РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

07 грудня 2022 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді - Мурашової Н.А.

за участю секретаря - Бойко Л.Л.

позивачки - ОСОБА_1

представника позивачки -адвоката Земцової В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування в особі районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

27.09.2022р. позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 18.10.2008р. На даний час шлюб розірвано за рішенням суду від 18.07.2017р., яке набрало законної сили 29.04.2017р. Від цього шлюбу мають малолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після припинення шлюбних відносин дитина проживає з нею і перебуває на її повному утриманні та вихованні. Відповідач як батько не цікавиться вихованням, розвитком, навчанням та здоров`ям доньки, не спілкується з нею та протягом тривалого часу не надає матеріальної допомоги, має заборгованість зі сплати аліментів. Вказані обставини свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків та є підставою для позбавлення його батьківських прав.

Просить позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 04.10.2022р. відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 22.11.2022р. підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Земцова В.О. позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув за невідомими суду причинами, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, відзиву на позов або зустрічного позову не подав.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача в заочному порядку відповідно до вимог ст.280 ЦПК України.

Представник третьої особи Карлова М.М. в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, просить прийняти рішення в інтересах дитини та відповідно до вимог закону.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника третьої особи.

Суд, вислухавши пояснення позивачки та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.8,9 ст.7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст.141,155 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків, мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

При цьому, відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно з ч.2,3 ст.171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Суд встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.10.2008р. (арк.10).

Шлюб розірвано за рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 18.04.2017р., яке набрало законної сили 29.04.2017р. (арк.11-12).

Від шлюбу сторони мають малолітню доньку- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк.7).

Після припинення шлюбних відносин дитина мешкає разом з матір`ю - позивачкою ОСОБА_1 .

Судовим наказом №2-н/337/473/2019, ЄУН 337/2128/19, виданим 14.06.2019р. Хортицьким районним судом м.Запоріжжя, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_4 стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.05.2019р. і до повноліття дитини.

Згідно розрахунку державного виконавця Хортицького ВДВС у м.Запоріжжі від 05.09.2022р. заборгованість боржника ОСОБА_2 зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки станом на 31.08.2022р. становить 115 624,42грн. (арк.15).

Згідно з інформацією ЗЗОШ №91 неповнолітня ОСОБА_3 навчається у 7-В класі, проживає разом з матір`ю, остання займається вихованням доньки, піклується про її здоров`я, проявляє дбайливе ставлення та любов до дитини, вдома створені належні побутові умови для здобуття дитиною освіти та розвитку. Мати контролює процес навчання, приділяє належну увагу вихованню культурних і моральних навичок дитини. Під час очного навчання постійно контактувала з класним керівником та адміністрацією шкоди, для дистанційного навчання дівчинка забезпечена всім необхідним. Єва зарекомендувала себе ученицею із середнім рівнем навчальних знань, перевагу відає вивченню англійської мови, відвідує курси англійської мови. Єва життєрадісна, добра, самостійна, емоційна, доброзичлива, товариська, ввічлива, вміє мислити та аналізувати, користується авторитетом та повагою серед однокласників, завжди готова допомогти. Школу відвідує постійно, пропусків без поважної причини не має. Батько участі у вихованні та навчанні доньки не приймає, до школи не приходить, успіхами доньки не цікавиться (арк.13,14,35).

Згідно з листом Запорізького міського центру соціальних служб ЗМР від 01.11.2022р. начальником відділу соціальної роботи по Хортицькому району була проведена бесіда з малолітньою ОСОБА_5 , в ході якої вона розповіла, що своєю родиною вважає маму та маминого співмешканця ОСОБА_6 . З ними дівчинка відчуває себе щасливою. Зі слів ОСОБА_7 , мати піклується про неї, лікує, так як вона має певні проблеми зі здоров`ям, забезпечує її розвиток та належне навчання. Єва захоплюється бісероплетінням, навчається у ЗЗОШ №91 у 7-му класі, до початку війни в України відвідувала басейн. Батько з нею не спілкується, не телефонує та ніколи не вітав з днем народження. Коли вона приходила до бабусі в гості, то батько з нею навіть не розмовляв. Також ОСОБА_8 знає про звернення матері до суду щодо позбавлення її батька батьківських прав та повністю її підтримує (арк.36).

