Провадження № 2/161/4392/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

секретаря Дмитрук Т.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є власником житлового будинку загальною площею 53,9 кв.м., що розташований на земельній ділянці площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:001:0352 за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельних ділянок площею 0,0973 га, кадастровий номер :02:001:0353 і 0,5027 га, кадастровий номер :02:001:0354, які також розташовані в с. Кроватка Рожищенського району Волинської області.

Вказує, що 01.08.2022 року між нею та відповідачем була досягнута усна домовленість щодо укладення договору купівлі-продажу нерухомості за ціною в розмірі еквівалентно 12000,00 доларів США.

Того ж дня, ОСОБА_3 власноручно написав розписку про отримання від неї авансу в рахунок оплати за вказану нерухомість в розмірі 4000,00 грн.

Зазначає, що в подальшому договору купівлі-продажу нерухомості не було укладено, проте відповідач відмовляється повернути аванс.

У зв`язку з чим, просить суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь 4000,00 грн., які були сплачені відповідачу як авансовий платіж за житловий будинок і земельну ділянку, а також 992,40 грн. сплаченого судового збору та 2200,00 витрат на правничу допомогу.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у заяві та просили їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом з`ясовано, що 01.08.2022 року позивач та відповідач домовились укласти договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки, належної відповідачу, даний факт сторонами не оспорюється.

На виконання досягнутих домовленостей позивач ОСОБА_4 надала відповідачу ОСОБА_3 , а останній отримав 4000,00 грн, як авансовий платіж за продаж будинку, що підтверджується розпискою, в якій відповідачем власноруч написано, що він отримав вказану суму (а.с. 7).

Проте, із згідно договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельних ділянок від 03.08.2016 року вбачається, що ОСОБА_3 є власником житлового будинку загальною площею 53,9 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельних ділянок площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:001:0352, площею 0,0973 га, кадастровий номер :02:001:0353 і 0,5027 га, кадастровий номер :02:001:0354, які також розташовані в с. Кроватка Рожищенського району Волинської області (а.с. 9-11).

Тобто, в подальшому правочин щодо відчуження даного майна укладено не було з вини відповідача, так як останній не вправі був реалізувати його без згоди дружини, яка перебувала за кордоном на момент досягнення такої угоди

Згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Правові наслідки порушення або припинення зобов`язання, забезпеченого завдатком передбачені вимогами статті 571 ЦК України, зокрема: якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора; якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості; сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором; у разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.

За змістом наведених норм ЦК України завдаток є доказом існування зобов`язання, виконує платіжну функцію та є способом забезпечення виконання зобов`язання.

Згідно з положеннями статей 546, 548 ЦК України завдатком може бути забезпечене лише дійсне зобов`язання, яке випливає із договору, укладеного сторонами.

Відповідно до частини першої статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена -у письмовій формі.

Згідно зі статтею 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі - продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Оскільки договору купівлі-продажу, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам законодавства між позивачем та відповідачем укладено не було, а вони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, то передана позивачем грошова сума у розмірі 4000,00 грн. є авансом, який підлягає поверненню, а не завдатком.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеними Верховним Судом України у постановах: від 25 вересня 2012 року у справі № 6-82цс13 та від 13 лютого 2013 року у справі № 6-176цс12 та Верховним Судом у постанові від 30 січня 2019 року № 461/5297/16- ц (провадження № 61-22017св 18), та постанові від 17 червня 2021 року справа № 711/5065/15- ц (провадження № 61-18537св19).

Оскільки сума грошових коштів, що за своєю правовою природою є авансом, підлягає поверненню особі, яка їх сплатила, незалежно від того, з вини якої сторони не відбулося укладення договору, відповідач повинен повернути позивачу отримані кошти в сумі 4000,00 грн.

Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн.

Також, до задоволення підлягають вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ст. 133 ч. 1, 3 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Як вбачається із договору від 04.10.2022 року про надання правової допомоги (а.с. 12), акту прийому-передачі виконаних робіт від 07.10.2022 року, адвокатом надавалася професійна правнича допомога ОСОБА_1 у справі про стягнення коштів і вартість витрат визначена у сумі 2200,00 грн., яка сплачена позивачем, що підтверджується відповідною квитанцією (а.с. 13).

Отже, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача також слід стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 2200,00 грн., який є обґрунтованим та співмірним із предметом спору.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 10, 11, 12, 13, 82, 141, 247, 258, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, ст. 1212 ЦК України,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) кошти, сплачені як авансовий платіж в розмірі 4000 (чотири тисячі) грн., 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. судового збору та 2200 (дві тисячі двісті) грн. понесених витрат на правничу допомогу.

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 08 грудня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Р.М. Кихтюк