ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1164/22 Справа № 173/1165/20 Головуючий у першій інстанції: Петрюк Т. М. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,

при секретарі Сахарову Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2020 року ОСОБА_3 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 04.11.2019 року вона будучи пасажиром автомобіля марки Фольксваген Крафтер бордового кольору, номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку м. Москва Російської Федерації потрапила в дорожньо-транспортну пригоду. Згідно рапорту командира УМВС Росії по Тульській області, водій вказаного транспортного засобу, ОСОБА_1 , не вибрав безпечну швидкість руху, не справився з управлінням та здійснив наїзд на перешкоду зліва по ходу руху транспортного засобу. Внаслідок даної ДТП постраждало 5 (п`ять) пасажирів, серед яких була і ОСОБА_3 . Під час зіткнення вона вдарилась головою об переднє сидіння авто. З місця ДТП її було доставлено до приймального відділення Міської клінічної лікарні ім. Юдіна м.Москви Російської Федерації, зі скаргами на біль в ділянці забою м`яких тканин голови, правого передпліччя та в області правого колінного суглоба правої кістки. Її стан був оцінений медиками як середньої тяжкості та поставлений діагноз - струс головного мозку та забита рана правого передпліччя. При надходженні до лікарні їй була надана наступна медична допомога: первинна хірургічна обробка рани правого передпліччя; ультразвукова діагностика; рентгенографія колінного суглоба; комп`ютерна томографія головного мозку, шиї, грудної клітини, грудного та поперекового хребта кісток тазу. Під час виписки з лікарні її стан був оцінений медиками як поліпшений та надані рекомендації щодо нагляду травматологом за місцем проживання, перев`язки у травмпункті за місцем проживання, анальгетики при болях, препарат амоксіклав 0.625 мг 2 рази в день протягом 5-ти днів, зняття швів через 12 днів, носіння корсета для фіксації поперекового відділу хребта. В той час 05.11.2019 року, перебуваючи на території Російської Федерації, вона придбала поперековий корсет, який був необхідний їй для носіння на суму 1200 російських рублів, що складає 450,00 грн. 08.02.2020 року, коли вона вже знаходилась на території України, позивач придбала лігаментарний колінний бандаж в кількості два штуки на суму 3492,00 грн., оскільки біль у коліні її постійно переслідував. Таким чином, сума спричиненої їй матеріальної шкоди склала 3942,00 грн. Також їй була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, які вона зазнала в зв`язку з втратою здоров`я, фізичним болем, який вона відчуває і до цього часу. Спричинену їй моральну шкоду оцінює в 75000,00 грн. Тому позивач просила стягнути на свою користь з відповідача матеріальну шкоду в сумі 3942,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 75000,00 грн., а також судові витрати.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 3942,00 грн. на відшкодування майнової шкоди та 10000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 840,80 грн. на відшкодування судових витрат по сплаті судового збору.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 04.11.2019 року позивачка, як пасажирка автомобіля марки Фольксваген Крафтер, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався у напрямку м. Москви Російської Федерації, потрапила у дорожньо-транспортну пригоду.

З 04.11.2019 року по 04.11.2019 року позивачка знаходилась на лікуванні у Міської клінічної лікарні імені С.С. Юдіна у м. Москві Російської Федерації з діагнозом: струс головного мозку та забита рана правого передпліччя, забій м`яких тканин голови, рвана рана верхньої третини правого передпліччя. При надходженні до вказаної вище лікарні позивачці була надана наступна медична допомога: первинна хірургічна обробка рани правого передпліччя; ультразвукова діагностика; рентгенографія колінного суглоба; комп`ютерна томографія головного мозку, шиї, грудної клітини, грудного та поперекового хребта, кісток тазу.

05 листопада 2019 року позивачка у м. Хабаровську придбала поперековий корсет К-608, вартістю 1200,00 російський рублів. 08.02.2020 року у м. Кам`янське вона придбала лігаментарний колінний ортез в кількості два штуки на суму 3492,00 грн., згідно копії фіскального чеку від 08.02.2020 року (а.с. 17).

Згідно доводів позивачки, постановою заступника начальника СВ ВМВС Росії по Ясногорському району від 25 серпня 2020 року відмовлено у порушенні кримінальної справи за повідомленням про скоєння злочину, передбаченого ст. 264 ч. 1 КК РФ щодо ОСОБА_1 , на підставі п. 2 ч. 1 ст. 24 КПК України, у зв`язку з відсутністю в його діях ознак складу злочину, передбаченого ст. 264 ч. 1 КК РФ.

На підтвердження позову позивачкою надано копію рапорту командира окремого батальйону Дорожньо-патрульної служби Державної інспекції дорожнього руху УМВС Росії по Тульській області, відомості про учасників ДТП, копією постанови відповідного державного органу Російської Федерації про відмову у порушенні кримінального провадження від 25.08.2020, копію протоколу огляду місця вчинення адміністративного правопорушення від 04.11.2019 року; довідку №124 від 29.01.2020 року, копію виписного епікризу Міської клінічної лікарні імені С.С. Юдіна від 04.11.2019 року, копію касового чеку від 05.11.2019 року, копію фіскального чеку від 08.02.2020 року (а.с. 10, 11-13, 14, 16, 17, 97-98, 100-103).

Судом встановлено, що станом на 04.11.2019 року цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Фольксваген Крафтер, реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована страховим полісом міжнародного зразка "Зелена картка" № НОМЕР_2 в Товаристві з додатковою відповідальністю "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус" (код за ), яке з 19.12.2019 приєднане до ПАТ "Страхова Компанія "Українська Страхова Група" (), що підтверджується витягом з Централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України.

Копія страхового полісу ні місцевому, ні апеляційному судам не надана; клопотання про витребування відповідного письмового доказу судом - не заявлене, що підтверджується письмовими матеріалами справи, протоколом та звукозаписом судового засідання.

Встановлено, що 20 січня 2020 року позивачка звернулась до ПАТ "Страхова Компанія "Українська Страхова Група" із заявою від 10.01.2020 року про страхове відшкодування, в якій просила прийняти рішення та здійснити страхову виплату на її користь ( а.с. 18- 20, 153-154).

Згідно листа ПАТ "Страхова Компанія "Українська Страхова Група" №577 від 10.03.2020 року, останнє повідомило позивачці, зокрема, що для прийняття рішення щодо відшкодування шкоди товариство просить надіслати йому наступні документи: 1) оригінал заяви про страхове відшкодування із зазначенням банківських реквізитів заявника; 2) засвідчені копії паспорту, або інший документ, що посвідчує особу заявника, а також довідки про присвоєння номеру платника податків; 3) оригінал касового чеку на суму 1200,00 російських рублів (а.с. 155).

Доказів відмови ПАТ "Страхова Компанія "Українська Страхова Група" позивачці у виплаті страхового відшкодування, доказів належного звернення позивачки до вказаної страхової компанії із наданням необхідного пакету документів - суду не надано; позовну вимогу щодо оскарження дій (бездіяльності) страхової компанії, стягнення з неї грошових коштів - позивачкою не заявлено.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно положень ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

За ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За ст. ст. 3, 6, п. 22.1 ст. 22, п. 23.1 ст. 23 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Таким чином Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальників - заподіювача шкоди. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого; у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи; шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого.

Відповідно до положень ст. 36.1. Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно ст. 36.2. Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;

Відповідно до п. 36.4. ст. 36 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

За змістом ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, за змістом вказаних норм матеріального права вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, можуть бути заявлені у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі №755/18006/15-ц.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; приймаючи до уваги зміст позовних вимог та доводів позовної заяви; враховуючи, що відповідач не заперечує факту ушкодження здоровя позивачки під час ДТП, яка мала місце 04.11.2019 року на території Російської Федерації за участі автомобіля Фольксваген Крафтер, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; встановивши, що станом на 04.11.2019 року цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Фольксваген Крафтер, реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована у ПАТ "Страхова Компанія "Українська Страхова Група"; враховуючи, що останнє не здійснювало виплату позивачці страхового відшкодування та не відмовило у здійсненні такої виплати, - колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову та стягнення матеріальної і моральної шкоди з ОСОБА_1 , як винуватця ДТП, адже це суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Тобто, позовні вимоги про стягнення шкоди з винуватця ДТП є передчасними без вирішення питання щодо стягнення страхового відшкодування у межах страхового ліміту зі страховика, яким в даному випадку є ПАТ "Страхова Компанія "Українська Страхова Група".

Визначення відповідачів, предмету та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (такі висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц; від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц; від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц; від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц; від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц, від 15 травня 2019 року у справах №№552/91/18, 554/9144/17).

На стадії апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості замінити первісного відповідача належним відповідачем або залучити до участі в справі іншу особу, як співвідповідача.

До участі у даній справі і якості співвідповідача ПАТ "Страхова Компанія "Українська Страхова Група" залучено не було та позовні вимоги про стягнення з нього шкоди не пред`явлені.

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

За положеннями частин 1 та 13 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого відповідачем судового збору при поданні апеляційної скарги в розмірі 1261,20 грн. (840,80 грн. х 150%), що підтверджується квитанцією №1642780 від 20.10.2021 року (а.с. 131).

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, колегія дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення місцевого суду з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Суд наголошує, що позивачка не позбавлена можливості, на захист своїх прав та законних інтересів, звернутись до суду з іншим позовом, за іншого обгрунтування.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати в розмірі 1261 (одна тисяча двісті шістдесят одна) грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова