Справа 206/1280/22
Провадження 2/206/611/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.22 м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого: судді Черткової Н.І.,

за участю секретаря судового засідання - Ланного В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання договору оренди землі припиненим,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Дніпровської міської ради про визнання договору оренди землі припиненим. Позов мотивує тим, що 10.05.2006 між нею та Дніпропетровською міською радою в особі першого заступника міського голови Крупського А.Ф. було укладено договір оренди землі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і зареєстрована в Державному реєстрі земель за кадастровим номером :09:007:0038, загальною площею 0,5564 га.

Позивач вказав, що 25.06.2008 між нею та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений 25.06.2008 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кулінічем С.А., згідно умов якого, позивач зобов`язалася передати у власність, належну їй на праві приватної власності, частину комплексу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 приймає у власність та оплачує суму грошей за частину комплексу. 17.06.2013 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу будівель та споруд, посвідчений 17.06.2013 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Сисоєнко І.В., за умовами якого продавець передає у власність, а покупці приймають будівлі та споруди, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

27.07.2016 Дніпропетровською міською радою VІІ скликання було прийнято рішення № 119/12 Про припинення ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , права користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , яке підписано міським головою Філатовим Б.А., а саме було вирішено зареєструвати право комунальної власності на земельну ділянку, площею 0,5564 га (кадастровий номер :09:007:0038) по АДРЕСА_3 за територіальною громадою м. Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради; договір оренди землі від 10.05.2006 посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Козіною А.В.припинити шляхом розірвання за взаємною згодою сторін, уклавши договір про розірвання цього договору оренди землі, а право користування ОСОБА_1 земельною ділянкою по АДРЕСА_3 визнати таким, що припинилось, з умовами, що ОСОБА_1 має сплатити оренду плату за один рік з моменту прийняття цього рішення, якщо протягом зазначеного періоду не надійшло пропозицій від інших осіб на укладання договору оренди землі на тих самих умовах з наданням відповідної документації з землеустрою.

Вирішено також зобов`язати ОСОБА_1 у тримісячний строк з моменту прийняття цього рішення укласти з міською радою в установленому порядку договір про розірвання договору оренди землі; здійснити нотаріальне посвідчення договору та провести державну реєстрацію прав за цим договором.

Позивач вказав, що їй на праві власності належали комплекс, будівлі та споруди за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 17 жовтня 2003 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Підберезною Н.В., зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за реєстровим номером № 3343, право власності 18 березня 2004 року зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, витяг № 3102882, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2278915.

ОСОБА_1 зазначила, що з 17.06.2013 у неї остаточно припинено право власності на нерухоме майно (будівлі, споруди) за адресою: АДРЕСА_1 , а власниками вказаного нерухомого майна сталі інші особи.

ОСОБА_1 в обгрунтування позовних вимог зазначила, що у зв`язку з набуттям ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 права власності на нерухоме майно, що розташоване на спірній земельній ділянці, в силу прямої законодавчої вказівки до цих фізичних осіб як до нових набувачів (власників) перейшло право користування земельною ділянкою, на якій воно розміщене, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника. При цьому, документальне оформлення вибуття з договору оренди попереднього орендаря ОСОБА_1 не впливає на обсяг прав нових власників майна - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки умови основного договору оренди для осіб, яким перейшло право власності на будівлі та споруди, що розташовані на орендованій земельній ділянці, залишаються незмінними з моменту укладення сторонами договору купівлі-продажу, а, отже, момент звернення нового власника майна до орендодавця щодо внесення змін до такого договору оренди не впливає на обсяг прав та умови договору, що встановлені для попереднього землекористувача в силу прямої норми закону.

Договором про відчуження нерухомого майна припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташоване таке нерухоме майно.

