Справа №760/7924/22
Провадження №2-з/760/445/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2022 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Аксьонова Н.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Дев`ята київська Державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та скасування реєстрації права власності,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Яресько Т.В. звернувся в її інтересах до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Дев`ята київська Державна нотаріальна контора, в якому просить

- встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 23 грудня 2021 року, яке зареєстроване в реєстрі за №4-519, та видане на ім`я ОСОБА_2 та скасувати запис в Спадковому реєстрі про реєстрацію даного свідоцтва;

- скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_2 на спадкове майно, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1

- визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на спадкове майно;

- стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 30000 грн.

Одночасно з позовною заявою подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій представник позивача просить заборонити ОСОБА_2 чи будь-якій іншій особі вчиняти дії направлені на відчуження спадкового майна - квартири за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

В обґрунтування вимог заяви про забезпечення позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_3 , що був зареєстрований та проживав в двокімнатній квартирі загальною площею 45,9 м2 (житлова площа 27,8 м2), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Дана квартира перебувала у його приватній власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іванченком В.Ю., 24 липня 2019 року за реєстровим №3147. На момент смерті батька позивач постійно проживала у його квартирі. 14 січня 2022 року вона звернулася до Дев`ятої Київської Державної нотаріальної контори щодо оформлення спадщини, будучи впевненою, що вона вважається такою, що прийняла спадщину на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, про відмову від неї не заявляла, а також є єдиним спадкоємцем за законом з першої черги спадкоємців за законом. Однак, вона отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки, 23 грудня 2021 року відповідач ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Вважає, що у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину на ім`я ОСОБА_2 , були порушені права позивача, як спадкоємця, оскільки позивач має право на спадщину, що залишилася після смерті її батька, ОСОБА_3 , яку вона не може оформити в зв`язку з видачею відповідачу свідоцтва.

А тому у позивача виникла необхідність у забезпеченні позову, адже у разі невжиття таких заходів

відповідач може відчужити спірне спадкове майно, що значно ускладнить ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких вона звернулася до суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 липня 2022 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М.

Сторони в судове засідання не з`явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає до задоволення.

Частинами першою та другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, за змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Частиною 1 ст.150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії (п.2).

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Судом встановлено, що у поданій позовній заяві позивач просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 23 грудня 2021 року, яке зареєстроване в реєстрі за №4-519, та видане на ім`я ОСОБА_2 , скасувати запис в спадковому реєстрі про реєстрацію даного свідоцтва, а також скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_2 на спадкове майно, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на спадкове майно.

У заяві про забезпечення позову позивач просить забезпечити позов шляхом заборони ОСОБА_2 чи будь-якій іншій особі вчиняти дії направлені на відчуження спадкового майна - квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Конкретний захід забезпечення позову буде помірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Такі висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20).

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hor№sby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgme№ts a№d Decisio№s 1997-II).

Із урахуванням цього, будь-яке можливе забезпечення позову, у випадку найменшої загрози його невиконання, є виправданим, якщо занижує поріг легітимного сподівання особи на захист свого порушеного права, і є законним, необхідним та збалансованим із правами усіх сторін спору.

Враховуючи, що між сторонами дійсно виник спір щодо спадкового майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , суд вважає необхідним застосувати захід забезпечення позову у виді заборони відповідачу ОСОБА_2 чи будь-якій іншій особі вчиняти дії направлені на відчуження вказаного спадкового майна.

Такий вид забезпечення позову буде співмірним із заявленими позивачем вимогами та достатнім для ефективного захисту та поновлення порушених прав та інтересів позивача ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 149, 150-153, 157 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Застосувати захід забезпечення позову у виді заборони ОСОБА_2 чи будь-якій іншій особі вчиняти дії направлені на відчуження спадкового майна - квартири за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

Стягувач - ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Боржник - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання - три роки.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Солом`янського районного

суду міста Києва Н.М. Аксьонова