Справа № 594/1489/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Губіш О.А.

при секретарі - Окулянко У.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Денисової Тамари Степанівни, до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Денисової Т.С., звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої, крім іншого, входить 1/3 частина житлового будинку, що в АДРЕСА_1 , яка належала їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченим державним нотаріусом Борщівської державної нотаріальної контори Дем`янчук В.Д. 17 березня 1977 року за №499 та зареєстрованим в Чортківському міжміському бюро технічної інвентаризації 15 червня 1977 року в реєстровій книзі №2 за реєстровим №196.

Поряд з тим зазначила, що на спадщину після смерті матері, вона претендує як спадкоємець за заповітом, оскільки ще за життя, мати зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповіла їй.

Однак, через встановлені нотаріусом розбіжності у документах, які підтверджують право власності померлої на спадкове майно, свої спадкові права оформити не може. Так, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Дем`янчук В.Д., державним нотаріусом Борщівської державної нотаріальної контори 17 березня 1977 року за № 499, спадкодавцеві належала 1/4 частина вищезазначеного житлового будинку, так як в аб. 4 даного свідоцтва зазначено, що «На 1/4 частину вказаного спадкового майна свідоцтво про право на спадщину не видано», тоді як згідно реєстраційного напису Чортківського міжрайонного бюро технічної інвентаризації від 15 червня 1977 року за № 196, за спадкодавцем зареєстрована 1/3 частина вищезазначеного житлового будинку.

А тому, просила суд визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1 , як за спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 .

В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивачки адвокат Денисова Т.С. подада до суду заяву, у якій просила справу слухати у її відсутності, при цьому зазначила, що позов підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 у прийнятій секретарем судового засідання телефонограмі, просив розгляд справи проводити у його відсутності, при цьому вказав, що позов визнає.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Борщеві Борщівського району Тернопільської області померла мати позивачки ОСОБА_3 , що стверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 14 серпня 2019 року Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Факт родинних відносин позивачки з померлою, підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №6 від 30.10.2019.

Поряд з тим встановлено, що за життя ОСОБА_3 зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого, все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, заповіла позивачці ОСОБА_1 .

Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено заповітом від 23 березня 2015 року, посвідченим державним нотаріусом Борщівської державної нотаріальної контори Дідик І.О., зареєстрованим в реєстрі за № 233.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входить 1/3 частина житлового будинку в АДРЕСА_1 , яка належала їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченим ОСОБА_4 , державним нотаріусом Борщівської державної нотаріальної контори 17 березня 1977 року за № 499, та зареєстрованим згідно реєстраційного напису Чортківським міжрайонним бюро технічної інвентаризації 15 червня 1977 року за № 196. Наведене вбачається з копії вказаного свідоцтва.

Поряд з тим встановлено, що спадщину після смерті матері позивачка прийняла, подавши 30 жовтня 2019 року до Борщівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, на підставі якої, до майна померлої було відкрито спадкову справу за №168/2019. Крім того, 20.03.2020 за заявою позивачки, останній видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2 , та на земельні ділянки площами 0, 10 га та 0, 3131 га.

Крім того, позивачка з приводу видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері на частину спірного житлового будинку, 12 грудня 2020 року звернулася в нотаріальну контору із відповідною заявою, однак державним нотаріусом їй було відмовлено у цьому, оскільки були виявлені розбіжності у документах, які підтверджують право власності померлої на спадкове майно. Так, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Дем`янчук В.Д., державним нотаріусом Борщівської державної нотаріальної контори 17 березня 1977 року за № 499, спадкодавцеві належала 1/4 частина вищезазначеного житлового будинку, так як в аб. 4 даного свідоцтва зазначено, що «На 1/4 частину вказаного спадкового майна свідоцтво про право на спадщину не видано», тоді як згідно реєстраційного напису Чортківського міжрайонного бюро технічної інвентаризації від 15 червня 1977 року за № 196, за спадкодавцем зареєстрована 1/3 частина вищезазначеного житлового будинку.

Вищенаведене вбачається з листа Борщівської державної нотаріальної контори №1093/02-14 від 12.12.2020, а також з матеріалів спадкової справи №168/2019, відкритої до майна померлої ОСОБА_3 .

Із змісту копії свідоцтва про право на спадщину за законом, в якому містяться виявлені державним нотаріусом розбіжності, слідує, що Що ОСОБА_4 , державний нотаріус Борщівської державної нотаріальної контори 17 березня 1977 року посвідчив, що на підставі ст. 529 ЦК УРСР спадкоємцями майна ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , який прийняв спадщину за заповітом, посвідченим Борщівською нотаріальною конторою 15 травня 1965 року і зареєстрованого в реєстрі за Р № 785 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , але не оформив спадкових прав, є в рівних долях кожен: дружина ОСОБА_3 , син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючі в АДРЕСА_1 .

Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається із: житлового будинку загальною площею 36,30 кв.м, в тому числі, житловою площею 29,70 кв.м, та сараю, що знаходяться в АДРЕСА_1 , що належало померлому ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 1 липня 1976 року виконкомом Борщівської міської Ради депутатів трудящих та зареєстрованого в Чортківському міжміському бюро технічної інвентаризації 1 липня 1976 року під № 186.

В користь ОСОБА_8 складено заповідальний відказ, який виконано.

На 1/4 частину вказаного спадкового майна свідоцтво про право на спадщину ще не видано.

На звороті вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом міститься реєстровий напис про право особистої власності. Зазначений в цьому документі жилий будинок (домоволодіння) 1/3 частина, зареєстрований в Чортківському міжміському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за ОСОБА_3 та зареєстровано 15 червня 1977 року в реєстрову книгу № 2 за реєстровим № 196.

Факт належності померлій ОСОБА_3 саме 1/3 частини житлового будинку, що в АДРЕСА_1 , підтверджується архівною довідкою №435-21 від 20.10.2021, виданою КП «Архів інвентаризаційних справ об`єктів нерухомого майна», довідкою-характеристикою №917 від 10.09.1990, виданою Чортківським міжрайонним бюро технічної інвентаризації.

Судом встановлено, що окрім позивачки, інші особи щодо своїх прав на майно померлої не заявляли.

Зазначене випливає з листа Борщівської державної нотаріальної контори №1093/02-14 від 12.12.2020, а також з матеріалів спадкової справи №168/2019, відкритої до майна померлої ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно характеристики будинку садибного типу з по господарськими будівлями та спорудами від 18 листопада 2020 року та інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна від 15 грудня 2020 року, виготовленого техніком з інвентаризації нерухомого майна ФОП ОСОБА_9 , інвентаризаційна вартість будинковолодіння АДРЕСА_1 становить 43611.

Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному об`ємі.

Виходячи з наведеного вище, на підставі ст.ст. 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1268 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Борщеві Борщівського району Тернопільської області, право власності на 1/3 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 , яка належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Борщівської державної нотаріальної контори Дем`янчук В.Д. 17 березня 1977 року за №499 та зареєстрованого в Чортківському міжміському бюро технічної інвентаризації 15 червня 1977 року в реєстровій книзі №2 за реєстровим №196.

Судові витрати по справі покласти на сторони в тих межах, в яких вони їх понесли.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачка: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя :