УХВАЛА

07 липня 2022 року м. Кропивницький

справа № 398/1739/15-ц

провадження № 22-ц/4809/665/22

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),

судді Головань А. М., Карпенко О. Л.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 липня 2021 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

За результатами розгляду поданої у даній справі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 липня 2021 року, з урахуванням ухвали суду першої інстанції від 03 листопада 2021 року про виправлення описки, заяву задоволено; замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» у справі №398/1739/15-ц; постановлено видати дублікати виконавчих листів у цивільній справі про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором у сумі 235 048,54 грн; поновлено строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_3 оскаржила його в апеляційному порядку.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 17 травня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 липня 2021 року залишено без руху; запропоновано скаржниці у встановлений строк надати до суду обґрунтовану заяву про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції; апеляційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог ЦПК України, копії або примірники виправленої апеляційної скарги для всіх учасників справи, а також докази сплати судового збору у сумі 454,00 грн.

Відповідно до ухвали Кропивницького апеляційного суду від 10 червня 2022 року з підстав, що у ній зазначені ОСОБА_1 продовжено строк на виконання вимог ухвали апеляційного суду від 17 травня 2022 року на десять днів з дня отримання копії зазначеної ухвали; у межах встановленого строку скаржниці необхідно було надати до апеляційного суду копії (примірники) клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження відповідно до кількості учасників справи.

У матеріалах справи відсутні докази отримання скаржницею копії ухвали апеляційного суду від 10 червня 2022 року. Разом з тим, 22 червня 2022 року ОСОБА_1 на виконання ухвали від 10 червня 2022 року направлено на адресу суду апеляційної інстанції необхідну кількість примірників клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарженняухвали Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 липня 2021 року.

Як було встановлено апеляційним судом у даній справі, відповідно до вимог ч.1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції від 15 липня 2021 року мала бути подана у строк до 30 липня 2021 року включно. Скаржницею апеляційна скарга надіслана на адресу суду 20 квітня 2022 року, тобто з пропуском встановленого законом процесуального строку на апеляційне оскарження.

Обґрунтовуючи у заявленому в апеляційній скарзі клопотанні причини пропуску строку на апеляційне оскарження, скаржниця зазначала, що про оскаржуване судове рішення вона дізналася лише у квітні 2022 року, отримавши його копію безпосередньо в Олександрійському міськрайонному суді Кіровоградської області. Також скаржниця посилалася на запровадження в Україні воєнного стану, вважаючи зазначену обставину поважною причиною пропуску встановленого законом процесуального строку, що є підставою для його поновлення.

В ухвалі від 17 травня 2022 року суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність визначених процесуальним законом підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження оскаржуваної ухвали у відповідності до ч. 2 ст. 354 ЦПК України. Водночас, судом запропоновано скаржниці навести саме ті конкретні обставини, які у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану є реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час сплину строку звернення до суду або ж вказати інші поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції у даній справі.

У поданому до апеляційного суду повторному клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 липня 2021 року скаржниця вказує на те, що про оскаржуване судове рішення вона дізналась 01 квітня 2022 року, отримавши його копію безпосередньо у суді першої інстанції. Однак, у зв`язку з просуванням загарбників територією України, збільшенням кількості масованих ракетних обстрілів та можливою загрозою своєму життю, 02 квітня 2022 року була вимушена тимчасово виїхати евакуаційним потягом до Львівської області, де перебувала до 18 квітня 2022 року. Повернувшись до м. Олександрії, 20 квітня 2022 року направила до суду апеляційну скаргу.

Також просить врахувати, що відповідно до рекомендацій Ради суддів України, опублікованих 02 березня 2022 року, процесуальні строки по можливості продовжуються щонайменше до закінчення воєнного стану. Крім того, за наказом голови Верховного Суду від 04 березня 2022 року варто також ураховувати, що запровадження воєнного стану на певній території є поважною причиною для поновлення процесуальних строків.

Вирішуючи заявлене скаржницею клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, колегія суддів виходить із того, що інститут процесуальних строків сприяє досягненню юридичної визначеності у відповідних правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Також ЄСПЛ неодноразово вказував на те, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

У рішенні USTIMENKO v. UKRAINE, № 32053/13, § 46 - 53, від 29 жовтня 2015 року ЄСПЛ акцентував увагу на тому, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Відповідно до рішення ЄСПЛ KHRISTOV v. UKRAINE, № 24465/04, § 33-34, від 19 лютого 2009 року, одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Також ЄСПЛ звертав увагу, що «у декількох попередніх справах, у яких порушувалися доволі схожі процесуальні питання, Суд встановив, що коли строк для оскарження поновлюється після спливу значного періоду часу без жодної потреби у виправленні серйозних судових помилок чи недоліків правосуддя, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Тоді як вирішення питання про будь-яке поновлення строку на оскарження відноситься саме до повноважень національних судів, такі повноваження не є необмеженими. У кожній справі національні суди мають перевірити, чи є підстави для поновлення строку на оскарження виправданими, а також обґрунтувати своє рішення про поновлення строку» (SABADASH v. UKRAINE № 28052/13, § 31-34, ЄСПЛ, від 23 липня 2019 року).

