Справа № 450/4835/21 Провадження № 2/450/552/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2022 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Мельничук І. І.

при секретарі Покидько Л. Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Підберізцівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про (предмет спору): визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , як спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на середню земельну частку (пай) розміром 1,62 умовних кадастрових га, що знаходиться на території Верхньобілківського старостинського округу Підберізцівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, яка належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 5136 від 02 червня 1997 року, -

стислий виклад позиції позивача та відповідача:

підстава позову (позиція позивача): ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, в склад якої увійшло право власності на середню земельну частку (пай) розміром 1,62 умовних кадастрових га, що знаходиться на території Верхньобілківського старостинського округу Підберізцівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. За життя ОСОБА_2 своїм майном не розпорядилася, а тому спадкування майна повинно відбуватись за законом. Позивач була зареєстрована та проживала на момент смерті спадкодавця разом із нею. Однак на даний час спадкування в нотаріальному порядку неможливе, у зв`язку з відсутністю оригіналу сертифіката на право на земельну частку (пай), оскільки він втрачений. На підставі вищенаведеного, просить позовні вимоги задоволити.

Позивач в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує, просить такі задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

15.11.2021 року ухвала суду про відкриття провадження у справі; 09.12.2021 заява представника відповідача про розгляд справи у його відсутності; 13.12.2021 клопотання позивача про розгляд справи у його відсутності та витребування доказів; 17.12.2021 року ухвала про відкладення розгляду справи; 17.12.2021 року, 09.02.2022 року та 14.04.2022 року ухвали про витребування доказів; 23.05.2022 лист Львівського державного нотаріального архіву; 27.05.2022 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд на підставі позовної заяви, а також долучених письмових доказів, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

За час свого життя з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно, ОСОБА_2 крім іншого, набула право власності на середню земельну частку (пай) розміром 1,62 умовних кадастрових га, що знаходиться на території Верхньобілківського старостинського округу Підберізцівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що стверджується листом відділу у Пустомитівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №К-218/0-0.29-260/142-21 від 10.06.2021, довідкою № 383 від 24.06.2021 року виданою Верхньобілківським старостинським округом Підберізцівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, витягом із Книги записів (реєстрації) сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) на території Верхньобілківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області та копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 5136 від 02 червня 1997 року

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 14.04.1997 року.

Судом встановлено, що спадщина відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в день смерті спадкодавця ОСОБА_2 та на час дії ЦК УРСР 1963 року.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N 7 спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII «Про нотаріат», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються ЦК УРСР.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих і Перехідних положень Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року № 435-IV, який набрав чинності 01.01.2004 року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Тому питання щодо прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_2 повинні регулюватися Цивільним кодексом Української РСР від 18.07.1963 року, який втратив чинність 01.01.2004 року.

За життя спадкодавецьОСОБА_2 своєю власністю на випадок смерті не розпорядилася, а тому відповідно до ч.1 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкування після її смерті відбувається за законом почергово.

Згідно вимог ст. 529 ЦК УРСР 1963 року , до спадкоємців першої черги спадкування після смерті ОСОБА_2 належить:

позивач ОСОБА_1 , дочка спадкодавця, факт родинних відносин першої лінії споріднення стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 24.02.1962 року.

Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті.

Згідно приписів статей 525, 548, 549 ЦК 1963 року, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

За змістом розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі.

Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР 1963 року, якщо спадкоємець в установлений ст. 549 цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Статтею 553 ЦК Української РСР визначено, що спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

На час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , дочка померлої ОСОБА_1 прийняла спадщину, оскільки на момент смерті спадкодавця була зареєстрована та проживала з нею за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою № 238 від 12.04.2021 року виданою Верхньобілківським старостинським округом Підберізцівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області.

Відповідно до копії спадкової справи № 241/98, заведеної після смерті ОСОБА_2 , позивач звернулась із заявою до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину щодо компенсаційних виплат за рахунок коштів ФРН в сумі 560 німецьких марок, про що видано свідоцтво про право на спадщину за законом.

Встановлено, що в позасудовому порядку, зокрема нотаріальному, позивач здійснити спадкування спадкового майна не має можливості, у зв`язку з відсутністю оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай), оскільки він втрачений.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IVосновним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

За пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

За змістом статей22,23 ЗК України(в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта.

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України,Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».

Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Отже, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набула право власності на спадкове майно; те, що спадкодавець за час свого життя не розпорядилася спадковим майном на випадок своєї смерті; те, що позивач являється спадкоємцем першої черги спадкування після смерті спадкодавця; те, що позивач вчинила дії, що свідчать про прийняття нею спадщини після смерті спадкодавця; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; та ухвалення рішення на користь позивача не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги, підлягають задоволенню.

На підставі ст. ст. 321, 392 ЦК України, ст. ст. 530, 549 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

позовні вимоги ОСОБА_1 , - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , як спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на середню земельну частку (пай) розміром 1,62 умовних кадастрових га, що знаходиться на території Верхньобілківського старостинського округу Підберізцівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, яка належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 5136 від 02 червня 1997 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області.

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Підберізцівська сільська рада Пустомитівського району Львівської області, вул. Шевченка, 25, с. Підберізці, Пустомитівський район, Львівська область, .

Повний текст судового рішення складено 11.07.2022 року.

СуддяІ. І. Мельничук