Житомирський апеляційний суд
Справа №274/5868/21 Головуючий у 1-й інст. Вдовиченко Т. М.
Категорія 80 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Коломієць О.С., Талько О.Б.,

за участі секретаря судового засідання Ковальчук М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

справу №274/5868/21 за позовом ОСОБА_1 до Професійно-технічного училища №4 м.Бердичева про визнання незаконними дій щодо зменшення розміру заробітної плати та стягнення різниці у заробітній платі

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26 січня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Вдовиченко Т.М. в м.Бердичеві,

в с т а н о в и в:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Професійно-технічного училища №4 м.Бердичева. Просила: визнати незаконними дії відповідача щодо зменшення їй розміру заробітної плати, як практичному психологу, внаслідок зменшення розміру надбавки за престижність праці педагогічного працівника з 01 січня 2020 року до часу звернення до суду; поновити з моменту постановлення рішення у справі їй, як практичному психологу, попередні умови її праці станом на 31 грудня 2019 року в частині розміру надбавки за престижність праці педагогічного працівника; стягнути надбавку за престижність праці педагогічного працівника у розмірі 10% від її посадового окладу за період з 01 січня 2020 року по час ухвалення рішення.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що перебуває у трудових відносинах із відповідачем та з квітня 2008 року працює на посаді практичного психолога. З 01 січня 2020 року вона отримує заробітну плату з надбавкою в розмірі 10% посадового окладу (ставки заробітної плати) за престижність праці, що нараховується згідно з постановою КМУ від 23 березня 2011 року №373 «Про встановлення надбавки педагогічним працівникам закладів дошкільної, позашкільної, загальної середньої, професійної (професійно-технічної), вищої освіти, інших установ і закладів незалежно від їх підпорядкування». Надбавка у розмірі 10% посадового окладу їй встановлена наказами т.в.о. директора ПТУ №4 м. Бердичева від 15 січня 2020 року №33 та від 02 лютого 2021 року №21 «Про надбавки працівникам училища», якими всім педагогічним працівникам, окрім неї, надбавка була встановлена в розмірі 20% від посадового окладу. Вважає, що дії відповідача щодо встановлення їй надбавки за престижність у меншому розмірі, ніж іншим працівникам, що призвело до зменшення її заробітної плати, є протиправними, оскільки вона виконує не менш складну і відповідальну роботу в порівнянні з іншими педагогічними працівниками та робота практичного психолога не менш престижна ніж робота інших педагогічних працівників, а та обставина, що вона є особою з інвалідністю другої групи з дитинства не може бути підставою для дискримінації. З січня 2021 року їй нараховувалася та виплачувалася 10% надбавка за престижність всупереч профінансованій та затвердженій штатним розписом по ПТУ №4 м. Бердичева надбавці за престижність за посадою практичного психолога на рівні 20% від посадового окладу. Крім того, про зміну істотних умов праці у бік погіршення (систем та розмірів оплати праці) працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяця до їх запровадження. Відомостей про ознайомлення її з наказами №№33,21 не менш як за два місяці до їх впровадження матеріали справи не містять. Якщо при розгляді трудового спору буде встановлено, що зміна істотних умов трудового договору проведена не у зв`язку зі зміною в організації виробництва і праці на підприємстві, в установі, організації, то така зміна з урахуванням конкретних обставин може бути визнана судом неправомірною з покладенням на власника або уповноважений ним орган обов`язку поновити працівникові попередні умови праці. Отже, всупереч чинному законодавству відповідач не повідомив її про зміну істотних умов праці в бік їх погіршення, що є підставою для стягнення різниці між фактично виплаченою надбавкою за престижність у розмірі 10% від її посадового окладу практичного психолога та 20% надбавкою фактично профінансованою для неї цього виду надбавки за спірний період із 01 січня 2020 року.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26 січня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги аргументує тим, що суд першої інстанції помилково застосував до спірних правовідносин висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 23 грудня 2019 року в справі №757/26722/17-ц. Посилання за обставин цього цивільного провадження є нерелевантними. Так, не враховано, що правовідносини у даному спорі стосуються виду надбавки за престижність праці педагогічних працівників, що не тотожно підставам встановлення/позбавлення роботодавцем виду надбавки за інтенсивність праці, що було предметом аналізу та висновків Верхового Суду в справі №757/26722/17-ц. У її справі правовідносини регулюються приписами постанови КМУ від 23 березня 2011 року №373 щодо встановлення педагогічним працівникам надбавки за престижність праці. Встановлення виду надбавки в розмірі до 30% посадового окладу обумовлено лише суб`єктивним складом працівників закладів освіти педагогічних працівників (викладачів закладів професійної (професійно-технічної освіти) з цільовим призначенням, визначеним вищезазначеною постановою КМУ,- з метою підвищення престижності праці педагогічних працівників. Жодної диференціації щодо встановлення розмірів надбавки за престижність праці в залежності від результатів роботи педагогічного працівника, отриманих результатів та якості освіти, котру працівник надає, цим нормативним актом не встановлено. Єдиним обмежувальним критерієм щодо розміру надбавки від 5 до 30% посадового окладу педагогічного працівника є межі фонду оплати праці (абзац другий п.1 постанови КМУ №373). Натомість суд першої інстанції не застосував до спірних відносин положення ст.57 Закону України «Про освіту», ст.98 КЗпП України, ст.13 Закону України «Про оплату праці» та не надав оцінки штатним розписам, якими доведено, що надбавка за престижність праці за її посадою практичного психолога у спірний період профінансована (виділені бюджетні асигнування) у розмірі 20% її посадового окладу, але нарахована та виплачена відповідачем у розмірі лише 10% посадового окладу. Висновки суду щодо обрання нею неправильного способу захисту вважає необґрунтованими, оскільки до зміни істотних умов праці відноситься також зміна розміру оплати праці, про яку працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці до погіршення становища. Відомостей про ознайомлення її з наказами відповідача не менш як за два місяці до їх запровадження матеріали справи не містять. Не відповідають приписам процесуального законодавства і нормам матеріального права висновки суду щодо належно обраного нею відповідача - юридичної особи як суб`єкта цивільно-правової відповідальності. Сторонами в справі можуть бути як фізичні особи, так і юридичні особи. Відповідачем в цивільному процесі є особа, яка на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у справі для відповіді за пред`явленими позовними вимогами. Підписуючи накази, директор училища виступав від імені та в інтересах юридичної особи. Нею заявлений позов до ПТУ №4 м.Бердичева, а тому відсутні правові підстави для відмови у задоволенні позовних вимог, як заявлених до неналежного відповідача. Також у разі сумніву щодо наявності або змісту Галузевої угоди, укладеної між Міністерством освіти і науки України та ЦК профспілки працівників освіти і науки України на 2016-2020 роки, суд мав можливість вільно та безоплатно перевірити наведені нею дані відносно цього нормативного акту на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.