За викладеного, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною 1 ст. 127 ЦПК України передбачено, що, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Отже, процесуальним законом запроваджено оціночні параметри визначення обґрунтованості причин пропуску процесуального строку. При цьому, не існує іншого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з підготовкою звернення до суду тощо.

Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду не знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду, порушив ці строки.

Враховуючи наведене, апеляційний суд, вирішуючи питання поновлення строку, надає оцінку обставинам, які, за доводами скаржниці, слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку з відповідними інтервалами часу.

Так, апеляційним судом взято до уваги, що примірник заяви, за результатами розгляду якої Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області постановлено оскаржувану ухвалу, ТОВ «Фінанс Проперті Групп» ще 01 липня 2021 року було направлено цінним листом на ім`я скаржниці за адресою, яку остання зазначила у апеляційній скарзі як своє місце проживання чи перебування: АДРЕСА_1 (а.с. 174, 191).

Матеріали справи дійсно не містять доказів отримання ОСОБА_5 копії оскаржуваної ухвали.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що 22 лютого 2022 року скаржницею до суду першої інстанції було подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи та заяву про отримання копії ухвали Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 липня 2021 року про заміну сторони виконавчого провадження (а.с. 187, 190).

Отже, станом на 22 лютого 2022 року скаржниці було достеменно відомо про розгляд судом першої інстанції поданої у даній справі заяви ТОВ «Фінанс Проперті Групп», а також результат цього судового розгляду.

Скаржниця вказує, що копію оскаржуваного судового рішення отримала безпосередньо у суді першої інстанції 01 квітня 2022 року, і зазначене підтверджується наявними у справі доказами (а.с. 190). Однак, при цьому, ОСОБА_1 не наводить об`єктивних обставин, які завадили або унеможливили отримання нею копії оскаржуваної ухвали у день подання нею до суду відповідної заяви. Фактичне ж отримання скаржницею копії оскаржуваної ухвали 01 квітня 2022 року, тобто більш ніж через місяць після подання до суду відповідної заяви, свідчить про невиконання нею свого процесуального обов`язку щодо використання у повному обсязі наявних засобів та передбачених законодавством можливостей для вчинення процесуальних дій у межах встановленого законом строку.

Щодо посилань скаржниці на запровадження в Україні воєнного стану та вимушений переїзд до Львівської області на період з 02 квітня по 18 квітня 2022 року, колегія суддів зауважує на наступному.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

За положеннями ч.ч. 1-3 ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

Оскільки звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою є правом, а не обов`язком особи, то реалізація зазначеного права має відбуватися з дотриманням порядку та строків, установлених положеннями ЦПК України. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Тобто, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для безумовного поновлення пропущеного процесуального строку, а має оцінюватись судом у взаємозв`язку з конкретними обставинами, зумовленими дією воєнного стану, які завадили своєчасному вчиненню відповідних процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, серед іншого, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Загалом принцип змагальності прийнято розглядати як основоположний компонент концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначений принцип знайшов своє відображення у ст.ст.12, 81 ЦПК України, якими унормовано, зокрема, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В силу наведених вимог, особа, яка заявляє клопотання про поновлення встановленого законом процесуального строку повинна надати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

Всупереч викладеному, скаржницею до суду апеляційної інстанції не надано жодного доказу на підтвердження викладених нею у клопотанні доводів, зокрема, її виїзду 02 квітня 2022 року до іншого регіону, періоду перебування, відсутності можливості у згаданий період скористатись засобами поштового або електронного зв`язку для подання апеляційної скарги в межах встановленого законом строку.

Таким чином, оцінюючи наведені скаржницею доводи, колегія суддів не вважає їх реальними, непереборними і об`єктивно нездоланними. Натомість, недопущення пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції у даній справі з підстав, наведених у клопотанні, цілковито залежало від волі та бажання скаржниці.

Апеляційним судом вже зверталась увага на те, що процесуальний обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки чітко визначає характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання процесуальних строків.

Варто зауважити при цьому, що оскільки законодавцем не внесені зміни до процесуального закону щодо здійснення судочинства у період воєнного стану, результати обговорення зазначеного питання Радою суддів України та Верховним Судом для судів, розташованих не на тимчасово окупованій території, підсудність справ, яких не змінена та які безперервно працюють, мають суто рекомендаційний характер та враховуються окремо у кожному конкретному випадку.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів дійшла висновку, що скаржницею не наведено обставин, які об`єктивно перешкоджали реалізації нею права на апеляційне оскарження у встановлений законом строк, доказів існування таких обставин не надано, що свідчить про неповажність причин пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та відсутність визначених законом підстав для його поновлення.

Частинами 3, 4 ст. 357 ЦПК України визначено, що протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст. 358 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 28 квітня 2021 року у справі №640/3393/19, процесуальні строки роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в судочинстві виникнуть порушення прав учасників процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Так, усунення певних недоліків скарги (у тому числі й удруге поданої після повернення), не пов`язаних з дотриманням процесуальних строків, як от сплата судового збору, за відсутності підстав для поновлення строку подання скарги однаково виключає можливість відкриття апеляційного провадження за такою скаргою.

На підставі викладеного, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Питання щодо сплаченого скаржницею за подання апеляційної скарги судового збору вирішується у порядку, встановленому Законом України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 354, 357, 358 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 липня 2021 року у даній справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді А. М. Головань

О. Л. Карпенко