Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/61/21
Номер провадження 2/711/699/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2022 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючий суддя: Демчика Р.В.

при секретарі Кофановій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпати Автоцентр»,третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Україна» про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення суми вартості автомобіля ,-

ВСТАНОВИВ:

28.12.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ТОВ «Карпати Автоцентр» про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення суми вартості автомобіля.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.01.2021, для розгляду справи №711/61/21, визначено суддю Скляренко В.М.

Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 15 лютого 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, з наданням строку для усунення вказаних в мотивувальній частині ухвали недоліків.

Ухвалою суду від 07 травня 2021 року передано позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Карпати Автоцентр» про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення суми вартості автомобіля до Першотравневого районного суду м.Чернівці.

12.07.2021 року ухвалою судді Першотравневого районного суду м.Чернівці позовну заяву передано за підсудністю до Садгірського районного суду м.Чернівці.

12.08.2021 року ухвалою судді Садгірського районного суду м.Чернівці клопотання позивача ОСОБА_1 про передачу справи по підсудності задоволено та передано цивільну справу №711/61/21 до Придніпровського районного суду м.Черкаси

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.08.2021, для розгляду справи №711/61/21, визначено суддю Демчика Р.В..

Ухвалою суду 02 вересня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження х повідомленням сторін.

24.09.2021 року генеральним директором ТзОВ «Карпати Автоцентр» - Роман І.А. подано відзив на позовну заяву.

14 грудня 2021 року ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, заява представника відповідача ТОВ «Карпати Автоцентр» задоволена та залучено до участі у справі, в якості третьої особи ТОВ «Порше Україна».

26 травня 2022 року ухвалою суду підготовче провадження у цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про причину неявки не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача також в судове засідання не з`явився, про причину неявки не повідомив, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Надаючи оцінку поведінці позивача, суд бере до уваги, що з дати постановлення судом ухвали про відкриття провадження у даній справі (02.09.2021 року) були призначені судові засідання, проте в жодне з них позивач не з`явився, причину неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Так, в судові засідання, які призначалися на 26.05.2022 року, 16.08.2022 року, 17.10.2022 року та на 09.11.2022 року позивач не з`являвся. Причину неявки суду не повідомляв. Отже, позивач будучи належним чином повідомленим декілька разів поспіль не з`явився в судові засідання на виклик суду.

Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

У відповідності до ч.1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Відповідно до ч.5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання позивача без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його не з`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його не з`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Наведені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 20 червня 2019 року у справі № 522/7428/15, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 27 березня 2020 року у справі № 522/22303/14-ц, від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18, від 11 березня 2021 року у справі № 558/9/18.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що положення закону направлене на дотримання розумних строків розгляду справи і недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з`являються до суду.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно положень, визначених у постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» № 11 від 17 жовтня 2014 року, при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, серед іншого, розумність строків розгляду справи судом (п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші)

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях наголошує на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 10 липня 2017 року у справі «Гінчо проти Португалії» Європейський суд з прав людини зазначив, що держави-учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім цього суд звертає увагу на наступне.

В рішенні від 26 квітня 2007 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п. 27).

Відповідно до частин 1 та 3 статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень міститься текст ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 вересня 2021 року про прийняття справи до провадження суддею Демчиком Р.В. та призначення судового засідання у справі.

Вказане свідчить, що позивач мав можливість слідкувати за станом розгляду справи.

Відповідно до загальних норм процесуального Кодексу права та обов`язки сторін є рівними і сторони спору мають право на справедливий суд та обов`язок сприяти суду у справедливому розгляді справи шляхом добросовісної поведінки та надання доказів.

Добросовісність учасників судового процесу зокрема полягає у тому щоб при обізнаності з судовими процедурами, правами та обов`язками, правилами поведінки виконувати усі правила та приймати заходи до обізнаності про хід судового процесу при дотриманні судовими органами обов`язку проінформувати про такі процедури та процедурні рішення.

Такі висновки також виклав Верховний Суд в постанові від 31 січня 2019 року в справі №753/21967/15-ц.

За вищевикладених обставин суд вважає, що відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства позов підлягає залишенню без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання, яким не надано будь яких заяв і доказів на підтвердження підстав неявки, відповідно яких суд міг би з`ясувати поважність причин такої неявки, та відсутність заяви про розгляд справи без позивача.

Згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі вищевикладеного і керуючись ст.ст.3, 13, 43, 131, 223, 257, 258, 260 Цивільно-процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпати Автоцентр»,третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Україна» про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення суми вартості автомобіля залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачеві, що особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд міста Черкаси шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання копії ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: Р. В. Демчик