Справа № 139/79/22
Провадження № 2/139/21/22
У Х В А Л А

про залишення позову без руху

21 лютого 2022 року смт Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Тучинська Н.В., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и л а:

Від позивача 08 лютого 2022 року до суду поштою надійшла вказана позовна заява. Предметом позову є розірвання шлюбу, зареєстрованого 05 листопада 1996 року у Вінницькому міському відділі РАГС, із громадянином Йорданії. Підставою для такого позову названо обставину, що подружжя спільних дітей не має і що відповідач не підтримує зв`язок із позивачем більше двадцяти років. Останнім відомим місцем реєстрації проживання відповідача зазначено с. Бахтин Могилів-Подільського району Вінницької області.

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом було витребувано від компетентних органів інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача з 1996 року.

Відповідно до інформацій Мурованокуриловецької селищної ради (орган реєстрації місця проживання за останнім, вказаним позивачем, відомим місцем проживання відповідача) та Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради (орган реєстрації місця проживання за останнім відомим місцем проживання відповідача місцем отримання ним тимчасової посвідки на проживання), інформація про зареєстроване місце проживання (прописку) ОСОБА_2 з 1996 року відсутня.

Крім того, відповідно до відкритої, а суддям, відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень», з повним доступом, інформації, що міститься Єдиному державному реєстрі судових рішень, 06 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Мурованокуриловецького районного суду розірвання шлюбу, зареєстрованого 05 листопада 1996 року у Вінницькому міському відділі РАГС, із громадянином Йорданії ОСОБА_2 . Останнім відомим місцем реєстрації відповідача зазначено було Йорданію.

Справа була зареєстрована за № 139/932/21 (провадження № 2/139/311/21). Ухвалою від 06 грудня 2021 року позов було залишено без руху, а позивачу було надано строк для усунення недоліків шляхом надання суду документів, що підтверджують підсудність справи Мурованокуриловецькому районному суду (наприклад, договір між сторонами), а за наявності таких документів засвідченими уповноваженим перекладачем або нотаріально, - копію позовної заяви з додатками на арабській мові.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, вважаю, що у відповідності до правил ст. 185 ЦПК України позовну заяву слід залишити без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до доданих до позовної заяви копій свідоцтва про одруження, паспорта позивача та тимчасової посвідки на проживання, позивач є громадянкою України, а відповідач - громадянином Йорданії.

Порядок розірвання шлюбу, укладеного між громадянином України та іноземцем, має ряд особливостей. Основним у цьому питанні є визначення закону, відповідно до якого буде проводитися розірвання шлюбу.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

В ст. 497 ЦПК України зазначено, що підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право», передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє в даний час щодо правових наслідків шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 60 згаданого Закону правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Таким чином, якщо подружжя є громадянами різних держав, спільно проживали на території України, і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу провадиться за законодавством України.

В той же час, з додатків до позовної заяви вбачається, що відповідач є громадянином Йорданії. Відповідно до відмітки у тимчасовій посвідці на проживання серії НОМЕР_1 , термін її дії закінчився 26 серпня 2000 року. На виконання вимог ч. 5 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців» в редакції 1994 року відповідач ОСОБА_2 зобов`язаний був виїхати з України після закінчення відповідного терміну перебування.

Відповідно до ст. 110 СК України, розірвання шлюбу можливе за заявою одного з подружжя.

Згідно з ч. 2 і 3 ст. 60 Закону України "Про міжнародне приватне право", подружжя, яке не має спільного особистого закону, може обрати право, що буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу, якщо подружжя не має спільного місця проживання або якщо особистий закон жодного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання. Вибір права згідно з частиною другою цієї статті обмежений лише правом особистого закону одного з подружжя без застосування частини другої статті 16 цього Закону. Угода про вибір права припиняється, якщо особистий закон подружжя стає спільним.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11, позов про розірвання шлюбу з особою, яка не має в Україні місця проживання або місце проживання якої невідоме, може пред`являтися за місцем знаходження майна відповідача, або за останнім відомим місцем його проживання чи перебування, а у випадку, коли з позивачем проживають його малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача - за місцем проживання позивача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за місцем проживання будь-кого з них.

У разі розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, один з яких проживає в Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами.

Відповідно до пунктів 1 і 2 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, у випадках, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у ст. 77 цього Закону, якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення.

Однак, такої угоди для визначення підсудності до матеріалів позову не надано.

У разі, якщо позивачем буде доведено наявність обставин, за яких підсудність даної справи про розірвання шлюбу належить Мурованокуриловецькому районному суду Вінницької області, сповіщення відповідача повинно здійснюватися у рамках міжнародної співпраці.

Вважаю за доцільне висловити позицію щодо доданого до позовної заяви Акту про проживання без реєстрації місця проживання від 29 січня 2022 року.

Не надаючи оцінку такому документу як доказу, слід зазначити, що він не узгоджується із законодавством про правовий статус іноземців в Україні і нормативним актам про інститут прописки, які діяли на території України на час, зазначений у ньому.

За таких обставин, неможливий подальший рух позовної заяви. Позивачу слід надати термін для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

у х в а л и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви терміном у сім днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Недоліків позовної заяви можуть бути усунені шляхом надання суду документів, що підтверджують підсудність справи Мурованокуриловецькому районному суду чи будь-якому іншому національному суду (наприклад, договір між сторонами).

Якщо позивач усуне всі недоліки, вказані у цій ухвалі, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і повернеться позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ___________