Справа № 473/1987/22
"27" грудня 2022 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання Кріпак Н.Г.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
в серпні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначала, що вона є власником обумовленої квартири. В зазначеній квартирі зареєстровані відповідачі по справі (донька позивачки та її онука), проте за місцем реєстрації не проживають з 2018 року. Останні не бажають добровільно знятися з реєстраційного обліку. Разом з тим, реєстрація відповідачів у даному будинку створює незручності власнику житла щодо користування та розпорядження своєю власністю.
Посилаючись на вказані обставини, позивач ОСОБА_1 просила позовні вимоги задовольнити.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, надала суду заяву, згідно якої просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повному обсязі.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, судом відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені за зареєстрованим місцем їх проживання, причину неявки суду не повідомили.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.
При цьому судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.3-6).
В даній квартирі з 19.07.2018 року зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , як члени сім`ї власника житла, однак не проживають з серпня 2018 року (а.с.7, 8, 29, 30).
Останні не знялися з реєстраційного обліку за вказаною адресою.
Внаслідок цього власнику житла створюються перешкоди у користуванні власністю.
Докази наявності поважних причин не проживання відповідачів за місцем реєстрації в матеріалах справи відсутні.
Відповідно до ст.16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Так, гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України.
Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379, 382 ЦК України).
Згідно з ст.9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Статті 150, 156 ЖК УРСР передбачають, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу(дружина, діти, батьки власника, інші особи, якщо вони постійно проживають з власником і ведуть з ним спільне господарство). Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.
Стаття 405 ЦК України встановлює сервітутне право членів сім`ї власника житла на користування цим житлом. Зокрема:
- члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону, а житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником;
- член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Отже, при вирішенні спору про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно встановити факт відсутності особи у жилому приміщення та поважність причин такої відсутності.
Поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначаються в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та доказів, наданих сторонами.
Зокрема, суд має всебічно перевірити доводи сторін щодо поважності причин відсутності в жилому приміщенні.
При цьому під тимчасовою відсутністю розуміються такі випадки, коли особа протягом певного часу не проживає в жилому приміщенні, але інтересу щодо користування ним не втрачає в силу закону.
Як раніше було зазначено, відповідачі за місцем реєстрації не проживають понад встановлений законом річний строк. Матеріали справи не містять доказів наявності поважних причин їх непроживання в будинку, зокрема створення їм будь-яких перешкод у проживанні чи іншому користуванні житлом тощо, а також наявності між сторонами угоди щодо іншого порядку та строків користування житлом.
Водночас, наявність реєстрації відповідачів без їх фактичного проживання створює власнику перешкоди в здійсненні права власності.
Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.12,13,76-83,259,263-265,282, 284, 289 ЦПК України, суд
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Л.В. Лузан