Справа №464/4000/22
пр № 2-з/464/106/22
У Х В А Л А

15 грудня 2022 року м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова в складі

головуючого-судді Мички Б.Р.

з участю секретаря Воловець Ю.І.

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Добушовського Ореста Васильовича про забезпечення позову у цивільній справі №464/4000/22 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом знесення самочинно збудованого нерухомого майна-

встановив:

У провадженні Сихівського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом знесення самочинно збудованого нерухомого майна.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 20.09.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

14.12.2022 через канцелярію суду представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_7 подав до суду заяву про забезпечення позову. В обґрунтування такої посилається на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками земельної ділянки на АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:004:0207, загальною площею 0,1000 га, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). ОСОБА_1 належить на праві спільної часткової власності Ѕ житлового будинку з господарськими будівлями, відповідно до Свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 1-8590, виданого державним нотаріусом Першої Львівської державної нотаріальної контори Квартенко А.В. 17 листопада 1981 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11 червня 2020 року №212168758. Іншим співвласником Ѕ частки житлового будинку та господарських будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 , яка отримала ј частку житлового будинку у власність за договором дарування, серія та №4032 від 18 червня 2020 та ј частку житлового будинку за договором дарування, серія та №4266 від 25 червня 2020, виданого нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Шафран Р.І. Відповідачі у справі є власниками суміжних земельних ділянок на АДРЕСА_2 : ОСОБА_3 (кадастровий номер :03:004:0167), ОСОБА_4 (кадастровий номер :03:004:0168), ОСОБА_5 (кадастровий номер :03:004:0169), ОСОБА_6 (кадастровий номер :03:004:0170). Між сторонами існує конфлікт з приводу розпочатого самовільного будівництва індивідуальних житлових будинків впритул до житлового будинку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з порушенням державних будівельних, протипожежних та санітарних норм та без дозвільних документів на здійснення будівельних робіт, зокрема, без наказу про надання вихідних даних для здійснення будівництва, без погодженого будівельного паспорта (робочого проекту) та без повідомлення про початок виконання будівельних робіт, чим порушено вимоги Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Відповідачі у справі, ігноруючи вимоги державних будівельних, санітарних та протипожежних норм, нехтуючими проханнями позивачів не здійснювати будівництво, активно продовжують самочинні будівельні роботи на об`єктах будівництва. Станом на сьогоднішній день відповідачі завершують перекриття 3 (третього) поверху (копії фотографій від 21 листопада 2022 року додаються). Вказали, що проведення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з порушенням державних будівльних норм будівельних робіт на земельних ділянках, кадастрові номери: :03:004:0167), :03:004:0168), :03:004:0169), :03:004:0170), розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , може призвести до завдання шкоди правам, свободам та інтересам позивачів, а відтак може істотно ускладнити або взагалі унеможливити ефективний захист та поновлення порушених прав позивачів, за захистом яких вони звернулися до суду із позовом.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

З урахуванням наведеного, сторони в судове засідання не викликались, оскільки суд прийшов до висновку про розгляд вказаної заяви за їх відсутності у відповідності до положень ч.1 ст.153 ЦПК України.

При цьому, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

У постанові Верховного Суду України від 25.05.2016 року, прийнятій за результатами розгляду справи №6-605цс16, викладено правову позицію, відповідно до якої метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Так, відповідно до положень ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч.2 ст.149 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч.1,2ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншимособам вчинятидії щодопредмета споруабо здійснюватиплатежі,або передаватимайно відповідачевічи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

У відповідності з роз`ясненнями, викладеними в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як вбачається із роз`яснень п.6 названої Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до п. 10 Постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в рішенні «Іванов проти України», право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції»). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії»). Необґрунтована затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення становить порушення Конвенції (рішення у справі «Бурдов проти Росії»).

У рішенні Конституційного Суду України від 16 червня 2011 року №5-рп/2011 у справі № 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого ст.55 Конституції України.

Крім того, Конституційний Суд України у пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

ЄСПЛ у рішенні від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 27 листопада 2019 року у справі № 331/3944/18 (провадження № 61-11311св19).

Згідно з ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

З огляду на вищезазначене, вивчивши матеріали позову та заяву про забезпечення позову, оглянувши долучені документи до таких, в їх сукупності та виходячи із обставин справи, беручи до уваги те, що між сторонами виник спір з приводу усунення перешкод у користуванні майном шляхом знесення самочинно збудованого нерухомого майна, виходячи із засад розумності та обґрунтованості вимог представника позивача щодо забезпечення позову, а оскільки невжиття заходів забезпечення позову, в даному випадку, може істотно ускладнити ефективний захист прав та інтересів позивача за захистом яких він звернувся до суду, а тому суд вважає, що слід забезпечити позов шляхом заборони ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та будь-яким особам проведення будь-яких підготовчих, будівельних та інших робіт з будівництва житлових будинків на земельних ділянках, кадастрові номери: :03:004:0167), :03:004:0168), :03:004:0169), :03:004:0170), розташованих за адресою: АДРЕСА_3 , та заборонити ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації права власності на новозбудовані житлові будинки, які розташовані на земельних ділянках, кадастрові номери: :03:004:0167), :03:004:0168), :03:004:0169), :03:004:0170), розташованих за адресою: АДРЕСА_3 .

Разом з тим, даний спосіб забезпечення позову передбачений законом та при обранні способу забезпечення позову судом були враховані інтереси як позивачів так і відповідачів.

При цьому суд виходив з того, що даний вид забезпечення позову не призведе до обмеження прав сторін, а слугуватимуть заходом запобігання можливих порушень прав позивача. Вжиття такого заходу не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, оскільки спрямовано лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи.

Керуючись ст. ст.149-153,222, 247, 259-261, 353-355ЦПК України -

п о с т а н о в и в:

заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Добушовського Ореста Васильовича про забезпечення позову задовольнити.

Заборони ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та будь-яким особам проведення будь-яких підготовчих, будівельних та інших робіт з будівництва житлових будинків на земельних ділянках, кадастрові номери: :03:004:0167), :03:004:0168), :03:004:0169), :03:004:0170), розташованих за адресою: АДРЕСА_3 , та заборонити ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації права власності на новозбудовані житлові будинки, які розташовані на земельних ділянках, кадастрові номери: :03:004:0167), :03:004:0168), :03:004:0169), :03:004:0170), розташованих за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвала суду підлягає до негайного виконання.

Стягувач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Стягувач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Боржник: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_4

Боржник: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_5 .

Боржник: ОСОБА_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_6 .

Боржник: ОСОБА_6 , місце проживання: АДРЕСА_7 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 15.12.2022 року.

Суддя: Мичка Б.Р.