Від відповідача відзиву на апеляційну скаргу не находило. Відповідно до частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судове засідання, призначене на 26 жовтня 2022 року, сторони не з`явилися. У матеріалах справи є відомості про належним чином повідомлення їх про дату, час і місце розгляду справи. Раніше відповідач спрямовував заяву про розгляд справи без участі представника ПТУ №4 м. Бердичева. Також у заяві відповідач повідомляв суд про те, що проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 не заперечує та просить її задовольнити (а.с.115). Представник позивача адвокат Тітарчук О.І. скерував заяву від 26 жовтня 2022 року, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким визнати незаконними дії відповідача щодо зменшення розміру заробітної плати внаслідок зменшення розміру надбавки за престижність праці педагогічного працівника, поновити попередні умови праці щодо розміру надбавки за престижність праці педагогічного працівника та частково задовольнити позовну вимогу, стягнувши надбавку за престижність праці педагогічного працівника у розмірі 10% від посадового окладу позивача в сумі 2 252,46 грн. за період із березня по грудень 2021 року, враховуючи, що у справі №274/1331/21 надбавка за престижність праці педагогічного працівника за період із січня 2020 року по лютий 2021 року вже присуджена. Також до заяви доданий витяг з розрахунково-платіжних відомостей нарахованої позивачу заробітної плати за період із 01 січня по 31 грудня 2021 року, довідка про вивчення окремих питань діяльності ПТУ №4 м. Бердичева, подяки ОСОБА_1 від Всеукраїнської благодійної організації «АСЕТ» та Бердичівського міського голови як психологу училища за сумлінну працю та активну громадянську позицію і професіоналізм.

Від учасників справи клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою. Відповідно до частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що сторони перебувають у трудових відносинах. ОСОБА_1 з 09 квітня 2008 року призначена на посаду практичного психолога Професійно-технічного училища №4 м. Бердичева за переводом.

Наказом т.в.о. директора ПТУ №4 м. Бердичева від 02 лютого 2021 року №21 «Про надбавки правникам училища» з 01 січня 2021 року всім педагогічним працівникам училища встановлена надбавка за престижність у розмірі 20% посадового окладу (ставки заробітної плати) у межах фонду заробітної плати (п.1 наказу). Практичному психологу ОСОБА_1 із 01 січня 2021 року встановлена надбавка за престижність у розмірі 10% посадового окладу (ставки заробітної плати) у межах фонду заробітної плати (п.2 цього наказу) (а.с.56).

Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року №963. Назва типових посад: посада педагогічного працівника - практичний психолог. Отже, практичний психолог закладу професійно-технічної освіти за своїм статусом є педагогічним працівником (ст.21 Закон України «Про освіту»).

Хоча практичний психолог за статусом є педагогічним працівником, але всім педагогічним працівникам училища без виключення, крім ОСОБА_1 , встановлена надбавка за престижність праці педагогічних працівників на рівні 20% посадового окладу та лише одній ОСОБА_1 встановлена надбавка за престижність праці педагогічних працівників на рівні 10% посадового окладу. Причини встановлення позивачу надбавки за престижність педагогічної праці вдвічі нижчої за всіх інших педагогічних працівників училища у наказі від 02 лютого 2021 року №21 не прописані та не зазначені.

При вирішенні спору про виплату надбавки необхідно виходити з нормативно-правового акту, який визначає умови та розмір такої виплати. Працівник, на якого поширюється нормативно-правовий акт, може бути позбавлений надбавки (або розмір останньої може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цим актом. Із мотивів відсутності коштів у проведенні надбавки може бути відмовлено в тому разі, коли надбавка обумовлена в зазначеному акті наявністю певних коштів чи фінансування.

Пунктом першим постанови Кабінету Міністрів України від 23 березня 2011 року №373 «Про встановлення надбавок педагогічним працівникам закладів дошкільної, позашкільної, загальної середньої, професійної (професійно-технічної), вищої освіти, інших установ і закладів незалежно від їх підпорядкування» (редакція чинна на час виникнення спірних правовідносин), установлено надбавку в граничному розмірі 30% посадового окладу (ставки заробітної плати), але не менше 5%, педагогічним працівникам закладів дошкільної, позашкільної, загальної середньої, професійної (професійно-технічної), вищої освіти, інших установ і закладів незалежно від їх підпорядкування. Розмір надбавки встановлюється керівником закладу (установи) у межах фонду оплати праці. Надбавка встановлюється на весь обсяг навчального навантаження, що виконує працівник. У постанові уряд наголосив, що відповідна надбавка встановлюється з метою підвищення престижності праці педагогічних працівників.

Виходячи із постанови Кабінету Міністрів України від 23 березня 2011 року №373, встановлення надбавки за престижність праці залежить від наступних факторів: належності особи до педагогічних працівників; обсягу навчального навантаження; фінансової спроможності юридичної особи; рішення керівника про її розмір.

Хоча позивачем не заявлена вимога про визнання наказу №21 незаконним, але для вирішення по суті спору про стягнення невиплаченої надбавки обговорення законності наказу, яким вона встановлена з 01 січня 2021 року, є обов`язковим незалежно від того, чи заявлена вимога про визнання наказу №21 незаконним. Обговорення питання законності наказу №21 при розгляді позову, однієї із вимог якого є стягнення невиплаченої надбавки за престижність педагогічної праці, не є виходом за межі позовних вимог.

Як вже зазначалося вище, наказ №21, тобто рішення т.в.о. керівника ПТУ №4, не містить посилань, чому для всіх педагогічних працівників встановлена надбавка 20% посадового оклад та лише для позивача встановлена менша надбавка - 10% посадового окладу. Отже, в наказах відсутнє посилання на виконання ОСОБА_1 менш складної і відповідальної роботи у порівнянні з іншими працівниками та обсяг її навчального навантаження.

Розмір надбавки за престижність праці коливається в межах, передбачених постановою КМУ від 23 березня 2011 року №373. Хоча прийняття керівником установи освіти рішення про встановлення розміру надбавки у межах, передбачених законом, є компетенцією керівника закладу професіонально-технічної освіти, але не може залежати від суб`єктивних критеріїв та має носити об`єктивний характер.

Проте, беззаперечними доказами не доведено виконання позивачем менш складної та відповідальної роботи у порівнянні з іншими педагогічними працівниками і в суді.

Разом із тим, кожна людина має право без жодної дискримінації на рівну оплату за рівну працю.

Отже, за спірний період позивачу незаконно встановлена надбавка за престижність праці у розмірі лише 10% посадового окладу, тоді як усім педагогічним працівникам училища за спірний період встановлена надбавка за престижність в розмірі 20% посадового окладу, оскільки відповідачем не доведено, що ОСОБА_1 у спірному періоді виконувала менш складну і відповідальну роботу в порівнянні з іншими працівниками або обсяг її навчального навантаження був вдвічі меншим за інших.

Надбавка за престижність праці педагогічних працівників закладів професійно-технічної освіти є складовою їх заробітної плати.

За положеннями ст.98 КЗпП України оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевої, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.

Як убачається із штатного розпису ПТУ №4 м. Бердичева з 01 січня 2021 року практичному психологу передбачена надбавка за престижність в розмірі 20%, що доводить фінансову спроможність відповідача.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 17 серпня 2022 року в справі №274/1331/21 стягнуто з ПТУ №4 м. Бердичева на користь ОСОБА_1 надбавку за престижність педагогічної праці за період із січня 2020 року по лютий 2021 року в сумі 12 533,22 грн (без урахування податків та інших обов`язкових платежів), а тому в цій справі колегія суддів відмовляє у стягненні надбавки за період із січня 2020 року по лютий 2021 року та стягує з відповідача надбавку за престижність праці педагогічних працівників за період із березня по грудень 2021 року в сумі 2 252,46 грн, яка нарахована без урахування податків та інших обов`язкових платежів, виходячи з посадового окладу практичного психолога за кожен місяць із березня до грудень 2021 року за фактично відпрацьовані ОСОБА_1 дні. Так, у березні 2021 року відпрацьовано 22 робочих дня, у квітні 2021 року 5 робочих днів, у травні 2021 року 3 робочих дня, у червні та липні не відпрацьовано жодного робочого дня, у серпні відпрацьований - 1 робочий день, у вересні відпрацьовано 22 робочих дня, у жовтні та листопаді 2021 року - по 6 робочих днів, у грудні - 5 робочих днів. У квітні, травні, липні, серпні, листопаді та грудні нарахована допомога по тимчасовій непрацездатності, а у червні, липні, серпні та жовтні 2021 року нараховані відпускні. Апеляційний суд не закриває провадження у частині вимог за період із січня 2020 року по лютий 2021 року, враховуючи, що у цій справі вимоги заявлені між тими ж сторонами, про той же предмет, але з інших підстав.

Із огляду на вищевикладене, апеляційний суд не може погодитися з висновком суду першої інстанції про те, що дії відповідача не порушили трудових прав позивача, а тому апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює відповідно до ст.376 ЦПК України нове судове рішення, яким стягує з відповідача на користь ОСОБА_1 надбавку за престижність педагогічної праці за період із березня по грудень 2021 року в сумі 2 252,46 грн (без урахування податків та інших обов`язкових платежів), тим самим задовольняє позов частково.

Посилання суду першої інстанції на висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 23 грудня 2019 року в справі №757/26722/17-ц, помилкові, приймаючи до уваги, що обставини у справах стосуються різних видів надбавок, встановлення яких урегульовано різними нормами матеріального права, які не є тотожними. Так, у справі №757/26722/17-ц йдеться про надбавку за інтенсивність праці, а у даній справі спір виник з приводу встановлення надбавки за престижність праці педагогічних працівників. Отже, суду належало виходити при вирішенні спору з іншого нормативно-правового акту, який визначає інші умови виплати.

При вирішенні трудового спору суд першої інстанції також безпідставно послався на норми ст.ст.256,258,267 ЦК України. Строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів унормовані ст.233 КЗпП України. За положеннями частини третьої ст.233 КЗпП України, яка діяла у такій редакції на час звернення ОСОБА_1 із цим позовом до суду (вересень 2021 року), працівник мав право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Зміни, які з даного питання внесені до ст.233 КЗпП України, набули чинності лише з 19 липня 2022 року та закон зворотної дії у часі не має.

Разом із тим, вимоги про визнання незаконними дії відповідача щодо зменшення розміру заробітної плати внаслідок зменшення розміру надбавки та поновлення попередніх умов праці в частині розміру надбавки за престижність праці педагогічного працівника задоволенню не підлягають із огляду на те, що зміна істотних умов праці допускається за наявності змін в організації виробництва і праці та за умови продовження роботи за тією самою спеціальністю, кваліфікацією чи посадою (ст. 32 КЗпП України). Про зміну істотних умов праці працівника треба повідомити не пізніше ніж за 2 місяці. Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за п. 6 ст. 36 КЗпП України. При зміні істотних умов праці роботодавець повинен дотримуватися певного встановленого порядку. Позивач не довела змін в організації виробництва і праці.

Водночас завданням цивільного судочинства є, зокрема, справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Позивач п.9 частини першої ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору в усіх судових інстанціях. Судовий збір покладається на відповідача та стягується в дохід держави пропорційно до задоволених позовних вимог, що відповідає положенням ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26 січня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Професійно-технічного училища №4 м.Бердичева на користь ОСОБА_1 надбавку за престижність педагогічної праці в сумі 2 252 грн. 46 коп. (без урахування податків та інших обов`язкових платежів) за період із березня по грудень 2021 року.

У задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з Професійно-технічного училища №4 м.Бердичева в дохід держави 56 грн.31 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Судді: