1Справа № 335/1214/22 2-з/335/60/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про повернення заяви про забезпечення позову
23 лютого 2022 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Соболєвої І.П., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до комунального підприємства «Готель Україна» Запорізької обласної ради про стягнення заборгованості із заробітної плати, грошової компенсації за невикористану відпустку, стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди,
07.02.2022 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до комунального підприємства «Готель Україна» Запорізької обласної ради, в якій позивач просить суд стягнути з КП «Готель Україна» ЗОР заборгованість із заробітної плати за період з 01.06.2020 по 21.01.2021 в розмірі 40 986,56 грн., суму компенсації за невикористану відпустку в розмірі 4 111,95 грн., компенсацію втрат частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати в розмірі 4 316,82 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 21.01.2021 по день винесення судового рішення, розмір якого станом на 21.01.2022 становить 61 872, 88 грн., а також моральну шкоду в сумі 10 000,00 грн., та судові витрати.
Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.02.2022 вказану позовну заяву залишено без руху, встановлено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання суду відповідного платіжного документа про сплату судового збору розміром 992,40 грн., за реквізитами, зазначеними у мотивувальній частині цієї ухвали, 7 днів з дня вручення копії ухвали.
Станом на 23.02.2022 відомості про отримання позивачем копії вказаної ухвали відсутні, відповідне поштове повідомлення до суду не поверталось, а недоліки позовної заяви не усунуто.
Отже, станом на 23.02.2022 питання про відкриття провадження у справі не вирішено.
Однак, 22.02.2022 ОСОБА_2 подала заяву про забезпечення позову, в якій просила заборонити всім державним реєстраторам в розумінні вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», приватним нотаріусам проводити будь-які реєстраційні дії відносно Комунального підприємства «Готель «Україна» Запорізької обласної ради в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Вивчивши зміст поданої заяви, доходжу висновку, що вона не відповідає вимогам ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).
Так, відповідно до ч. 6 ст. 151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
Відповідно до вимог пп. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду заяви про забезпечення доказів або позову, яка подана фізичною особою, становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2022 року установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб 2 481 грн.
Таким чином, в даному випадку ОСОБА_1 мала сплатити судовий збір розміром 496,20 грн.
Разом із тим, судовий збір за подання заяви не сплачено та квитанції чи іншого платіжного документу до заяви не долучено.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
Відповідно до статті 1 цього Закону судовим збором є збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
Позивач у заяві про забезпечення позову посилається на положення п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», якою встановлено пільги щодо сплати судового збору, зокрема, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
В цей же час, на підставі статті 2 Закону України «Про оплату праці» структуру заробітної плати можна визначити, беручи до уваги положення Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713 (далі Інструкція № 114/8713), розробленої відповідно до Закону України від 17 вересня 1992 року N 2614-XII «Про державну статистику» та Закону України «Про оплату праці» з урахуванням міжнародних рекомендацій у системі статистики оплати праці й стандартів Системи національних рахунків (за змістом преамбули цієї Інструкції).
Відповідно до пункту 1.3 Інструкції № 114/8713 для оцінки розміру заробітної плати найманих працівників застосовується показник фонду оплати праці. До фонду оплати праці включаються нарахування найманим працівникам у грошовій та натуральній формі (оцінені в грошовому вираженні) за відпрацьований та невідпрацьований час, який підлягає оплаті, або за виконану роботу незалежно від джерела фінансування цих виплат. Фонд оплати праці складається з: фонду основної заробітної плати; фонду додаткової заробітної плати; інших заохочувальних та компенсаційних виплат.
При цьому, відповідно до пп. 2.2.8, 2.2.12 п. 2.2 вказаної Інструкції до складу фонду додаткової заробітної плати входять суми компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати, оплата, а також суми грошових компенсацій у разі невикористання щорічних (основної та додаткових) відпусток та додаткових відпусток працівникам, які мають дітей, у розмірах, передбачених законодавством.
Однак, з урахуванням п. 3.9 Інструкції № 114/8713 суми, нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні є іншими виплатами, що не належать до фонду оплати праці, а відтак і не можуть вважатися заробітною платою. Відтак, ОСОБА_1 не звільняється від сплати судового збору за позовними вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 61 872, 88 грн.
Також в законі відсутні пільги щодо звільнення від сплати судового збору за позовними вимогами про стягнення моральної шкоди, розмір якої позивач визначила в сумі 10 000 грн.
Більш того, Закон України «Про судовий збір» взагалі не містить пільг для будь-яких осіб, які звертаються до суду саме із заявою про забезпечення позову.
Таким чином, при поданні заяви про забезпечення позову, який повинен бути оплачений судовим збором, судовий збір підлягає сплаті на загальних підставах.
Відповідно до вимог ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.
Враховуючи, що заява не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, а саме за її подання не сплачений судовий збір, вважаю за необхідне відповідно до вказаних вимог процесуального закону повернути заяву особі, яка її подала.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 151, 153, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до комунального підприємства «Готель Україна» Запорізької обласної ради про стягнення заборгованості із заробітної плати, грошової компенсації за невикористану відпустку, стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди повернути особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду в 15-денний строк з дня її постановлення.

Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.П. Соболєва