Справа № 289/1807/22
Номер провадження 2/289/457/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2022 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Мельника О.В., за участю секретаря судового засідання Галькевич Ю.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце знаходження / місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Ставецького старостинського округу Радомишльської міської ради Житомирської області (місце знаходження / місце проживання:вул. Центральна, 21, с. Ставки, Житомирський р-н, Житомирська обл., 12255) про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовом та просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері право на земельну частку(пай).

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 . При житті батько мав право на земельну частку (пай) площею 2,67 га із земель, що на території Ставецького старостинського округу Житомирського району, Житомирської області. Спадщину після його смерті прийняла, але не оформила прав його дружина, мати позивачки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач має намір оформити свої спадкові права, однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай), на яку за життя мала право ОСОБА_3 після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 вона не може, так як відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, а саме оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_2 .

Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав, просив їх задоволити.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що підлягає до задоволення.

За змістом ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частинами 1, 3 ст. 1268, частиною 1 ст. 1269, частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до ч. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради.

З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Стаття 530 ЦК Української РСР передбачає, що при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Стаття 549 ЦК Української РСР визнає, що спадкоємець прийняв спадщину: 1)якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2)якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що також підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 виданим повторно Радомишльським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 24.09.2022.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 виданим повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Радомишльського району управління юстиції Житомирської області від 27.01.2012.

З витягу реєстрації в Спадковому реєстрі за № 906798 від 30.05.2022 року вбачається, що після смерті ОСОБА_3 заведена спадкова справа за номером 69325607.

Згідно довідки Ставецького старостинського округу Радомишльської міської ради Житомирського району Житомирської області від 07.06.2022 за № 216 ОСОБА_2 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_2 . На день його смерті та після шести місяців після смерті в цьому будинку проживала та була зареєстрована ОСОБА_3 , яка фактично прийняла спадщину.

Родинні відносини позивача з спадкоємцем підтверджуються свідоцтвом про народження № НОМЕР_3 , в якому батьками ОСОБА_4 (яка після шлюбу обрала собі прізвище ОСОБА_5 , свідоцтво серії НОМЕР_4 ) є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

З довідки Ставецького старостинського округу Радомишльської міської ради Житомирського району Житомирської області від 26.09.2022 за № 415 вбачається, що згідно списку громадян співвласників СТОВ СНЦ «Поліський» ОСОБА_2 мав право на земельну частку (пай) площею 2,67 га із земель, що на території Ставецького старостинського округу Житомирського району, Житомирської області: номер поля 477- сінокос, номер поля 758- рілля, номер у списку 680.

З постанови приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу за № /02-31/242 від 17.09.2022 року вбачається, що нотаріусом відмовлено ОСОБА_1 в отриманні свідоцтва про право на спадщину після смерті матері у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивачу на оспорювану земельну ділянку, а відтак позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 23, 76, 81, 141, 258, 265, 273, 354 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , та мала право на земельну частку (пай) площею 2,67 га у землі, яка перебувала у колективній власності СТОВ СНЦ «Поліський», що на території Ставецького старостинського округу Житомирського району, Житомирської області, на яке мав право згідно до списку на розпаювання земель, як член колективного сільськогосподарського підприємства, її чоловік ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Судові витрати вважати понесеними.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. В. Мельник