ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/14577/21

Провадження № 22-ц/4820/130/22

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Чебан О.М.,

з участю позивачки ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Виконавчий комітет Хмельницької міської ради як орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей, про встановлення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 6 жовтня 2021 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Виконавчий комітет Хмельницької міської ради як орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей (далі Орган опіки та піклування), про встановлення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною.

ОСОБА_1 зазначила, що вона є матір`ю ОСОБА_3 , який перебував з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі. В цьому шлюбі у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сторони проживали спільно, внаслідок чого у позивачки з внуком склалися досить лагідні та стійкі взаємовідносини, вона доглядала за внуком і проводила з ним майже увесь час. У квітні 2021 року ОСОБА_2 разом із дитиною переїхала на постійне місце проживання до своїх батьків до іншого населеного пункту, а на теперішній час перешкоджає їй бачитися з внуком і брати участь у його вихованні.

За таких обставин ОСОБА_1 просила суд визначити їй способи участі у вихованні та спілкуванні з внуком шляхом перебування ОСОБА_4 кожного другого тижня у неї вдома за адресою: АДРЕСА_1 , - без супроводу матері ОСОБА_2 і зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод їй у вихованні та спілкуванні з внуком ОСОБА_4 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 6 жовтня 2021 року позов задоволено частково.

Встановлено такі способи участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з внуком ОСОБА_4 :

другу та четверту суботу щомісяця з 10 до 15 години в присутності матері ОСОБА_2 в межах населеного пункту, в якому проживає ОСОБА_4 , з урахуванням режиму дня дитини;

необмежене спілкування з ОСОБА_4 особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між бабусею та внуком, з урахуванням бажання дитини.

Зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з внуком ОСОБА_4 .

В решті позову відмовлено.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 362 грн судового збору.

Суд виходив з того, що участь ОСОБА_1 у вихованні малолітнього ОСОБА_4 та спілкування з ним відповідає найкращим інтересам дитини, а ОСОБА_2 чинить перешкоди позивачці у побаченні з внуком, у зв`язку з чим ці перешкоди мають бути усунені. Враховуючи вік малолітнього ОСОБА_4 та особливості його розвитку, прив`язаність дитини до матері, слід встановити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з внуком у виді їх періодичних побачень у присутності матері дитини, а також їх необмеженого спілкування за допомогою засобів зв`язку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що встановлений судом спосіб участі позивачки у вихованні та спілкуванні з внуком порушує права позивачки та не відповідає інтересам дитини.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, указуючи на його законність та обґрунтованість.

Орган опіки та піклування подав письмовий висновок щодо розв`язання спору.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції

Апеляційна скарга не містить доводів щодо неправильності рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною, а тому згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку в цій частині рішення суду не переглядається.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та заперечення сторін, і не застосував норми статті 19 СК України.

У зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, та неправильним застосуванням норм матеріального права оскаржуване рішення суду в частині способів участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з внуком ОСОБА_4 підлягає зміні.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

ОСОБА_3 і ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 і відповідно бабою ОСОБА_4 .

Від народження малолітній ОСОБА_4 проживав (без реєстрації) разом із батьками та бабусею ОСОБА_1 у с. Дмирівка, Бучанського району Київської області.

У квітні 2021 року ОСОБА_2 разом із сином ОСОБА_4 переїхали на постійне місце проживання у м. Хмельницький, вони проживають і зареєстровані у будинку по АДРЕСА_2 .

Згідно висновку Органу опіки та піклування від 9 лютого 2022 року №373/01-31 слід визначити такі способи участі ОСОБА_1 у вихованні внука ОСОБА_4 (після встановлення їх психологічного контакту): до початку навчання ОСОБА_4 у м. Хмельницькому кожні другі вихідні місяця в присутності матері; після початку відвідування ОСОБА_4 навчального закладу кожні другі вихідні місяця та кожний другий тиждень місяця влітку (на канікулах). ОСОБА_1 особисто забирає та повертає внука за місцем його проживання. Зустрічі відбуватимуться за бажанням дитини, з урахуванням її стану здоров`я, без порушення режиму дня хлопчика, відвідування ним навчальних занять, секцій і гуртків.

Застосовані норми права

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована Україною 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі Конвенція про права дитини), яка в силу положень ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 7 СК України визначено загальні засади регулювання сімейних відносин.

За змістом цієї норми дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частини 7, 8).

Згідно зі ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Із положень ст. 263 СК України слідує, що спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

В силу ч.ч. 1, 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

С уд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Наведеними нормами закріплено основоположний принцип забезпечення найкращих інтересів дитини, якого необхідно дотримуватися, зокрема, при вирішенні питань щодо виховання дитини у випадку, коли її батьки чи інші родичі проживають окремо.

Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), у тому числі шляхом застосування ст. 8 Конвенції про захист прав людини.

Ця стаття охоплює, зокрема, втручання держави в такі аспекти життя, як опіка над дитиною, право батьків на спілкування з дитиною, визначення місця її проживання.

Так, рішенням у справі «М.С. v. Ukraine» від 11 липня 2017 року (заява №2091/13) ЄСПЛ, установивши порушення статті 8 Конвенції, консолідував ті підходи і принципи, що вже публікувались у попередніх його рішеннях, які зводяться до визначення насамперед найкращих інтересів дитини, а не батьків, що потребує детального вивчення ситуації, урахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, дотримання справедливої процедури у вирішенні спірного питання для всіх сторін.

При цьому ЄСПЛ зазначав, що наразі існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їх найкращих інтересів повинно мати першочергове значення (Neulingerand Shuruk v. Switzerland, заява № 41615/07, п. 135, ECHR 2010).

ЄСПЛ зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага та, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Hunt v. Ukraine, заява №31111/04, п. 54, ECHR, 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, в якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Mamchur v. Ukraine, заява №10383/09, п. 100, ECHR, 16 липня 2015 року).

Дитина, яка проживає окремо від баби та діда, має право на спілкування з ними та підтримання з бабою та дідом регулярних особистих стосунків. У свою чергу, баба та дід, які проживають окремо від дитини, мають право брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджає нормальному вихованню та розвитку дитини. Право баби та діда на спілкування з дитиною може бути обмежене тільки інтересами дитини та/або правами її батьків.

Суд першої інстанції правомірно виходив з того, що ОСОБА_1 має право на спілкування з внуком і на участь у його вихованні, а ОСОБА_2 перешкоджає їх зустрічам, внаслідок чого порушене право позивачки підлягає захисту.

Водночас, визначаючи порядок і способи участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з внуком, суд не врахував усі обставини спірних правовідносин, а саме вік малолітнього ОСОБА_4 та особливості його розвитку, проживання ОСОБА_1 і внука у різних населених пунктах, які розташовані на значній відстані, тривалість розлуки дитини з позивачкою та прив`язаність її до матері.

У зв`язку з цим обраний судом порядок і спосіб участі позивачки у вихованні та спілкуванні з малолітнім внуком не в повній мірі відповідає найкращим інтересам дитини.

При цьому всупереч вимог ст. 19 СК України суд першої інстанції не зажадав від Органу опіки та піклування письмовий висновок щодо розв`язання спору, наявність якого є обов`язковою при розгляді позовних вимог про визначення порядку спілкування баби з внуком (див. постанови Верховного Суду від 8 квітня 2020 року у справі №635/2771/17, від 2 грудня 2020 року у справі №308/9575/18, від 27 квітня 2021 року у справі №466/3563/19).

Орган опіки та піклування подав такий висновок на стадії апеляційного розгляду справи, з яким суд апеляційної інстанції частково не може погодитися.

З урахуванням усіх обставин справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне встановити наступний порядок участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітнім внуком ОСОБА_4 :

- до 31 травня 2022 року систематичні побачення кожну другу та четверту суботу з 10 до 18 години за фактичним місцем проживання дитини або у громадських місцях, закладах дозвілля та відпочинку, у присутності матері дитини;

- з 1 червня 2022 року систематичні побачення кожну другу та четверту суботу з 10 до 18 години за фактичним місцем проживання дитини або у громадських місцях, закладах дозвілля та відпочинку, без присутності матері дитини;

- влітку спільні проживання, відпочинок і оздоровлення дитини протягом двох тижнів за місцем проживання ОСОБА_1 , місцем оздоровлення та відпочинку, без присутності матері дитини;

- необмежене спілкування ОСОБА_1 з дитиною особисто за допомогою засобів телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між бабою та внуком.

Побачення та спілкування ОСОБА_1 і малолітнього ОСОБА_4 мають відбуватися з урахуванням бажання та стану здоров`я дитини, режиму дня та виховного процесу у навчальному закладі, часу навчальних занять і позашкільної освіти дитини.

Суд апеляційної інстанції не приймає заявлений ОСОБА_1 порядок її участі у вихованні та спілкування з внуком, оскільки цей порядок не в повній мірі відповідає найкращим інтересам дитини.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Не врахувавши всіх обставин справи та указаних норм матеріального права, суд першої інстанції неправильно визначив порядок участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітнім внуком ОСОБА_4 , у зв`язку з чим ухвалене рішення слід змінити.

Щодо судових витрат у суді апеляційної інстанції

Оскільки апеляційна скарга щодо однієї з двох позовних вимог немайнового характеру задоволена частково, то з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід присудити 681 грн судового збору за подання апеляційної скарги (2270?0,4:2?150%).

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 6 жовтня 2021 року в частині способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною змінити.

Встановити наступний порядок участі ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) у вихованні та спілкуванні з малолітнім внуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- до 31 травня 2022 року систематичні побачення кожну другу та четверту суботу з 10 до 18 години за фактичним місцем проживання дитини або у громадських місцях, закладах дозвілля та відпочинку, у присутності матері дитини;

- з 1 червня 2022 року систематичні побачення кожну другу та четверту суботу з 10 до 18 години за фактичним місцем проживання дитини або у громадських місцях, закладах дозвілля та відпочинку, без присутності матері дитини;

- влітку спільні проживання, відпочинок і оздоровлення дитини протягом двох тижнів за місцем проживання ОСОБА_1 , місцем оздоровлення та відпочинку, без присутності матері дитини;

- необмежене спілкування ОСОБА_1 з дитиною особисто за допомогою засобів телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між бабою та внуком.

Побачення та спілкування ОСОБА_1 та малолітнього ОСОБА_4 мають відбуватися з урахуванням бажання та стану здоров`я дитини, режиму дня та виховного процесу у навчальному закладі, часу навчальних занять і позашкільної освіти дитини.

В решті апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_4 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 681 гривню судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 лютого 2022 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Палінчак О.М.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 48