У Х В А Л А

Іменем України

11 липня 2022 року м.Київ

Деснянський районний суд міста Києва

під головуванням судді Бабко В.В.

за участю секретаря судового засідання Якименко А.І.

за участю представника скаржника - адвоката Божка А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , суб`єкти оскарження: Державний виконавець Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Гудзь Роман Володимирович на рішення та бездіяльність старшого державного виконавця, суд -

В С Т А Н О В И В:

Скаржник ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на рішення та бездіяльність старшого державного виконавця.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 26.11.2021 призначено скаргу до розгляду.

Скаржник обґрунтовує скаргу тим, що не погоджується з бездіяльність державного виконавця, яка полягає в не скасуванні постанов про арешт коштів боржника, звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні №53261873 та невинесенні нових постанов, виходячи з залишку суми заборгованості скаржника за виконавчим листом. Також, скаржник частково не погоджується з постановою державного виконавця від 15.11.2021 в частині суми виконавчого збору. Скаржник ОСОБА_1 вважає дії та рішення державного виконавця незаконними, які не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження». У зв`язку з викладеним скаржник просить суд визнати пункт 1 постанови про стягнення виконавчого збору від 15 листопада 2021 року у виконавчому провадженні №53261873, винесеної старшим державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гудзь Романом Володимировичем, неправомірним у частині стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 2947,82грн; визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця, яка полягає в не скасуванні ним постанов про арешт коштів боржника та звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 20.09.2021 у виконавчому провадженні №53261873; зобов`язати старшого державного виконавця скасувати всі постанови про арешт коштів боржника та звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 20.09.2021 у виконавчому провадженні №53261873 та винести нові постанови про арешт коштів боржника та звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника з урахуванням залишку суми боргу ОСОБА_1 за виконавчим листом №2-1742/09 від 30 квітня 2009 року, виданим Деснянським районним судом міста Києва в розмірі 219605,13грн, яка визначена без урахування стягнутих на виконання постанов про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 20.09.2021 у виконавчому провадженні №53261873.

Представник скаржника - адвокат Божко Андрій Володимирович в судових засіданнях 10.12.2021, 24.01.2022 підтримав скаргу на рішення та бездіяльність старшого державного виконавця, спираючись на докази, які знаходяться в матеріалах справи. 11.07.2022 до суду надійшло клопотання про розгляд скарги за відсутності скаржника та представника скаржника, просив суд задовольнити скаргу.

Державний виконавець Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гудзь Роман Володимирович в судові засідання не з`явився, надав суду належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження №53261873.

Представник заінтересованої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» в судові засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток.

Від державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Гудзь Романа Володимировича та представника заінтересованої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» до суду не надходило заперечень та пояснень на скаргу.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно із ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, вислухавши учасників скарги, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені та підтверджені матеріалами справи наступні факти та їм правовідносини.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 06.04.2009 стягнуто з ОСОБА_1 на користь АБ «Київська Русь» заборгованість в розмірі 284489,71грн.

30.04.2009 Деснянським районним судом міста Києва видано виконавчий лист по справі № 2-1742/09.

30.01.2017 державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Діордієвою Анастасією Валеріївною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №53261873, на підставі виконавчого листа № 2-1742/09, виданого 30.04.2009 Деснянським районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АБ «Київська Русь» заборгованість в розмірі 284489,71грн.

22.05.2018 між ПАТ «Банк «Київська Русь», від імені якого діє уповноважена Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено договір № UA-EA-2018-03-30-000010-а/42 про відступлення прав вимоги за кредитним договором.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 03.02.2021 замінено сторону у виконавчому проваджені про примусове виконання виконавчого листа № 2-1742/2009, виданого Деснянським районним судом міста Києва, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Банку «Київська Русь» заборгованість з Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна».

26.04.2021 старшим державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гудзь Романом Володимировичем винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження.

20.09.2021 старшим державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гудзь Романом Володимировичем винесено постанову про арешт коштів боржника.

20.09.2021 старшим державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гудзь Романом Володимировичем винесено постанову про стягнення виконавчого збору.

20.09.2021 старшим державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гудзь Романом Володимировичем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

20.09.2021 старшим державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гудзь Романом Володимировичем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

15.11.2021 старшим державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гудзь Романом Володимировичем винесено постанову про зняття арешту з коштів

15.11.2021 старшим державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гудзь Романом Володимировичем винесено постанову про скасування процесуального документа, а саме постанову про стягнення виконавчого збору від 20.09.2021, у зв`язку з реалізацією майна боржника залишок боргу становить 249083,34грн, залишок виконавчого збору становить 24908,33грн.

05.11.2021 до Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла заява від адвоката Божка Андрій Володимирович, який діє в інтересах ОСОБА_1 про скасування арешту з поточного рахунку, оскільки на нього ОСОБА_1 отримує пенсійну виплату.

15.11.2021 старшим державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гудзь Романом Володимировичем винесено постанову про стягнення виконавчого збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно із ст. 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальним законом, що регулює виконання рішень судів, інших органів (посадових осіб).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 2 Закону України «Про виконавче провадження» регламентує, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

Згідно із ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно, і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 56 Закон України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно із ч. 7 ст. 56 цього Закону у порядку, встановленому цією статтею, виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед стягувачем, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Частинами першою, другою статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Статтею 69 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Згідно із ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншої ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Дослідивши матеріали виконавчого провадження №53261873, судом установлено, що дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Гудзь Романа Володимировича відповідали вимогам Закону України «Про виконавче провадження», оскільки державний виконавець вчинив ефективні заходи які забезпечують виконання рішення суду у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом України «Про виконавче провадження».

Також, суд зауважує, що обставини викладені в скарзі, не підтверджується всіма належними доказами, що суперечить вимогам 77, 79, 80 ЦПК України.

Відповідно до статей 77, 79, 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Щодо вимоги про визнання пункт 1 постанови про стягнення виконавчого збору від 15 листопада 2021 року у виконавчому провадженні №53261873, винесеної старшим державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гудзь Романом Володимировичем, неправомірним у частині стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 2947,82грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами.

На спірні правовідносини поширюється саме Закон України «Про виконавче провадження», згідно зі ст. 1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За змістом п. 7 ч. 2 ст. 17 Закону «Про виконавче провадження» постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.

Згідно із ч. 2 ст. 74 Закону «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, імперативною нормою - ч. 2 ст. 74 Закону «Про виконавче провадження» закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Вказаний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №766/740/17-ц, від 07 лютого 2019 року у справі №927/769/16.

З огляду на вказане, до юрисдикції адміністративних судів належать не лише справи щодо оскарження постанов про стягнення витрат виконавчого провадження з вимогами про скасування таких постанов, а й справи щодо оскарження дій та бездіяльності посадових осіб в процесі виконання вказаних постанов.

Враховуючи, що скаржник оскаржує дії державного виконавця щодо винесення постанови №53261873 про стягнення з боржника виконавчого збору від 15.11.2021 в розмірі 22947,82грн, суд приходить до висновку, що скарга в частині вказаних вимог не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а така бездіяльність державного виконавця може бути оскаржено шляхом подання відповідного адміністративного позову в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, із метою ефективного захисту порушених прав, свобод та інтересів скаржникам при оскарженні рішення, дій чи бездіяльності виконавця доцільно дотриматися сформованих законодавчими нормами та судовою практикою вимог до скарг, позовів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін ( "Горнсбі проти Греції" (Hornsby V. Greece), від 19.03.1997, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-11). Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці без неналежних затримок (у справі "Фуклев проти України", заява N 71186/01). На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці ( "Чіжов проти України" п. 40).

Отже аналізуючи зазначене вище, суд приходить до висновку що скарга не підлягає задоволенню повністю.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», статтями 247, 258-260, 447-453 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У скарзі ОСОБА_1 , суб`єкти оскарження: Державний виконавець Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гудзь Роман Володимирович на рішення та бездіяльність старшого державного виконавця - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала складена та підписана 11.07.2022.

Суддя В.В. Бабко