ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7240/22 Справа № 175/255/22 Головуючий у першій інстанції: Бойко О.М. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2022 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Виноградова Владислава Юріївна, про визнання договору дарування недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2022 року заяву представника позивача ОСОБА_2 адвоката Голубніченка В.О. про забезпечення позову задоволено частково. Заборонено державним реєстраторам та/або будь-яким іншим реєстраторам чи будь-яким іншим особам, здійснювати будь-які дії по внесенню записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно здійснення державної реєстрації змін щодо відчуження житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 214, а також земельної ділянки, площею 0,1710 га, кадастровий номер :02:007:0218, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 14, належних ОСОБА_1 . У задоволенні іншої частини вимог представника позивача ОСОБА_2 адвоката Голубніченка В.О. відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали, та в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову просить відмовити.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України.

Місце проживанням відповідача ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 . На день розгляду даної справи на території Дніпропетровської області в смт. Обухівка не ведуться активні бойові дії, що свідчить про те, що поточна обстановка у даному регіоні є стабільною. Також, колегія суддів зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази неможливості за об`єктивних обставин, брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою технічних засобів, визначених ЦПК України.

У даній справі питання права не становлять особливої складності. Судовий захист повинен відповідати умовам процесуальної економії, враховуючи, що пунктами 10, 11 частини 2 статті 2 ЦПК України визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами. З урахуванням викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників процесу.

Розглянувши матеріал, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення скарги та скасування оскаржуваної ухвали, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , в якому просив визнати договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідчений 18 серпня 2021 року ПН Дніпровського міського нотаріального округу Виноградовою В.Ю., реєстровий №874 - недійсним; визнати договір дарування земельної ділянки кадастровий номер :02:007:0218, площею 0,171 га, АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідчений 18 серпня 2021 року ПН Дніпровського міського нотаріального округу Виноградовою В.Ю., реєстровий №875 недійсним (а.с. 1-6).

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2022 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а.с. 43-44).

07 лютого 2022 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову по вищевказаній справі, в якій просить накласти арешт на нерухоме майно, а саме на житловий будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити державним реєстраторам та/або будь-яким іншим реєстраторам здійснювати будь-які дії по внесенню записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно здійснення державної реєстрації змін щодо відчуження житлового будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1 (а.с. 46-48).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується також накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову" №9 від 22 лютого 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Виходячи з викладеного, встановивши, що між сторонами дійсно виник спір з приводу визнання договорів дарування недійсними щодо зазначених вище житлового будинку і земельної ділянки; приймаючи до уваги, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання можливого рішення про задоволення позовних вимог, - колегія дійшла висновку про обґрунтованість вжитого судом першої інстанції заходу забезпечення позову - заборони вчиняти будь-які дії державним реєстраторам та/або будь-яким іншим реєстраторам чи будь-яким іншим особам щодо житлового будинку та земельної ділянки.

Колегія суддів вважає, що такий вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, забезпечить запобігання ухиленню від виконання рішення, у випадку задоволення позовних вимог і, в той же час, власник (володілець) не позбавляється можливості володіти та користуватися спірним нерухомим майном.

Доводи апеляційної скарги щодо невжиття місцевим судом заходів зустрічного забезпечення позову не спростовують правильність оскаржуваної ухвали, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за виключенням випадків, передбачених ч. 3ст. 154 ЦПК України, в якій зазначено, що суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Колегія суддів зазначає, що згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Індустріальним РВ ДМУ УМВС Україги в Дніпропетровській області 17 жовтня 2003 року, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою по АДРЕСА_2 .

Отже, як вбачається із матеріалів справи, відсутні обставини, які є обов`язковою підставою застосування зустрічного забезпечення. Дане питання віднесено на розсуд суду і застосовується у разі наявних до того обґрунтованих сумнівів щодо безперешкодного можливого відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Апелянтом не надано доказів та не наведене належне обгрунтування твердження, що вжиті заходи забезпечення позову можуть спричинити збитки відповідачу.

Крім того, ОСОБА_1 не позбавлена можливості в порядку ч. 6 ст. 154 ЦПК України звернутись до суду із заявою про зустрічне забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постановленої судом першої інстанції ухвали.

Таким чином, колегія дійшла висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2022 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова