Номер провадження: 22-ц/813/8900/22
Справа № 495/7864/20
Головуючий у першій інстанції Шевчук Ю.В.
Доповідач Воронцова Л. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

05.12.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Воронцової Л.П. в порядку відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Олійник Роман Володимирович на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 жовтня 2022 року в справі за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентованою виплатою

ВСТАНОВИВ:

11 жовтня 2022 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області у зазначеній справі винесено рішення, на яке 14 листопада 2022 року скаржник подав апеляційну скаргу через систему Електронний суд.

В апеляційній скарзі скаржник просив поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду та відстрочити сплату судового збору до прийняття судом судового рішення.

В обґрунтування клопотання щодо поновлення строку, скаржник зазначив, що з повним текстом рішення суду від 11.10.2022 року він ознайомився і отримав його через свого адвоката шляхом надсилання судом останньому повного тексту рішення суду через Електронний суд 07.11.2022 року, що підтверджується матеріалами справи.

В обґрунтування клопотання про відстрочку сплати судового збору, апелянт зазначив, що він не має роботи і його майновий стан позбавляє можливості сплатити судовий збір за подачу апеляційної скарги, наведене викликано загальною кризою в усіх сферах діяльності через воєнні дії на території України.

Дослідивши клопотання скаржника, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з частинами 1, 3 статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, визначеному законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ч.1 ст. 136 ЦПК України, яка кореспондується із ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити, розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно з ч. 2 цієї статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року по справі № 0940/2276/18, провадження № 11-336апп20, зробила висновок, що з аналізу ж статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Разом із тим, Верховний Суд у постанові від 30 березня 2021 року у справі № 338/158/19, провадження № 61-11548св20, зауважив, що єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану.

За приписами ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Тобто, основним у вирішенні питання про наявність підстав для відстрочки сплати судового збору є встановлення майнового стану сторони, яка заявила відповідне клопотання. Дані обставини встановлюються судом на підставі доказів (наприклад, індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5), що видається органами Пенсійного фонду України, та/або відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми/джерела виплачених доходів та утриманих податків, що видається органами Державної податкової служби України, довідка про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про надання відстрочки сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ у справі «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Заявляючи клопотання, ОСОБА_1 не надав суду жодного доказу на підтвердження того, що його майновий стан на день звернення з апеляційною скаргою перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановлених законодавством порядку і розмірі.

У зв`язку з тим, що апелянт не надав до суду належних та достатніх доказів про суми свого доходу, апеляційний суд позбавлений можливості вирішити питання про відстрочку сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду, а тому не може задовольнити відповідне клопотання апелянта.

Таким чином для встановлення достатніх правових підстав для можливості застосування судом норми ст. 8 Закону України «Про судовий збір» (вирішення питання про відстрочку сплати судового збору) апелянту слід надати суду докази, зокрема інформацію про наявність реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, вкладів.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 354 ЦПК України, якою визначені строки на апеляційне оскарження, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно із частиною третьою статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутись до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

У разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі на підставі пункту 4 частини 1 статті 358 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що 11.10.2022 року суд виніс рішення за відсутності учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

При зверненні до суду з апеляційною скаргою, скаржник вказав, лише те, що з повним текстом рішення суду від 11.10.2022 року він ознайомився і отримав його через свого адвоката шляхом надсилання судом останньому повного тексту рішення суду через Електронний суд 07.11.2022 року, що підтверджується матеріалами справи, однак в матеріалах справи відсутні докази отримання або надіслання судом на електронну адресу адвокату або апелянту повного тексту рішення суду 07.11.2022 року. Крім того, скаржник не надав суду апеляційної інстанції докази такого отримання.

Враховуючи наведене, апеляційний суд відмовляє в задоволенні клопотань про відстрочку сплати судового збору і поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, залишає без руху апеляційну скаргу й надає апелянту строк на усунення недоліків, а саме: сплати судового збору або подання вмотивованого клопотання про зменшення/відстрочення/звільнення від сплати судового збору з наданням відповідних доказів на підтвердження вказаних обставин, для подання належним чином обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, підтвердженої доказами.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 136,185, 356, 357 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Олійник Роман Володимирович залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків, викладених у мотивувальній частині ухвали, протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У випадку не усунення в зазначений строк апелянтом недоліків апеляційної скарги, вона буде вважатись неподаною та буде повернута апелянту.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Л.П. Воронцова