ю.О. на підставі п. 12 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанови про зупинення вчинення виконавчих дій, у зв`язку із Наказом Фонду державного майна України від 04.01.2021 року № 1 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2022 році».

Згідно з додатком № 1 до Наказу Фонду державного майна України «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2022 році» № 1 від 04.01.2022 року (Перелік державних пакетів акцій (часток) господарських товариств та інших господарських організацій і підприємств, заснованих на базі об`єднання майна різних форм власності) належні державі пакет акцій АТ «ЗАлК» в розмірі 68,0095% статутного капіталу включено в перелік об`єктів, що підлягають приватизації в 2022 році.

Відповідно до частини 1 статті 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження».

В силу приписів ст. 19 Конституції України, ст. 1 Закону № 1404-VIII державний виконавець повинен вчиняти виконавчі дії не лише з дотриманням Закону України «Про виконавче провадження», а й відповідно до інших законів, які є обов`язковими при вчиненні ним тих чи інших виконавчих дій, що є гарантією належного виконання виконавцем своїх обов`язків і недопущення порушення прав сторін виконавчого провадження.

Отже, дії органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень регламентовані не тільки Законом України «Про виконавче провадження», а й іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Положеннями ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, засад: верховенства права, обов`язковості виконання рішень, законності.

Підстави та порядок зупинення вчинення виконавчих дій визначено статтею 34 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі, зокрема включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації (п. 12 ч.1 ст. 34 Закону).

Посилаючись на дану обставину, головним державним виконавцем винесені оскаржувані постанови про зупинення вчинення виконавчих дій.

Водночас, гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів визначених Законом України «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання встановлюються Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 року № 4901-VI.

Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження» та особливості їх виконання (ч. 1 ст. 1 цього Закону), саме цим Законом затверджено порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою.

Відповідно до частини 1 ст. 2 цього Закону, держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державне підприємство. Виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства здійснюється в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених Законом.

Таким чином державний виконавець зобов`язаний враховувати і норми Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно із ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Зупинення вчинення виконавчих дій порушує основоположні права особи - на виконання судового рішення та отримання за цим рішенням заробітної плати.

Згідно ч. 2 ст. 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 року № 95, ратифікованою Україною 04.08.1961 року, Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї. Зазначені положення Конвенції узгоджуються з положеннями Конституції України та прийнятим на їх виконання спеціальним законодавством.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, протоколи до неї та практику практики Європейського суду з прав людини як джерело права.

Стаття 1 Протоколу 1 Конвенції проголошує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23.09.1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986 року, «Щокін проти України» від 14.10.2010 року, «Сєрков проти України» від 07.07.2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23.11.2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22.01.2009 року, «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 року) визначено три критерії, які слід оцінювати, аналізуючи сумісність втручання в право особи на мирне володіння майном з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: чи можна вважати втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) є пропорційним визначеним цілям.

У контексті статті 1 Першого протоколу Конвенції майном є заробітна плата, а також присуджені судом виплати.

Неспроможність державних органів надати заявнику майно, присуджене йому згідно з остаточним рішенням суду становить втручання, несумісне з гарантіями, закріпленими в пункті 1 статті 1 Першого протоколу(рішення у справах «Бурдов проти Росії» від 07.05.2002 року, «Войтенко проти України» від 29.06.2004 року).

Звертає суд і на критерій якості закону, як складової верховенства права, та складової першого критерію правомірності втручання, адже згаданий п. 12 ч.1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що виконавець зупиняє виконавчих дій у разі включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.

Проте із наведеної норми не є зрозумілим, в якому випадку зупиняються виконавчі дії - у разі включення кредитора, чи все ж таки боржника до переліку об`єктів приватизації; чи є підставами для зупинення те, що підприємство вже було включено у цей перелік на час відкриття виконавчого провадження (як в даному випадку - ще з 2018 року).

Встановлено, що АТ «ЗАЛК» знаходиться в Додатку 6 (перелік державних пакетів акцій (часток) господарських товариств та інших господарських організацій і підприємств, заснованих на базі об`єднання майна різних форм власності, приватизацію яких розпочато в 2018-2019 роках) до наказу Фонду державного майн України від 28.12.2019 року № 1574, як об`єкт малої приватизації, що підлягають приватизації в 2020 році.

У 2021 році АТ «ЗАЛК» також увійшло у перелік майна, об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації у цьому році (Додаток 1 до наказу Фонду державного майн України від 06.01.2021 № 5).

Згідно з додатком № 1 до Наказу Фонду державного майна України «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2022 році» № 1 від 04.01.2022 року (Перелік державних пакетів акцій (часток) господарських товариств та інших господарських організацій і підприємств, заснованих на базі об`єднання майна різних форм власності) належні державі пакет акцій АТ «ЗАлК» в розмірі 68,0095% статутного капіталу включено в перелік об`єктів, що підлягають приватизації в 2022 році.

Ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» містить строки (терміни) зупинення виконавчих дій, наприклад:

6. У випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до виключення боржника з реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення». У разі поновлення виконавчого провадження, зупиненого на підставі пункту 10 частини першої статті 34 цього Закону, виконавче провадження повторному зупиненню з цих підстав не підлягає (за кожним кредитором, який є стягувачем у відповідному виконавчому провадженні).

7. У випадку, передбаченому пунктом 13 частини першої статті 34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій на період дії обставин, визначених статтею 2-1 Закону України «Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну «Укроборонпром» та забезпечення їх стабільного розвитку».

8. У випадку, передбаченому пунктом 14 частини першої статті 34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій на період дії обставин, визначених статтею 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств».

Водночас строки зупинення виконавчого провадження на підставі п. 12 ч. 1 ст. 34 Закону нічим не врегульовані.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що втручання держави у право на мирне володіння майном у даному випадку здійснюється не на підставі закону та є непропорційним меті втручання, якою, вочевидь є запобігання знецінення активів підприємств, що підлягають приватизації, що не було враховано державним виконавцем при винесенні оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, суд вважає за необхідним визнати неправомірними постанови головного державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Міхайлідіс Ю.О. від 14.11.2021 року про зупинення виконавчих дій за виконавчими провадженнями №№ 70214990, 70213915 і 70213540 та зобов`язати головного державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Міхайлідіса Ю.О. скасувати постанови від 14.11.2021 року про зупинення виконавчих дій за виконавчими провадженнями №№ 70214990, 70213915 і 70213540.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 354, розділом VII ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Міхайлідіса Юрія Олександровича, заінтересована особа (боржник) Акціонерне товариство «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» - задовольнити.

Визнати неправомірними постанови головного державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Міхайлідіс Юрія Олександровича від 14.11.2021 року про зупинення виконавчих дій за виконавчими провадженнями №№ 70214990, 70213915 і 70213540.

Зобов`язати головного державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Міхайлідіса Юрія Олександровича скасувати постанови від 14.11.2021 року про зупинення виконавчих дій за виконавчими провадженнями №№ 70214990, 70213915 і 70213540.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, проте може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повне судове рішення складено 05.12.2022 року.

Суддя В.О. Макаров