Справа № 296/4069/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"01" грудня 2022 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Адамовича О.Й.,

за участі секретаря судового засідання Світко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Житомирського державного університету імені Івана Франка до ОСОБА_1 про стягнення боргу за навчання, -

ВСТАНОВИВ:

Житомирський державний університет імені Івана Франка звернувся до суду із вказаним позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Житомирського державного університету імені Івана Франка заборгованість по оплаті за навчання в сумі 9958,63 грн., інфляційних збитків в сумі 1796,42 грн. та 3% річних в сумі 320,02 грн. , а також судові витрати в сумі 2481,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник вказує, що 24 липня 2019 року між Житомирським державним університетом імені Івана Франка та ОСОБА_1 було укладено договір №5 про навчання в університеті з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2023 року. ОСОБА_1 був зарахований на навчання до Університету наказом № 258-к/ос від 24.07.2019 року та з 01 вересня 2019 року приступив до навчання згідно навчального плану.

Відповідно п. 5.2 договору №5 вартість за період навчання 2019-2020 р.р. становить 1600,00 дол. США, та за період навчання 2020-2021 р.р. становить 1600,00 дол. США. Згідно п. 5.3 договору відповідач повинен був здійснити оплату в сумі 1600,00 дол. США в гривневому еквіваленті по офіційному курсу НБУ на момент оплати до 25 серпня кожного навчального року, але у зв`язку з таким матеріальним станом, що спричинив карантин СОVID-19, з погодження університету та на підставі пункту 5.6 Договору №5, відповідачу була надана можливість сплачувати частинами, щомісячно.

11.06.2021 року за порушення умов договору, відповідач був відрахований наказом № 193-К(ос) від 11.06.2021р.

Фактично відповідач навчався в Університеті з 01.09.2019 р. по 10.06.2021 року. За вказаний період відповідачу, згідно умов Договору №5 від 24.07.2019р. нараховано 82167,03 грн. плати за навчання. З нарахованої суми відповідачем сплачено 72208,40 грн., що спричинило утворення заборгованості перед університетом в розмірі 9958,63 грн. Таким чином, невиконання договірного зобов`язання у повному обсязі відповідач завдав збитки Житомирському державному університету імені Івана Франка на загальну суму 9958,63 грн. 22.06.2021 року з метою досудового врегулювання боргового зобов`язання відповідачу було направлено вимогу рекомендованим листом про необхідність погашення боргу за навчання.

Крім того, є необхідність стягнути з відповідача на користь позивача трьох процентів річних від простроченої суми та інфляційні збитки.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 28.07.2022р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 21).

Представник позивача Житомирського державного університету імені Івана Франка Петровський Д.В. подав до суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника позивача за наявними в матеріалах справи документами. У поданій заяві позов підтримав у повному обсязі та наполягав на його задоволенні, а також не заперечив щодо ухвалення заочного рішення суду (а.с.35).

Від відповідача відзив на позов до суду не надходив, копія належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження від 28.07.2022р., разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за зареєстрованим місцем проживання відповідача (а.с.25,26,27,28,33,34), проте повертались на адресу суду з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Суд звертає увагу, на практику Верховного суду, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Крім того, відповідача повідомлено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке оприлюднено 01.08.2022 та 12.10.2022 (а.с.22,23,31,32).

Враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи.

Згідно з ч.1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Як встановлено, ч. 8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, встановивши наступні фактичні обставини та відповідні докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 24.07.2019 року між Житомирським державним університетом імені Івана Франка (Виконавець) та Мокуба Генок Озізі (Одержувач) було укладено Договір №5 про надання освітніх послуг з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2023 року (а.с. 5).

Відповідно п. 2.1 договору, Виконавець зобов`язаний надати Одержувачу освітню послугу на рівні стандартів вищої освіти (якщо законодавством передбачені державні стандарти надання освітньої послуги).

Пунктом 4.1 договору передбачено, що Одержувач зобов`язаний дотримуватися обов`язків, передбачених статтею 63 Закону України «Про вищу освіту».

