ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9162/22 Справа № 205/5176/21 Суддя у 1-й інстанції - Терещенко Т. П. Суддя у 2-й інстанції - Зайцева С. А.
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

09 грудня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Зайцевої С.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Васильцова Ольга Миколаївна, на заочне рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 15 червня 2022 року та додаткове рішення цього ж суду від 30 червня 2022 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ :

Заочним рішенням Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 15 червня 2022 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням відмовлено.

Додатковим рішенням Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 30 червня 2022 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Васильцової О.М. про стягнення судових витрат відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Васильцова О.М., подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, яка з матеріалами справи 05 грудня 2022 року надійшла до Дніпровського апеляційного суду.

Апеляційне провадження у справі не може бути відкрито виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на рішення від 15 червня 2022 року та додаткове рішення від 30 червня 2022 року подана апеляційному суду, через суд першої інстанції, 09 листопада 2022 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Васильцова О.М., просить поновити позивачу строк на апеляційне оскарження зазначаючи, що рішення від 15 червня 2022 року ухвалене без участі сторін по справі, позивач та його представник поштою рішення не отримували. Про відмову у задоволенні позову відомо не було, про що, на думку скаржника, свідчить заява про судові витрати, яка була подана позивачем. 11 липня 2022 року позивачем направлено на електронну пошту суду заяву про видачу копії рішення, прийшовши до суду 27 липня 2022 року, йому повідомили, що необхідно прийти 01 серпня 2022 року. Зазначає, що позивач не володів інформацією, що йому відмовили у задоволенні позову, рішення від 15 червня 2022 року отримав 01 серпня 2022 року. Позивачем пропущено місячний строк на подання апеляційної скарги, оскільки після отримання рішення захворів його батько, позивач доглядав його бо з ним мешкає, після цього позивач сам захворів на корона вірусну хворобу, що підтверджують довідками. Позивач відразу, як йому стало легше звернувся до адвоката за допомогою в написанні апеляційної скарги, тому, з посиланням на Конвенцію про захист прав людини, практику ЄСПЛ просить визнати поважними причини пропуску строку та поновити його.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції розглянуто справу у відсутність учасників справи, згідно з супровідним листом ОСОБА_1 направлено копію рішення від 15 червня 2022 року рекомендованим листом з повідомленням (а.с. 116).

21 червня 2022 року до суду першої інстанції позивачем подано заяву про стягнення судових витрат (а.с. 117).

27 червня 2022 року представником ОСОБА_1 адвокатом Васильцовою О.М. до суду першої інстанції надано заяву про розгляд заяви про стягнення судових витрат призначений на 30 червня 2022 року о 09-00 год. без участі позивача та його представника, в якій зокрема зазначено, що рішенням від 15 червня 2022 року винесено рішення про задоволення позовної заяви (а.с. 126).

30 червня 2022 року додатковим рішенням у задоволенні заяви представника позивача про стягнення судових витрат відмовлено (а.с. 128-129).

Згідно з супровідним листом ОСОБА_1 направлено копію додаткового рішення від 30 червня 2022 року рекомендованим листом з повідомленням (а.с. 130).

Згідно розписки ОСОБА_1 особисто отримав копію рішення та додаткового рішення 29 липня 2022 року (а.с. 131).

Відповідно до положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, згідно з якою кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

За приписами ч.1 ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

В силу вимог ч.1 ст.127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Разом із тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

Із практики ЄСПЛ випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження остаточного судового рішення є порушенням принципу resjudicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці ЄСПЛ.

Так, у параграфі 41 рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені ЄСПЛ у справах «Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Виходячи із зазначених критеріїв, ЄСПЛ визнає легітимними обмеженнями встановлені державами-членами Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення ЄСПЛ у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення ЄСПЛ у справі «Перетяка та Шереметьев проти України» від 21 грудня 2010 року).

Особа, яка заявляє клопотання про поновлення встановленого законом процесуального строку, повинна надати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

На підтвердження обставин викладених в клопотанні про поновлення строку, скаржником надано довідку від 04 жовтня 2022 року про проходження ОСОБА_3 амбулаторного лікування у період з 01 вересня 2022 року по 09 вересня 2022 року, також, надано документ від 21 вересня 2022 року, виданий ОСОБА_1 , згідно з яким підставою для проведення аналізу є підозра на COVID-19 (а.с. 138-139).

Згідно з розпискою, копію рішень отримано ОСОБА_3 29 липня 2022 року, тридцять днів з дня вручення йому повного рішення суду від 15 червня 2022 року - 29 серпня 2022 року (28 серпня 2022 року - неділя).

Тобто, надані позивачем докази на підтвердження підстав пропуску строку на апеляційне оскарження у період з 01 по 09 вересня 2022 року, та 21 вересня 2022 року не можуть свідчити про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду, який закінчився 29 серпня 2022 року.

Крім того, слід зазначити, що будучи обізнаними про ухвалення рішення, як зазначено в клопотанні, позивач та його представник у суді першої інстанції не були позбавлені можливості дізнатися про результат розгляду справи та подати апеляційну скаргу в строк, встановлений нормами цивільного процесуального законодавста.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України», за допомогою якого будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи та стадії її розгляду.

Представником позивача є адвокат,який має повну вищу юридичну освіту, зобов`язаний надавати правову допомогу клієнтам, здійснювати їх захист та представництво компетентно і добросовісно, що передбачає знання відповідних норм права. Таким чином, адвокат діє від імені, в інтересах та за згодою свого довірителя, надає особі професійну та кваліфіковану правову допомогу.

З урахуванням викладеного, вказані скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження не є поважними та не свідчать про існування об`єктивних та непереборних труднощів для своєчасного подання апеляційної скарги, з дати отримання судового рішення в межах встановленого процесуального строку.

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ст. 357 ЦПК України при вказаних недоліках апеляційне провадження у справі не може бути відкрито судом апеляційної інстанції та апеляційна скарга залишається без руху для усунення недоліків, а саме: зазначення інших підстав для поновлення строку.

Відповідно до ч. 4 ст. 357 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Керуючись ст .ст. 354, 356, 357 ЦПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Васильцова Ольга Миколаївна, на заочне рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 15 червня 2022 року та додаткове рішення цього ж суду від 30 червня 2022 року залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання зазначених вище вимог у зазначений строк, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.А. Зайцева