ЄУН №337/2382/22
Провадження №2/337/1542/2022
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
8 грудня 2022 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя
в складі: головуючого судді - Салтан Л.Г.
за участю секретаря - Смірнової А.О.
4 серпня 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить позбавити її батьківських прав щодо неповнолітнього сина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути на його користь аліменти в розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання цієї позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що мати дитини ухиляється від виконання обов`язків по утриманню та вихованню сина.
Ухвалою суду від 10 серпня 2022 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 28 листопада 2022 року закрито підготовче судове засідання, справа призначена до розгляду у судових засіданнях.
В судове засідання представник позивача та позивач не з`явилися, звернулися до суду з заявою про розгляд справи за їх відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечують.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому порядку, з заявою про відкладення судового засідання не зверталась. Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив.
Третя особа в судове засідання не з`явилась, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву щодо розгляду справи у її відсутність, в якій просить винести рішення відповідне наданому висновку.
ОСОБА_3 надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги батька та просить їх задовольнити.
Оскільки позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши всі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов пред`явлений обґрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав.
За положеннями ч.1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст. 12 ЦПК України).
Вказане узгоджується із положеннями ч.1 ст. 81 ЦПК України, згідно яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України).
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
У відповідності зі ст.164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей.
В абзаці 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.
Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2005 року по 2011 рік.
Від сумісного подружнього життя мають сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в свідоцтві про народження якого батьком записаний ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_2 .
Після припинення шлюбних відносин неповнолітній ОСОБА_3 залишився проживати зі своїм батьком ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_3 та перебуває на його утриманні.
Відповідачка ОСОБА_2 змінила фактичну адресу свого проживання та стала мешкати окремо від родини за адресою: АДРЕСА_4 .
Сторони з 2011 року відносин не підтримують та не спілкуються .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично знаходиться на утриманні батька, відповідачка матеріальної допомоги не надає, участі у житті сина та його вихованні не приймає, станом здоров`я, матеріальним становищем сина не цікавиться, духовним, інтелектуальним, фізичним розвитком дитини не займається і не цікавиться, що підтверджується довідкою Запорізької міської Ради територіального відділу освіти Хортицького району Запорізької початкової школи «Гармонія-Плюс» Запорізької міської Ради від 07.06.2022 р. №02-03/91, довідкою Запорізької міської Ради Департаменту спорту, сім`ї та молоді, дитячо-юнацької спортивної школи №7 з кульової стрільби від 03.06.2022 року №19, довідкою ТОВ «Навчально-виховний комплекс «Ліцей економіки та інформаційних технологій» від 06.06.2022 року №01-13/09та іншими матеріалами справи.
Таким чином, судом встановлено, що відповідачка фактично, свідомо, самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, при цьому припинивши з спілкування з сином та не підтримуючи з ним жодного зв`язку, а позивач фактично позбавлений можливостей у прийнятті певних одноособових рішень щодо неповнолітнього сина, а саме тих, де необхідна юридична згода обох батьків.
Суду наданий висновок органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району № 21.01/03-23/680 від 28.11.2022 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього сига ОСОБА_3 . Зазначений висновок повністю узгоджується з іншими матеріалами справи та наданими суду доказами.
Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно, підлягають задоволенню, оскільки згідно з ч. 2 ст. 166, ст. 180 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина на користь особи чи установи, на утриманні якої буде знаходитись дитина.
Таким чином, з`ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним у справі доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав та стягнення аліментів законні та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню.
Крім того, з відповідача підлягає стягнення судового збору на користь держави в розмірі 992,40 грн.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 12, 76, 78, 81, 164, 165, 166 СК України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 р., Законом України "Про охорону дитинства", постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", суд -
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав щодо неповнолітнього сина - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зареєстрована АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешкає: АДРЕСА_3 ), аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 4 серпня 2022 року і до досягнення дитиною.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зареєстрована АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Рішення суду надіслати Хортицькому відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня з дня виготовлення повного тексту рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Копію рішення надіслати відповідачу.

Повний текст рішення виготовлений 12.12.2022 року.

Суддя: Л.Г. Салтан