Справа № 368/1199/21
Рішення

Іменем України

"17" лютого 2022 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Кириченка В.І.

при секретарі Марчук Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Кагарлицька міська рада Обухівського району Київської області про встановлення факту проживання однією сім`єю, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою та просила встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1985 року по день смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Мотивувала заяву тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її мачуха - ОСОБА_2 . З 1985 року проживали однією сім`єю, ОСОБА_1 та батько ОСОБА_3 , який проживав у цивільному шлюбі з померлою ОСОБА_2 , після його смерті проживала з померлою однією сім`єю до дня її смерті. Весь час я приймала участь у її житті, вели разом спільне господарство, доглянула її до смерті та похоронила за власні кошти.

Після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки розташованої на території Зікрачанської сільської ради Кагарлицького району Київської області, що належить спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 459015, кадастровий номер :02:001:0013, виданий Кагарлицькою районною державною адміністрацією 20 квітня 2005 року.

Відповідно ст. 1264 ЦК України: «У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини».

У листопаді 2021 року я звернулася до приватного нотаріуса Воловенко Олени Петрівни для подання заяви про прийняття спадщини, але у прийнятті заяви мені було відмовлено на тій підставі, що я не являюсь спадкоємцем за законом, заповіту спадкодавець не складала, а факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю повинен встановити суд.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримала та просила задоволити.

Представник заінтересованої особи Кагарлицької міської ради в судове засідання не з`явився, надіслали заяву про розгляд справи у їх відсутність, покладаються на розсуд суду.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла - ОСОБА_2 .

З 1985 року ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та батько ОСОБА_3 , проживали однією сім`єю.

ОСОБА_3 проживав у цивільному шлюбі з померлою ОСОБА_2 , та після його смерті заявник проживала з померлою однією сім`єю до дня її смерті.

Після смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки розташованої на території Зікрачанської сільської ради Кагарлицького району Київської області, що належить спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 459015, кадастровий номер :02:001:0013, виданий Кагарлицькою районною державною адміністрацією 20 квітня 2005 року.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

При цього спадкування у відповідності д ст. 1217 ЦК України, здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені в статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно ст. 1264 ЦК України: «У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини».

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст. 1268 ЦК України).

Згідно інформації приватного нотаріуса Воловенко Р.П. від 20.01.2022 року №18/01-16, щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 - ОСОБА_2 спадкова справа не заводилась.

Відповідно до п.п. 2, 23 Постанови Пленуму ВС України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 р., "якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини". "Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини".

Відповідно до абз.1, 2 п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті З СК ( 2947-14) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтверджується довідкою старости села Халча, с. Воронівка, с. Виселкове, с. Зікрачі від 22.11.2021 року №290 про те, що ОСОБА_1 з 1985 року проживала за адресою: АДРЕСА_1 зі своєю мачухою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 та вела спільне господарство та похоронила її за власні кошти, показами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

А тому слід задоволити заяву та встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1985 року по день смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На підставі ст. 1264 ЦК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» та керуючись статтями 315, 316, 318, 319 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву задоволити.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1985 року по день смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України. Повний текст рішення складено 28.02.2022 року.

Суддя В.І. Кириченко