Отже, враховуючи викладене, після відчуження об`єкта нерухомості, розташованого на орендованій земельній ділянці, договір оренди землі у відповідній частині припиняється щодо ОСОБА_1 , однак діє на тих самих умовах стосовно нових власників нерухомості ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ), які з моменту набуття такого права набувають також права оренди земельної ділянки, на якій це майно розміщене, а, отже, й відповідні права та обов`язки.

Таким чином позивач вказав, що вона з моменту укладення договорів купівлі-продажу (25.06.2008, 17.06.2013) та посвідчення їх нотаріусом у встановленому порядку, до цих правовідносин вже не має жодного відношення, оскільки юридичний зв`язок ОСОБА_1 із будівлями та спорудами та із земельною ділянкою припинився, а реалізація подальших відповідних дій закон пов`язує саме із власниками нерухомості та землі.

ОСОБА_1 вказала, що зверталася до Дніпропетровської міської ради із заявами від 14.02.2014 вх. № 36/975, від 01.09.2015 вх. № 36/4905 та від 22.09.2015 вх. № 36/4905, в яких просила припинити її право оренди щодо земельної ділянки, а Дніпропетровська міська рада, враховуючи обізнаність про факт відчуження об`єкта нерухомості, розташованого на орендованій земельній ділянці, замість вчинення належних юридичних дій з новими власниками нерухомості, своїм рішенням від 27.07.2016 вирішила ігнорувати пряму норму закону, ще й покласти на позивача тягар чужих зобов`язань, оскільки остання, на думку відповідача, має сплатити орендну плату за один рік з моменту прийняття цього рішення, та вимагає від ОСОБА_1 укладення договору про розірвання договору оренди землі, при тому, що такий договір про розірвання мав бути укладений у тримісячний строк з 27.07.2016.

Отже, Дніпровська міська рада відмовила ОСОБА_1 у визнанні її права на припинення права оренди, тобто, не визнає обставини припинення договору відповідно до закону.

За таких обставин, ОСОБА_1 змушена звернутися до суду за захистом своїх прав, які не визнаються Дніпровською міською радою.

Ухвалою Самарського районного суд м. Дніпропетровська від 17.05.2022 відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 03.08.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представником позивача ОСОБА_5 до суду скеровано письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення судом заочного рішення, не заперечував.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, скерував до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнає у повному обсязі.

Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз`яснено, що відповідно до статей 55,124 Конституції України та статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно зі ст. ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках.

Судом встановлено, що 10.05.2006 між ОСОБА_1 та Дніпропетровською міською радою в особі першого заступника міського голови Крупського А.Ф. було укладено договір оренди землі яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і зареєстрована в Державному реєстрі земель за кадастровим номером :09:007:0038, загальною площею 0,5564 га.

З`ясовано, що 25.06.2008 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений 25.06.2008 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кулінічем С.А., згідно умов якого позивач зобов`язалася передала у власність належну їй на праві приватної власності частину комплексу, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , а ОСОБА_2 прийняла у власність та оплачує суму грошей за частину комплексу.

Окрім того, 17.06.2013 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу будівель та споруд, посвідчений 17.06.2013 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Сисоєнко І.В., за умовами якого продавець передає у власність, а покупці приймають будівлі та споруди, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

Встановлено, що 27.07.2016 Дніпропетровською міською радою VІІ скликання було прийнято рішення № 119/12 Про припинення ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , права користування земельною ділянкою по АДРЕСА_3 , яке підписано міським головою Філатовим Б.А., а саме було вирішено зареєструвати право комунальної власності на земельну ділянку, площею 0,5564 га (кадастровий номер :09:007:0038) по АДРЕСА_3 за територіальною громадою м. Дніпропетровська, в особі Дніпропетровської міської ради; договір оренди землі від 10.05.2006 посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Козіною А.В.припинити шляхом розірвання за взаємною згодою сторін, уклавши договір про розірвання цього договору оренди землі, а право користування ОСОБА_1 земельною ділянкою по АДРЕСА_3 визнати таким, що припинилось, з умовами, що ОСОБА_1 має мплатити оренду плату за один рік з моменту прийняття цього рішення, якщо протягом зазначеного періоду не надійшло пропозицій від інших осіб на укладання договору оренди землі на тих самих умовах з наданням відповідної документації з землеустрою. Зобов`язано ОСОБА_1 у тримісячний строк з моменту прийняття цього рішення укласти з міською радою в установленому порядку договір про розірвання договору оренди землі; здійснити нотаріальне посвідчення договору та провести державну реєстрацію прав за цим договором.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належали комплекс, будівлі та споруди за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 17 жовтня 2003 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Підберезною Н.В., зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за реєстровим номером № 3343, право власності 18 березня 2004 року зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, витяг № 3102882, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2278915.

