Справа № 466/4074/21
Провадження № 2/466/352/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01 грудня 2022 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Федорової О.Ф.

секретар судового засідання Кулабухова М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду м. Львова цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Стрийської районної державної адміністрації Львівської області про стягнення відшкодування у виді середнього заробітку внаслідок затримки розрахунку при звільненні , -

встановив:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Стрийської районної державної адміністрації Львівської області про стягнення відшкодування у виді середнього заробітку внаслідок затримки розрахунку при звільненні.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 03.08.2020 року його було прийнято на роботу на посаду завідувача сектору з питань цивільного захисту Жидачівської районної адміністрації, а наказом від 19.02.2021 року № 25/07-06 звільнено з 22.02.2021 року на підставі п.1 ч.1 ст. 87 ЗУ «Про державну службу» у зв`язку із реорганізацією захисту Жидачівської районної адміністрації, що припиняється, шляхом приєднання до Стрийської районної державної адміністрації.

Зазначає, що у день звільнення нараховано проте не виплачено заробітну плату за лютий 2021 року у розмірі 616 грн.66 коп., яку виплатили 25.03.2021 року. Також посилається на те, що не було виплачено середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Вважає дії відповідача незаконними та просить задовольнити позовні вимоги, а саме стягнути середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку за період з 22.02.2021 року по 25.03.2021 року у розмірі 20 588, 65 грн., також просить стягнути понесені ним судові витрати на оплату правової допомоги.

На адресу Шевченківського районного суду м. Львова позивач 13.01.2022 року подав заяву про заміну сторони її правонаступником (а.с.47-48).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від20.01.2022 року задоволено клопотання, та відповідача замінено на Стрийську районну державну адміністрацію Львівської області (а.с 59-60).

На адресу Шевченківського районного суду м. Львова 17.05.2022 року в.о. начальника Стрийської районної державної адміністрації Львівської області Вовчастий А. подав Відзив на позовну заяву, у якому зазначено що просять відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вважає позовні вимоги не обґрунтованими та безпідставними (а.с. 86-91).

Також зазначає, що у зв`язку із повномасштабною військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Указу Президента України №68/2022 від 24.02.2022 «Про утворення військових адміністрацій» утворена та діє Стрийська районна військова адміністрація Львівської області (далі Стрийська РВА, відповідач) на базі Стрийської районної державної адміністрації Львівської області (далі Стрийська РДА, відповідач).

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що ст. 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого їм органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Вказують, що позивачем не вірно визначено розмір середнього заробітку. Просять відмовити у задоволенні позовних вимог.

Також начальник Стрийської районної військової адміністрації Янко Б.Я. на адресу Шевченківського районного суду м. Львова 02.11.2022 року подав клопотання про долучення доказів (а.с. 117-119) з якого вбачається, що згідно платіжних документів та довідки Ощадбанку, які долучені до клопотання ОСОБА_1 не виплачено лише залишок розрахунку при звільненні у сумі 616,66 грн., через брак виділених бюджетних коштів, які були виплачені, що не оспорюється позивачем.

Просять зменшити розмір відшкодування середнього заробітку внаслідок затримки при звільненні.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

У судове засідання позивач не з`явився, про дату час та місце проведення повідомлявся у встановленому законом порядку. На адресу суду подав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду (а.с.23,42).

У судове засідання представник відповідача не з`явився, про дату час та місце проведення повідомлявся у встановленому законом порядку.

Судом в межах розгляду встановлено наступне.

Відповідно до наказу Керівника апарату Жидачівської районної адміністрації № 25/07-06 від 19.02.2021 року ОСОБА_1 звільнено з посади завідувача сектору з питань цивільного захисту Жидачівської районної державної адміністрації 22 лютого 2021 року на підставі п.1 ч.1 ст. 87 ЗУ «Про державну службу» у зв`язку із реорганізацією захисту Жидачівської районної адміністрації, що припиняється, шляхом приєднання до Стрийської районної державної адміністрації.

Згідно довідки Жидачівської районної адміністрації від 22.02.2021 року № 02-17/136 середній заробіток за грудень 2020 року січень 2021 року становить 664,15 грн. (27230,00грн./41 день)

Згідно довідки Ощадбанку 25.03.2021 року нараховано 616,66 грн.

Як вбачається із документів наданих відповідачем щодо заперечення позовних вимог встановлено наступне.

Відповідно до розпорядження голови Львівської обласної адміністрації від 15.01.2021 №25/0/5-21 та плану вивільнення працівників Жидачівської РДА, всі працівники установи були попереджені про майбутнє вивільнення з посад відповідно до пункту 1 частини 1 статті 87 ЗУ «Про державну службу».

Жидачівська РДА є органом державного управління, неприбутковою державною установою, та згідно частини 1 статті 87 Бюджетного кодексу, фінансування на її утримання здійснюється виключно з Державного бюджету.

ОСОБА_1 згідно з платіжною відомістю нарахування заробітної плати за лютий 2021 року та карточкою нарахування заробітної плати за 2021 рік нараховано розрахункові кошти за лютий 2021 в сумі 28 508,72 грн.

Згідно з платіжними дорученнями на виплату заробітньої плати №51 від 22.02.2021 року на суму 41 954, 68 грн. та № 193 від 23.02.2021 року на суму 89 420,34 грн. Жидачівською РДА проведені виплати розрахункових коштів за лютий 2021 року звільненим працівникам в тому числі позивачу.

Як вбачається платіжних документів та довідки Ощадбанку ОСОБА_1 не виплачено лише залишок розрахунку при звільненні 616,66 грн. Виділених Жидачівській РДА коштів у лютому 2021 року не вистачило для виплати всіх належних сум в повному обсязі, тому доплату проведено наступного місяця.

З врахуванням доводів позивача, викладених у позовній заяві і заперечень наданих відповідачем, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, на думку суду, позовні вимоги знайшли часткове підтвердження.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати через порушення строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Такими доходами є ті грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата (частина друга статті 2 цього Закону).

Згідно з пунктом 2 Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427, компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи, починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більш як на один відсоток.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП України та ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган (роботодавець) за трудовим договором виплачує працівникові за виконану ним роботу.

У рішенні від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 у справі №1-13/2013 Конституційний Суд України зазначив, що поняття заробітна плата й оплата праці, які використані у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини).

Крім того, Конституційний Суд України у тому ж рішенні дійшов висновку, що під заробітною платою, що належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій статті 233 КЗпП України, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, установлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат (абзац восьмий пункту 2.1 мотивувальної частини).

Стаття 2 Закону України «Про оплату праці» у редакції, чинній на час звільнення позивача, відносила до структури заробітної плати основну та додаткову заробітну плату, а також інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Основна заробітна плата це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки), яка встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати це виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Структура заробітної плати відображена також у розробленій відповідно до Закону України «Про державну статистику» та Закону України «Про оплату праці» з урахуванням міжнародних рекомендацій у системі статистики оплати праці і стандартів Системи національних рахунків Інструкції зі статистики заробітної плати (далі Інструкція), затвердженій наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713.

Відповідно до пункту 1.3 Інструкції для оцінки розміру заробітної плати найманих працівників застосовується показник фонду оплати праці. До цього фонду, який складається з фонду основної заробітної плати, фонду додаткової заробітної плати й інших заохочувальних та компенсаційних виплат, включаються нарахування найманим працівникам у грошовій та натуральній формі (оцінені в грошовому вираженні) за відпрацьований та невідпрацьований час, який підлягає оплаті, або за виконану роботу незалежно від джерела фінансування цих виплат. Суми, нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні, не належать до фонду оплати праці (пункти 3.8 і 3.9 Інструкції).

Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не належить до структури заробітної плати, тобто не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є іншою заохочувальною чи компенсаційною виплатою, що входить до такої структури (близькі за змістом висновки висловлені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №910/4518/16 (пункт 34); від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц (пункт 60).

Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні має разовий характер, а тому до таких виплат згідно з частиною другою статті 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» гарантії цього Закону не застосовані.