Згідно п. 5.1 договору, розмір плати за надання освітньої послуги у повному обсязі встановлюється в іноземній валюті (доларів США), та за навчання вноситься в національній валюті гривні після конвертації за курсом Національного банку України, встановленому на день оплати.

Відповідно п. 5.2 договору, вартість за період навчання 2019-2020 р.р. становить 1600,00 дол. США та за 2020-2021 р.р. 1600,00 дол. США.

Пунктом 5.3 договору передбачено, що Замовник вносить плату безготівково не пізніше ніж 25 серпня включно, у розмірі плати навчання за рік.

Згідно п. 5.6 договору, у випадках, коли Замовник бажає здійснити оплату за надання освітньої послуги в інші терміни, порядок її внесення може змінюватись виключно за умови дозволу Виконавця.

Як вказує позивач, згідно п. 5.3 договору відповідач повинен був здійснити оплату в сумі 1600,00 дол. США в гривневому еквіваленті по офіційному курсу НБУ на момент оплати до 25 серпня кожного навчального року, але у зв`язку з таким матеріальним станом, що спричинив карантин СОVID-19, з погодження університету та на підставі пункту 5.6 Договору №5, відповідачу була надана можливість сплачувати частинами, щомісячно.

Пунктом 5.8 договору визначено, що у випадку неподання Одержувачем особистої заяви про відрахування з університету за будь-яких причин, Виконавець продовжує нараховувати плату за навчання.

Пунктом 7.1 договору визначено, що договір розривається, зокрема, у разі відрахування з навчального закладу Одержувача згідно із законодавством.

Так, ОСОБА_1 був зарахований на навчання до Університету наказом №258 К(ос) від 24.07.2019 року (а.с.6) та з 01 вересня 2019 року приступив до навчання згідно навчального плану.

Наказом № 193-К(ОС) від 11.06.2021 ОСОБА_1 , студента 2 курсу соціально-психологічного факультету денної форми навчання спеціальності «073 Менеджмент» з 11 червня 2021 року відрахували за невиконання навчального плану та порушення умов договору (а.с. 7).

Згідно довідки від 01.07.2022 № 6, заборгованість ОСОБА_1 за навчання становить 9958,63 грн. (а.с.8).

Позивач звертався до відповідача з вимогою погасити вищевказаний борг, що вбачається з копії листа №854/01 від 22.06.2021 (а.с.9), однак вимога залишилася без реагування з боку відповідача.

Згідно з ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права уразі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За правилами п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

В частинах першій, другій статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як визначено ч.1 ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 638 ЦК України встановлено, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється.

Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дослідивши умови укладеного між сторонами договору №5 від 24.07.2019, суд вважає наданий позивач розрахунок заборгованості правильним. Зокрема сума основного боргу складає 9958,63 грн., сума інфляційних збитків становить 1796,42 грн. та сума 3% річних становить 320,02 грн.

Відповідач не скористався своїми процесуальними правами, передбаченими ст. 12, 13, 76, 83, 84, 191 ЦПК України, та не надав до суду заперечення щодо вимог позивача та доказів на їх спростування.

Беручи до уваги викладене вище, дослідивши докази, надані позивачем в обґрунтування заявлених вимог, у зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної оплати наданих послуг відповідно до умов укладеного між сторонами договору №5 від 24.07.2019, що призвело до порушення майнових прав позивача, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд також стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 80, 81, 89, 141, 178, 280-282,354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Житомирського державного університету імені Івана Франка заборгованість по оплаті за навчання, що складає 9958,63 грн., інфляційних збитків в сумі 1796,42 грн. та 3% річних в сумі 320,02 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Житомирського державного університету імені Івана Франка судовий збір в розмірі 2481,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Житомирський державний університет імені Івана Франка, адреса: м. Житомир, вул. В. Бердичівська, 40, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя О. Й. Адамович

Дата складання повного тексту рішення: 05.12.2022.