Однак, з 17.06.2013 у ОСОБА_1 остаточно припинено право власності на нерухоме майно (будівлі, споруди) за адресою: АДРЕСА_1 , а власниками такого нерухомого майна сталі інші особи.

Таким чином, у зв`язку з набуттям ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 права власності на нерухоме майно, що розташоване на спірній земельній ділянці, в силу прямої законодавчої вказівки до цих фізичних осіб, як до нових набувачів (власників) перейшло право користування земельною ділянкою, на якій воно розміщене, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника.

При цьому, документальне оформлення вибуття з договору оренди попереднього орендаря ОСОБА_1 не впливає на обсяг прав нових власників майна ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ), оскільки умови основного договору оренди для осіб, яким перейшло право власності на будівлі та споруди, що розташовані на орендованій земельній ділянці, залишаються незмінними з моменту укладення сторонами договору купівлі-продажу, а, отже, момент звернення нового власника майна до орендодавця щодо внесення змін до такого договору оренди не впливає на обсяг прав та умови договору, що встановлені для попереднього землекористувача в силу прямої норми закону.

Договором про відчуження нерухомого майна припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташоване таке нерухоме майно.

Отже, враховуючи викладене, після відчуження об`єкта нерухомості, розташованого на орендованій земельній ділянці, договір оренди землі у відповідній частині припиняється щодо ОСОБА_1 , однак діє на тих самих умовах стосовно нових власників нерухомості ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ), які з моменту набуття такого права набувають також права оренди земельної ділянки, на якій це майно розміщене, а, отже, й відповідні права та обов`язки.

Відповідно до положень статті 80 ЗК України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

За змістом статей 122, 123, 124 ЗК України України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до положень статті 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

У частині 1 статті 377 цього Кодексу визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно з частиною 2 статті 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

За змістом частини 3 статті 7 Закону України «Про оренду землі» до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

У розумінні наведених положень законодавства при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду (відповідно до договору, який містить необхідні за закономістотні умови), право попереднього користувача земельною ділянкою припиняється в силу прямої вказівки закону без припинення у цілому договору оренди земельної ділянки. Відповідно, новий власник об`єкта нерухомості, якому переходить право оренди, набуває права оренди за чинним договором оренди, а не у порядку повторного надання земельної ділянки, при цьому на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі №910/20774/17, від 27 лютого 2019 року у справі №913/661/17.

Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно зі статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці.

У разі переходу права власності на нерухомість заміна орендаря земельної ділянки у відповідному чинному договорі оренди землі відбувається автоматично, в силу прямої норми закону, незалежно від того, чи відбулося документальне переоформлення орендних правовідносин шляхом внесення змін у договір стосовно орендаря, оскільки переоформлення лише формально відображає те, що прямо закріплено в законі.

З урахуванням вищенаведених правових норм та встановлених обставин, у зв`язку з тим,що після відчуження об`єкта нерухомості, розташованого на орендованій земельній ділянці, договір оренди землі у відповідній частині припиняється щодо ОСОБА_1 , однак діє на тих самих умовах стосовно нових власників нерухомості ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ), які з моменту набуття такого права набувають також права оренди земельної ділянки, на якій це майно розміщене, а, отже, й відповідні права та обов`язки., що розташоване на спірній земельній ділянці, в силу прямої законодавчої вказівки до неї як до нового набувача (власника) перейшло право користування земельною ділянкою, на якій воно розміщене, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

При цьому, документальне оформлення вибуття з договору оренди попереднього орендаря (землекористувача) не впливає на обсяг права нового власника майна, оскільки умови основного договору оренди для особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, залишаються незмінними з моменту укладення сторонами договору купівлі-продажу, а, отже, момент звернення нового власника майна до орендодавця щодо внесення змін до такого договору оренди не впливає на обсяг прав та умови договору, що встановлені для попереднього землекористувача в силу прямої норми закону.

Договором про відчуження нерухомого майна припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташоване таке нерухоме майно.

Отже, враховуючи викладене, після відчуження об`єкта нерухомості, розташованого на орендованій земельній ділянці, договір оренди землі у відповідній частині припиняється щодо відчужувача, однак діє на тих самих умовах стосовно нового власника нерухомості, який з моменту набуття такого права набуває також права оренди земельної ділянки, на якій це майно розміщене, а, отже, й відповідні права та обов`язки.

Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04 липня 2019 року у справі № 911/2244/18.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України. Цією ж статтею визначено і орієнтовний перелік способів захисту. В пункті 7 частини другої статті 16 ЦК України визначено припинення правовідношення, як один із способів захисту цивільних прав.

Укладення між сторонами договору оренди землі стало підставою для виникнення між ними прав та обов`язків з приводу виконання умов вказаного договору.

Слід зазначити, що у разі існування між сторонами, які перебувають між собою в певних правовідношеннях, спору про припинення зобов`язань за договором, такий спір може бути передано на вирішення суду, а вимога про визнання припиненими зобов`язань за договором по суті є вимогою про припинення правовідносин за цим договором, що відповідає передбаченим статтею 16 ЦК України способам захисту.

Таким чином, припинення договору оренди щодо попереднього орендаря у зв`язку із відчуженням об`єкта нерухомості на цій земельній ділянці іншій особі відбувається відповідно до закону і не потребує звернення до суду. За наявності спору, коли орендодавець не визнає або заперечує факт припинення договору оренди землі на підставі закону, колишній орендар вправі звернутися до суду за захистом свого оспорюваного права.

Незважаючи на те, що Дніпровська міська рада своїм рішенням від 27.07.2016 визнала договір оренди землі від 10.05.2006 таким, що припинений, але, відповідно до змісту цього рішення, зобов`язала ОСОБА_1 сплатити орендну плату за один рік з моменту прийняття рішення, припинити договір шляхом розірвання за взаємною згодою сторін, уклавши договір про розірвання цього договору оренди земельної ділянки.

Вищезазначені умови договору свідчать про те, що фактично Дніпровська міська рада не визнала обставини припинення договору оренди відповідно до закону.

У позивача ОСОБА_1 17.06.2013 остаточно припинено право власності на нерухоме майно (будівлі, споруди) за адресою:

АДРЕСА_1 , а власниками такого нерухомого майна сталі інші особи.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги законними і обгрунтованими, і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 992,40 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПКУкраїни, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання договору оренди землі припиненим, - задовольнити.

Визнати договір оренди землі, укладений між ОСОБА_1 та Дніпропетровською міською радою 10 травня 2016 року щодо земельної ділянки, площею 0,5564 га за кадастровим номером :09:007:0038, розташованої за адресою АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101) в частині ОСОБА_1 припиненим з 17 червня 2013 року.

Стягнути з Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві гривні), 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 ЦПК України рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач: Дніпровська міська рада, , м. Дніпро, вул. Дмитра Яворницького, буд. 75.

Повний текст рішення суду складено 27 грудня 2022 року.

Cуддя: Н.І. Черткова