Згідно з актом обстеження умов проживання дитини від 02.11.2022р., складеним спеціалістами Служби (управління) у справах дітей по Хортицькому району, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з матір`ю - позивачкою ОСОБА_1 та співмешканцем матері - ОСОБА_6 . В квартирі створені сприятливі умови для проживання, виховання та розвитку дитину. Усі комунікації підключені. В помешканні зроблений сучасний ремонт, є усі необхідні меблі, побутова техніка, санітарний стан квартири задовільний. Дитина має окрему кімнату з особистим спальним місцем, шафу для одягу, забезпечена одягом, взуттям та іншими предметами повсякденного вжитку (арк.37).

Згідно з висновком органу опіки та піклування в особі районної адміністрації ЗМР по Хортицькому району №21.01/03-22/653 від 15.11.2022р. ним визнано доцільним позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк.32-34,39).

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона є подругою та колегою позивачки ОСОБА_11 та знає її протягом 11-ті років. Також знайома з колишнім чоловіком ОСОБА_12 . Протягом останніх 5 років, після того як вони розлучилась, ОСОБА_13 не цікавиться вихованням та розвитком доньки, не спілкується з нею ні особисто, ні телефоном, хоча має таку можливість. У неї склалось таке враження, що він взагалі цурається дитини. Матеріальної допомоги ОСОБА_13 також не надає, аліменти не сплачує. Вихованням та утриманням дитини займається виключно ОСОБА_14 .

Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що вона є рідною сестрою відповідача ОСОБА_16 та подругою позивачки ОСОБА_1 . Її брат після розлучення з ОСОБА_17 доньці ОСОБА_18 не допомагає, з нею не бачиться та не телефонує їй, аліменти не сплачує, у зв`язку з чим має велику заборгованість. Іноді їх бабуся сплачувала аліменти замість нього. Коли ОСОБА_8 приходить до бабусі в гості, ОСОБА_13 навіть не виходить з кімнати та не спілкується з донькою. На її прохання почати спілкуватися з дитиною він не реагує. Причину такої поведінки пояснює просто «не хочу».

Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 .

Ухвалюючи рішення, суд виходить з того, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Як зазначено в п.16 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ці чинники повинні мати систематичний та постійних характер.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України), тому вона підлягає застосуванню лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, лише при наявності вини в діях батьків, з урахуванням ставлення дітей до них, а також тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо.

Так, суд вважає встановленим та доведеним, що відповідач ОСОБА_2 після припинення подружніх відносин з позивачкою ОСОБА_1 свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками - тривалий час не зустрічається і не спілкується з неповнолітньою донькою ОСОБА_5 , заходів для забезпечення належних умов розвитку та виховання дитини не приймає, навчанням та станом здоров`я не цікавиться, матеріальної допомоги добровільно не надає, аліменти протягом тривалого часу не сплачує та має значну заборгованість, що свідчить про його ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню, розвитку та утриманню дитини.

Вказані обставини підтверджуються наданими суду письмовими доказами та поясненнями свідків, які суд вважає належними, допустимими та достатніми для ухвалення цього рішення.

Також суд враховує висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав. Суд вважає вказаний висновок обґрунтованим, оскільки він складений за результатами ретельної перевірки умов життя неповнолітньої дитини і повністю узгоджується із обставинами, безпосередньо встановленими судом під час судового розгляду.

Крім того, суд враховує, що під час бесіди з соціальним працівником, неповнолітня ОСОБА_9 виказала свою думку щодо позбавлення батьківських прав батька ОСОБА_2 і повністю підтримала це, зазначивши, що з батьком не спілкується, він нею не цікавиться, не опікується, інтересу до нею не проявляє, своєю родиною вважає матір та її співмешканця.

При цьому, відповідач ОСОБА_2 обґрунтованого заперечення проти позову не подав, в судове засідання не прибув і жодним чином позовні вимоги не спростував.

Враховуючи вищевикладене, виходячи із завдань та загальних засад судочинства, з метою захисту якнайкращих інтересів неповнолітньої дитини, суд вважає необхідним позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі вищевикладеного, позов ОСОБА_1 слід задовольнити повністю.

Керуючись ст.51 Конституції України, ст.7,19,141,150,155,164,171 Сімейного кодексу України, ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 2,4,5,12,13,76-82,89,141,259,263-265,280,282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , позбавити батьківських прав відносно малолітньої доньки - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 12.12.2022р.

Суддя Н.А.Мурашова

07.12.2022