Крім того, 26 червня 2019 року Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову у справі № 761/9584/15-ц (провадження № 14-623цс18), в якій відступила від висновку Верховного Суду України, сформульованого у постанові від 27 квітня 2016 року у справі за провадженням № 6-113цс16. ВП Верховного Суду прийшла до висновку, що встановлений статтею 117 КЗпП України механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв оцінки пропорційності щодо врахування справедливого та розумного балансу між інтересами працівника і роботодавця.

Як зазначає ВП Верховного Суду, суд може зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника незалежно від того, чи він задовольняє позовні вимоги про стягнення належних звільненому працівникові сум у повному обсязі чи частково .

Велика Палата Верховного Суду вважає, що, зменшуючи розмір відшкодування, визначений виходячи з середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України, необхідно враховувати:

1)розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором.

2)період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум;

3)ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника.

4)інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку у розмірі 20 588,65 грн.

Разом з тим, вирішуючи питання про розмір стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд може враховути наступні обставини справи, а саме розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, що така заборгованість відповідачем була сплачена позивачу у повному обсязі, а тому може зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника, стягнувши з відповідача на користь позивача середній заробіток позивача за час затримки розрахунку при звільненні у меншому розмірі.

Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц зазначає, що, зменшуючи розмір відшкодування, визначений виходячи з середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України, необхідно враховувати:

- розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором.

- період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум;

- ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника.

- інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Разом з тим, Стрийська РВА зазначає, що у зв`язку із повномасштабною військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Указу Президента України №68/2022 від 24.02.2022 «Про утворення військових адміністрацій», Стрийська РВА постійно виконує заходи правового режиму воєнного стану та забезпечує потреби установ та підприємств військової інфраструктури, відтак в останньої відсутні кошти для виплати відшкодування у виді середнього заробітку внаслідок затримки розрахунку при звільненні ОСОБА_1 .

На думку суду можливо зменшити розмір відшкодування.

Щодо вирішення питання про стягнення судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається із документів долучених на підтвердження стягнення судових витрат, позивач просить стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 1500 грн. В обґрунтування вимог про стягнення витрат на правову допомогу позивачем надано акт виконаних робіт (опис проведених робіт з урахуванням часу тощо) про надання правничої допомоги від 03.03.2021 року № 07/21 року та квитанцію про оплату витрат на правову допомогу в сумі та прибутковий касовий ордер від 05.05.2021 року № 12.

Суд, враховуючи обґрунтованість розміру понесених витрат, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи, складність даної справи, обсяг наданих правових послуг та виконаних робіт, дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, стягненню підлягає 50% ставки судового збору визначено на 01.01.2021 року, а саме 454 грн. з відповідача на користь позивача.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення» від 26 грудня 2009 року №14 доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України

Обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли часткове підтвердження в ході судового розгляду, такі доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають.

Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі викладеного та керуючись: ст.ст. 247, ч. 6 ст.259, 268 ЦПК України,-

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до з Стрійської районної військової адміністрації Стрийська районна державна адміністрація Львівської області про стягнення відшкодування у виді середнього заробітку внаслідок затримки розрахунку при звільненні задовольнити частково.

Стягнути з Стрійської районної військової адміністрації Стрийська районна державна адміністрація Львівської області ( м. Стрий вул. С. Бандери , 28) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 10 294,32 грн. (десять тисяч двісті дев`яноста чотири гривні 32 копійки).

Стягнути з Стрійської районної військової адміністрації Стрийська районна державна адміністрація Львівської області ( м. Стрий вул. С. Бандери , 28) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 1500 грн. (одна тисяча п`ятсот гривень).

Стягнути з Стрійської районної військової адміністрації Стрийська районна державна адміністрація Львівської області ( м. Стрий вул. С. Бандери , 28) на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні).

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд м. Львова.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі проголошення тільки скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення, учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення видаються копії скороченого судового рішення.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання - в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса в особи відсутня.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України -

http://sh.lv.court.gov.ua/sud1328/.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Стрійська районна військова адміністрація Стрийська районна державна адміністрація Львівської області ( м. Стрий вул. С. Бандери , 28).

Суддя О. Ф. Федорова