Справа № 503/733/22
Провадження № 2-н/503/33/22
УХВАЛА

08 липня 2022 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В. дослідивши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з Дочірнього підприємства «Одеський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, вимогам ст. 163 ЦПК України,

встановив:

До суду надійшла вище вказана спільна заява заявника та його представника про видачу судового наказу.

В змісті заяви зазначено, що при звільненні заявника 13.05.2022 року у боржника перед ним була заборгованість зі сплати заробітної плати в розмірі 23060,57 грн, але 17.06.2022 року боржник відправив на банківську картку заявника в рахунок погашення заборгованості 3000 грн.

Однак, до заяви про видачу судового наказу не додано документів або їх копій, що підтверджують ті обставини, що:

- станом на 13.05.2022 року заборгованість становила саме 23060,57 грн;

- 17.06.2022 року боржник відправив на банківську картку заявника в рахунок погашення заборгованості 3000 грн.

Згідно до вимог пункту 4 ч.2 та пункту 4 ч.3 ст. 163 ЦПК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено обставини, на яких ґрунтуються вимоги заявника, а до самої заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Таким чином виконавши у заяві про видачу судового наказу вимоги пункту 4 ч.2 ст. 163 ЦПК України щодо зазначення обставини, на яких ґрунтуються вимоги заявника, одночасно не було виконано вимог пункту 4 ч.3 ст. 163 ЦПК України щодо додання до заяви про видачу судового наказу інших документів або їх копій, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, зокрема довідок боржника про нарахування боргу в сумі 23060,57 грн та сплату частини боргу в сумі 3000 грн або довідки боржника про нарахування боргу в сумі 23060,57 грн та виписки з карткового банківського рахунку заявника про зарахування на нього грошових коштів в сумі 3000 грн від боржника.

Крім того, суд також звертає увагу заявника та його представника на ту обставину, що у змісті заяви про видачу судового наказу вимогу в частині стягнення з боржника середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та сам розрахунок середнього заробітку обґрунтовано посиланням на інформацію Мінфіну України про середню заробітну плату по регіонам України, зокрема Одеській області 12960 грн.

Однак, по-перше при розрахунку застосовано нарахування на 11.07.2022 року, тобто наперед, оскільки заяву подано до суду 07.07.2022 року; по-друге згідно до положень першого речення пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.1999 року № 13, при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 (100-95-п) (з наступними змінами і доповненнями). Згідно абзацу першого пункту 8 даного Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до положень абзацу третього пункту 2 Порядку, у всіх інших випадках (крім тих які зазначені в першому і другому абзацах даного пункту) середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Таким чином суд вважає, що в поданій заяві про видачу судового наказу не належно виконані вимоги пункту 4 ч.2 ст. 163 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

У зв`язку з вище зазначеним суд вважає необхідним відмовити у видачі судового наказу, оскільки заява про його видачу подана з порушеннями вимог статті 163 ЦПК України.

Керуючись ст. 163, 165, 166, 258-260 ЦПК України,

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення з Дочірнього підприємства «Одеський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 1 ч.1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ «Наказне провадження» ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали.

Суддя Д.В. Вороненко