РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2022 року

м. Рівне

Справа № 569/669/22

Провадження № 22-ц/4815/911/22

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючий суддя : Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 05 травня 2022 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Провідна до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В

Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства 9663 грн. шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судового збору у розмірі 2481 грн.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від від 05 травня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» 9663 (дев`ять тисяч шістсот шістдесят три) грн. 00 коп. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481 грн. 00 коп.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 вважає рішення суду першої інстанції незаконним, постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує про неврахування місцевим судом висновків Великої Палати Верховного Суду, що викладені у постановах від 04 липня 2018 року у справі 755/18006/15-ц, від 03 жовтня 2018 року у справі 760/15471/15-ц, від 14.12.2021 року у справі 147/66/17, відповідно до яких належним відповідачем по справі є страхова компанія ПрАТ "УПСК", оскільки спричинена шкода не перевищує ліміт відповідальності страховика, і не відноситься до виключень визначених ст. 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Зазначає про недоведеність розміру страхового відшкодування сплаченого ПрАТ "УПСК" (страхова компанія винуватця ДТП) позивачу.

Зауважує, що вимога позивача до завдавача шкоди не є регресною, та заснована на інших приписах законодавства, що не враховано місцевим судом.

Враховуючи викладене просить скасувати оскаржуване рішення та відмовити у задоволенні позову.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Судом встановлено, що 11.01.2019 року о 15.20 в м. Рівне, на перехресті вулиць Шухевича та Кн. Володимира, в порушення п.п. 2.3б, 12.1 ПДР, ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом GRAND CHEROKEE, д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не врахував дорожні умови, не вибрав безпечну швидкість руху та допустив зіткнення з автомобілем MAZDA 3 д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого сталося ДТП.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 25.01.2019 року у справі №569/1137/19 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

06.02.2018 року між ПАТ «Страхова компанія «Провідна» та ОСОБА_3 було укладено договір добровільного комплексного авто страхування: добровільного страхування наземного транспорту, водіїв і пасажирів від нещасних випадків на транспорті та відповідальності власників наземних транспортних засобів №06/0683657/1809/18.

Внаслідок вказаної ДТП застрахованому у позивача транспортному засобу MAZDA 3 д.н.з. НОМЕР_2 , були спричинені механічні пошкодження, а його власнику завданий матеріальний збиток у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, який відповідно до рахунку СТО №СФ - 0000009 від 21.01.2019 року, становив 15 063,00 грн.

Відповідно до страхового акту № від 24.01.2019 року позивач визнав дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та прийняв рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 15063 грн.

ПрАТ СК «Провідна» виплатила ОСОБА_3 суму страхового відшкодування у розмірі 15063 грн., що підтверджується платіжним дорученням №003571 від 25.01.2019 р.

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо- транспортної пригоди ( ОСОБА_2 ) за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу GRAND CHEROKEE, д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ПрАТ «УПСК», згідно полісу № АМ/3709588 з лімітом відповідальності страховика за завдання шкоди майну 100 000,00 грн, франшиза встановлена в розмірі 1000,00 грн.

06.03.2019 року ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» звернулась до ПрАТ «УПСК» з заявою на виплату №/АК на суму сплаченого страхового відшкодування.

Як зазначає представник позивача, 05.06.2019 року ПрАТ «УПСК» здійснило виплату страхового відшкодування з урахуванням зносу автомобіля, в розмірі 5 400,00 грн.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до статті 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно частини другої статті 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використанням, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

За загальними правилами деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим, правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди.

Цей страховик є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

За змістом статті 1194 ЦК України у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, така особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України, страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до пункту 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Отже, у спірних правовідносинах обов`язок страховика відповідача - ПрАТ «УПСК» з виплати страхового відшкодування за полісом № АМ/3709588 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежується вартістю відновлювального ремонту автомобіля Mazda 3 реєстраційний номер НОМЕР_2 з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників транспортного засобу.

Різниця між сумою страхового відшкодування та фактичним розміром шкоди в порядку статті 1194 ЦК України, підлягає відшкодуванню завдавачем шкоди ОСОБА_1 .

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176 цс 18), на яку посилається в апеляційній скарзі відповідач, викладено правовий висновок, згідно якого покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодуванняна страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

У справі, що переглядається у страховика ПрАТ «УПСК» не виник обов`язок з відшкодування різниці між фактичною вартістю ремонту (15063 грн.) та страховим відшкодуванням, що підлягало сплаті цим страховиком у порядку статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від ліміту відповідальності страховика.

Крім того у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року по справі №147/66/17 зроблено такі висновки:

"155. Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

159. Велика Палата Верховного Суду бере до уваги те, що іншої норми яка б визначала особливості відповідальності осіб, які застрахували свою цивільну відповідальність, у главі 82 ЦК України немає. Тому частка відповідальності особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням)."

Таким чином, доводи апеляційної скарги про пред`явлення позову не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, та покладення обов`язку з відшкодування у повному обсязі збитків, завданих пошкодженням застрахованого позивачем автомобілю, на ПрАТ «УПСК» є безпідставними.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Частина 5 статті 177 ЦПК України зобов`язує позивача подати всі наявні докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 77 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, сума заявленої вимоги сформована з урахуванням сплати страховою компанією винуватця ДТП страхового відшкодування у розмірі 5400 гривень. Така сума обумовлена вимогами статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо врахування коефіцієнту зносу.

Проте позивачем не надано будь-яких доказів відшкодування ПрАТ "УПСК" суми у вказаному розмірі, не наведено розрахунку з якого можливо перевірити, які умови враховувались при визначенні розміру відшкодування. До того ж не надано доказів надсилання позивачем вимоги до ПрАТ "УПСК".

Розмір відшкодування, який повинна сплатити ПрАТ "УПСК" прямо впливає на суму стягнення заявленого позивачем. Відповідно відсутність належних і допустимих доказів сплати та калькуляції виключає можливість встановити обґрунтованість розміру заявлених позовних вимог.

Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку про недоведеність розміру заявлених до відповідача вимог та наявність підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування рішення місцевого суду.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати в виді сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги підлягають стягненню з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна".

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 05 травня 2022 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у стягненні з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» 9663 грн. 00 коп. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" на користь ОСОБА_1 3721 гривню 50 копійок судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Боймиструк С.В.

Судді: Гордійчук С.О.

Ковальчук Н.М.