КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 373/974/21 Головуючий у суді І інстанції Лебідь В.В.
У Х В А Л А

29 грудня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Ігнатченко Н.В., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 5 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, зміну підстави і дати звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 5 липня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, 4 жовтня 2022 року позивач через представника - адвокат Панченко Т.А. звернулася з апеляційною скаргою із пропуском строків, встановлених статтею 354 ЦПК України.

Згідно із вимогами статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

У відповідності до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В апеляційній скарзі порушено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження у зв`язку з тим, що в судовому засіданні 5 липня 2022 року судом проголошено лише вступну та резолютивну частини оскаржуваного судового рішення, складання його повного тексту відкладено до 10 липня 2022 року, однак до цього часу повний текст рішення не виготовлений і на заяви представника позивача від 22 липня та 5 вересня 2022 року копія рішення надана не була, що позбавляє можливості належного обґрунтування апеляційної скарги.

За статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року таке право повинно бути забезпечено судовими процедурами, які повинні бути справедливими. Для того, щоб доступ до суду був ефективним особа повинна мати чітку практичну можливість подання скарги, а тлумачення законодавства не повинно бути надто суворим, не порушувати саму сутність права.

Зважаючи на те, що представник позивача навела обставини, які підтверджуються наявними у матеріалах справи та наданими доказами, узгоджуються з процесуальними нормами закону, а також відомостями, які перебувають у відкритому доступі в ЄДРСР, апеляційний суд, з огляду на принцип забезпечення права на апеляційний перегляд судового рішення, вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, тому він підлягає поновленню.

Проте подана апеляційна скарга не може бути прийнята до провадження, оскільки не відповідає вимогам статті 356 ЦПК України.

Згідно із пунктом 3 частини четвертої та частини п`ятої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.

За подання апеляційної скарги судовий збір не сплачено, а представник позивача у скарзі вказала, що ОСОБА_1 повністю звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», як позивач у справі про незаконність звільнення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 8 лютого 2022 року у справі № 755/12623/19 зроблено правовий висновок про те, що середній заробіток за час вимушеного прогулу входить до структури заробітної плати, бо є заробітною платою. Спір щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який виник у зв`язку з незаконним звільненням працівника, який був позбавлений можливості виконувати роботу не зі своєї вини, є трудовим спором, пов`язаним з недотриманням законодавства про працю та про оплату праці.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. У той же час, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

Як свідчать матеріали справи, в межах даної справи предметом судового розгляду в суді першої інстанції були такі позовні вимоги ОСОБА_1 :

- визнати незаконним та скасувати наказ ФОП ОСОБА_2 № 6 від 15 березня 2021 року про її звільнення на підставі пункту 2 статті 41 КЗпП України у зв`язку із втратою довіри з 15 березня 2021 року;

- змінити підставу її звільнення на пункт 1 статті 40 КзПП України (ліквідація роботодавця) та дату звільнення на 6 вересня 2021 року;

- стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16 березня 2021 року по 6 вересня 2021 року у розмірі 18 456,38 грн (а.с. 103-107).

Аналіз вищевказаних позовних вимог в контексті положень Закону України «Про судовий збір» та обґрунтувань пред`явленого позову (з урахувань зміни предмета позову) свідчить, що позивач звільнена від сплати судового збору лише в частині оскарження незадоволених вимог стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Натомість посилання представника позивача в апеляційній скарзі не дають обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору за подання апеляційної скарги у повному обсязі, а саме щодо оскарження рішення суду першої інстанції в частині незадоволених позовних про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, зміну підстави і дати звільнення.

Ураховуючи вищезазначене, підстав вважати, що позивач повністю звільнена від сплати судового збору немає, а тому їй необхідно сплатити судовий збір.

Підпунктом 2.2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI) установлено, що за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру судовий збір становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з розрахунку на місяць у 2021 році згідно вимог Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» складав 2 270,00 грн.

При цьому положеннями частини третьої статті 6 Закону № 3674-VI встановлено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

За підпунктом 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду установлена в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум) (частина четверта статті 6 Закону № 3674-VI).

Ураховуючи категорію спору, характер та кількісний вимір незадоволених позовних вимог ОСОБА_1 , а також вимоги її апеляційної скарги, розмір судового збору в даному випадку становить 2 724,00 грн (2 270 грн х 0,4 х 2 вимоги х 150 %).

Апеляційна скарга повинна бути оплачена судовим збором на рахунок отримувача:UA0026010; код класифікації доходів бюджету: 22030101; отримувач коштів: ГУК у Солом. р-ні/Соломян. р-н, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38050812.

Призначення платежу: *;101; реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи; судовий збір, за а/с ОСОБА_1 на рішення від5 липня 2022 року по справі № 373/974/21, Київський апеляційний суд.

Документи, що підтверджують сплату судового збору подаються до Київського апеляційного суду в оригіналі або належним чином засвідченні копії.

За правилом частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, тому апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення вказаних вище недоліків.

Керуючись статтями 127, 185, 354, 356, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 5 липня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 5 липня 2022 року залишити без руху та встановити строк для усунення її недоліків десять днів з моменту отримання копії даної ухвали, в іншому випадку апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Н.В. Ігнатченко