Справа № 454/246/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2022 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

за участю секретаря Калиш В.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд із даним позовом до відповідача в якому вказує, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 14.01.2022 року він купив у ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 та є її власником, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав від 14.01.2022 року. Зазначає, що згідно п.3.6 договору сторони домовилися, що продавці зобов`язуються знятися із реєстрації у належній позивачу квартирі в строк до 17.01.2022 року. Однак свого зобов`язання за договором відповідач ОСОБА_2 не виконав до цього часу та ігнорує вимоги позивача знятися із реєстрації у належній йому квартирі. Позивач зазначає, що будучи зареєстрованим у його житлі, відповідач чинить йому перешкоди у користуванні ним, оскільки нарахування житлово-комунальних платежів здійснюється із врахуванням його реєстрації. В свою чергу відповідач не несе жодних витрат по сплаті житлово-комунальних послуг та співвласником житла він не являється. Просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування належним їй житлом.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Про розгляд даної справи відповідач повідомлявся належним чином, у встановлений законом порядок.

У наданому суду відзиві відповідач ОСОБА_2 зазначив, що визнає позовні вимоги, розгляд справи просив проводити у його відсутності.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.01.2022р., ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу від 14.01.2022р. належить на праві власності квартиру АДРЕСА_1 .

З дослідженої копії договору купівлі-продажу квартири від 14.01.2022р. встановлено, що ОСОБА_2 придбала вищевказану квартиру у ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та відповідача ОСОБА_2 ..

Згідно п.3.6 даного договору продавці зобов`язувалися знятися із реєстрації із даної квартири у строк не пізніше 17.01.2022р.

Із довідки КП «Сокальжитлокомунсервіс» від 26.01.2022р., встановлено, що ОСОБА_2 надалі є зареєстрованим в АДРЕСА_2 .

За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК УРСР до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Право членів сім`ї власника будинку (квартири) користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок (квартиру) в особи, членами сім`ї якого вони є, із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї.

Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Крім цього, відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідач не є співвласником житла позивача, а також не є членом його сім`ї, а тому рішення про визнання його таким, що втратив право на користування ним не порушуватиме закону.

Як встановлено в ході розгляду справи, домовленості між сторонами щодо подальшої реєстрації відповідача в квартирі позивача не досягалось, більше того, згідно умов договору він зобов`язувався знятися із реєстрації у житлі позивачки до 17.01.2022р., підстав, які б були визначені законом щодо збереження за відповідачем житла не встановлено, відтак, його слід визнати таким, що втратив право на користування житлом позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 264 - 265, 268, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення воно може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Відомості, які зазначаються в рішенні суду відповідно до п.4) ч.5 ст.265 ЦПК України та не проголошуються, відповідно до ч.2 ст.268 ЦПК України.

Відомості, які зазначаються в рішенні суду відповідно до п.4) ч.5 ст.265 ЦПК України та не проголошуються, відповідно до ч.2 ст.268 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання с. Тудорковичі, Червоноградського району, Львівської області.

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання (реєстрації) АДРЕСА_2 .

Головуючий: М. Я. Адамович