Справа №364/957/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2022 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Фареник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Чепурного Віталія Миколайовича про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, суд

В С Т А Н О В И В :

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Чепурний В.М. звернувся до суду з поданням і просить:

-визначити частку боржника ОСОБА_1 у спільному сумісному майні подружжя - транспортному засобі: SUZUKI NEW GRAND VITARA 1995 (2007), сірий, № двиг. НОМЕР_4, № куз. НОМЕР_1 , держаний номерний знак НОМЕР_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва НОМЕР_3 від 05 грудня 2012 року.

-накласти арешт на транспортний засіб: SUZUKI NEW GRAND VITARA 1995 (2007), сірий, № двиг. НОМЕР_4, № куз. НОМЕР_1 , держаний номерний знак НОМЕР_2 , яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в порядку визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Посилається на те, що в його провадженні перебуває зведене виконавче провадження № 63365760 (ВП № 63365518; ВП № 63365670) з примусового виконання виконавчих листів Солом`янського районного суду м. Києва № 364/957/19 про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 - 2 543 006, 00 гр. боргу, 781 364, 70 гр. відсотків, 76 081, 00 гр. річних та 92 717, 88 гр. інфляційних втрат та 9 605, 00 гр. судового збору.

В ході виконавчого провадження було встановлено, що боржник ОСОБА_1 з 05 грудня 2007 року перебуває в шлюбі з ОСОБА_2

05 грудня 2012 року за дружиною боржника ОСОБА_2 буо зареєстровано на праві власності транспортний засіб: SUZUKI NEW GRAND VITARA 1995 (2007), сірий, № двиг. НОМЕР_4, № куз. НОМЕР_1 , держаний номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво НОМЕР_3 , видане 05 грудня 2012 року.

Таким чином, вказаний об`єкт рухомого майна придбаний в період шлюбу і є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в якому необхідно визначити частку боржника ОСОБА_1 в розмірі 1/2 частини в порядку ст. 443 ЦПК України.

Крім того, просить накласти арешт на вказану частину транспортного засобу.

Виходячи з цього, просить задовольнити подання.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином.

Про причину неявки суд до відома не поставили.

Заперечень проти задоволення подання до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоповлення подання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Судом встановлено, що заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 12 червня 2020 року задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення боргу.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 2 543 006, 00 гр. боргу, 781 364, 70 гр. відсотків, 76 081, 00 гр. річних та 92 717, 88 гр. інфляційних втрат.

Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 9 605, 00 гр. судового збору.

31 серпня 2020 року в справі були видані виконавчі листи.

20 жовтня 2020 року постановами приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Чепурного В.М. було відкрито виконавчі провадження № 63365518 з виконання рішення суду.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Чепурного В.М. від 20 жовтня 2020 року було об`єднано виконавчі провадження № 63365518 та №63365670 у зведене виконавче провадження № 63365760.

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем були вчинені заходи в межах вказаного виконавчого провадження щодо пошуку рухомого майна боржника - ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб 05 грудня 2007 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб.

За інформацією Регіонального сервісного центра головного сервісного центра МВС у відповіді на запит № 31/26-466/3 від 20 листопада 2020 року з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, станом на 18 листопада 2020 року за ОСОБА_2 зареєстрований транспортний засіб SUZUKI NEW GRAND VITARA 1995 (2007), сірий, № двиг. НОМЕР_4 , № куз. НОМЕР_1 , держаний номерний знак НОМЕР_2 .

За ОСОБА_1 транспортні засоби не значаться.

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що заходами примусового виконання рішень, зокрема, є звернення стягнення на майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Відповідно до ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

За змістом ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно із ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

В статті 73 СК України зазначено, що за зобов`язаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі.

Стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби.

Виходячи з цього, зареєстроване на ім.»я ОСОБА_2 майно є спільною сумісною з ОСОБА_1 власністю, тобто майном, набутим у шлюбі, на відповідну частку якого може бути звернуто стягнення.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ч. 3 ст. 2 ЦПК України принципом цивільного судочинства є виконуваність рішення суду та рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, - і за її межами.

Крім того, виконання рішення суду - є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З точки зору ст. 2 ЦПК України та рішення Конституційного Суду України №16-рп/2009 від 30 червня 2009 року обов`язковість рішення суду є однією з основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя.

На це ж посилається і Європейський Суд з прав людини в рішеннях «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, «Піалопулос та інші проти Греції» від 15 березня 2001 року та «Іммобільяре Саффі проти Італії».

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд.

Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення права.

Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження.

У Резолюції Парламентської асамблеї Ради Європи 1787/2011 від 02 січня 2011 року зазначено, що виконання рішень Європейського суду з прав людини відзначається існуванням основних системних недоліків, які викликають велику кількість повторюваних висновків щодо порушення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що серйозно підривають верховенство права.

Щодо України ці проблеми пов`язані, зокрема, з хронічним невиконанням рішень національних судів.

Суд враховує також і те, що відповідно до ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Враховуючи ці обставини, встановлений рішення суду обов`язок боржника, тривалість виконавчого провадження, суд вважає, що такі заходи не можуть свідчити про обмеження прав боржника, оскільки як він, так і стягувач є рівними перед законом і мають рівні права, гарантовані Конституцією України та іншими нормативними актами, на захист своїх інтересів державою.

За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість подання та його задоволення в цій частині.

Щодо накладення арешту на транспортний засіб суд виходить з наступного.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 56 Закону передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Враховуючи викладене вище, відкриття виконавчого провадження з виконання рішення суду, повноваження виконавця при вчиненні виконавчих дій, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення подання у цій частині відстуні.

Керуючись ст.ст. 443 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В:

Подання задовольнити частково.

Визначити частку, належну ОСОБА_1 у майні, яким він володіє спільно з ОСОБА_2 на праві власності - транспортному засобі SUZUKI NEW GRAND VITARA 1995 (2007), сірий, № двиг. НОМЕР_4, № куз. НОМЕР_1 , держаний номерний знак НОМЕР_2 , в розмірі Ѕ частини.

У задоволенні подання про накладення арешту відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Л.А.Шереметьєва