Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ЄУН 336/4782/2022

пр. № 2/336/3705/2022

м. Запоріжжя 05 грудня 2022 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Зарютіна П.В.,

при секретарі Лопаткіній А.І..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до районної адміністрації ЗМР по Шевченківському району про визнання права на приватизацію житлового приміщення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, за яким зазначила, що є користувачем квартири АДРЕСА_1 з 1982 року по теперішній час, згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи №04-28/7-1742 від 19.07.2022 року.

В червні 2022 року позивач звернулась до Департамента з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради з проханням надати копію корінця державного ордера на квартиру АДРЕСА_1 , виданого у 1982 році. На своє звернення отримала відповідь №В-1454 від 04.07.2022р. про те, що у відділі обліку та розподілу житлової площі департаменту корінці ордерів на заселення зберігаються лише з 1984 року.

В серпні 2022 року позивач звернулась до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району з питання приватизації житла за адресою : АДРЕСА_2 , але позивачці було відмовлено у зв`язку з відсутністю копії ордеру про надання житлової площі, що підтверджується листом №27/07-19 від 01.09.2022р.

Вищевказана квартира перебуває у власності територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, що підтверджується копією технічного паспорту на квартиру Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» від 21.07.2022 року.

Позивач є основним та єдиним наймачем зазначеної вище квартири, окрім нього, в зазначеному вище житловому приміщенні не зареєстровані інші особи.

З метою реалізації права на житло шляхом приватизації займаної квартири, позивач звернувся до Районної адміністрації ЗМР по Шевченківському району з відповідною заявою на яку отримав відмову.

Враховуючи той факт, що позивач не змінював свою реєстрацію місця проживання з 1982 року по теперішній час, ним не було використано право на безоплатну приватизацію житла, а відсутність копії ордеру про надання житлової площі не може впливати на встановлене законом право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 і отримання власності.

Вищевказана справа була призначена до судового розгляду, проте у судове засідання учасники справи не явилися.

При цьому представник районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району надала заяву, якою просить суд справу розглядати без їх участі, проти позову не заперечують.

Отже, у порядку ст. 223 ч.3 п. 1 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності учасників справи.

У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Враховуючи те, що документи надані не в повному обсязі (позивач ордер не надав), в оформлення права власності на квартиру за вказаною адресою, позивачу відмовлено.

Відсутність документів на право вселення і проживання в спірній квартирі (кімнаті) не може бути поставлена в провину позивачу, на нього також не може бути покладений обов`язок щодо надання цих документів суду з огляду на те, що вони після вселення особи передаються у відповідну житлово-експлуатуючу організацію, яка і повинна забезпечити їх належне зберігання протягом визначеного строку.

Суд дійшов висновку, що за відсутністю інформації щодо отримання позивачем ордеру на вселення у спірне житло, факт прописки (реєстрації) позивача в спірній квартирі, яка була проведена у відповідності до чинного на той час законодавства, і підтверджується належними доказами, свідчить про наявність у позивача права користування спірною жилою площею.

Таким чином, враховуючи вказані обставини, у суду не виникає сумнівів з приводу правомірності проживання позивача в спірній квартирі.

За таких обставин суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" передача займаних квартир (будинків, кімнат у гуртожитках) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку, кімнаті у гуртожитку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку, кімнати у гуртожитку).

Статтею 15 Житлового кодексу Української РСР визначено, що до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів у галузі використання і забезпечення схоронності житлового фонду належить видання ордерів на жилі приміщення.

Відповідно до ст. 58 Житлового кодексу Української РСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.

Згідно Постанови ради Міністрів Української РСР від 11.12.1984 № 470 "Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР" (розділ IV, ст. 69 "Ордер на жиле приміщення"), на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер дійсний протягом 30 днів.

Статтями 70, 72 Постанови від 11.12.1984 № 470 визначено, що ордер вручається громадянинові, на ім`я якого він виданий, або за його дорученням іншій особі. При одержанні ордера пред`являються паспорти (або документи, що їх замінюють) членів сім`ї, включених до ордера.

При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності - відповідному підприємству, установі, організації; ордер зберігається як документ суворої звітності. Одночасно подаються паспорти усіх членів сім`ї, включених до ордера, з відміткою про виписку з попереднього місця проживання.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), кімнат (гуртожитків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених пунктами 2 і 5 статті 2 цього Закону.

Статтею 2 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду визначено", що не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Так як, спірне житло є квартирою в житловому будинку та не відноситься до житла, що не підлягає приватизації.

З огляду на наведене, суд погоджується з доводами позивача стосовного того, що він має право на приватизацію спірної квартири.

Відповідно до ч.11 ст.8 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду», спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

Тому суд вважає за необхідне визнати за позивачем право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.3,4, 8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», ст. 48 ЖК України, ст.ст. 1-4, 5, 12, 13, 76-81 89, 258, 263 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позов ОСОБА_1 (що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), до районної адміністрації ЗМР по Шевченківському району про визнання права на приватизацію житлового приміщення та зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати за ОСОБА_1 (що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), право у відповідності до положень Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» на приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_2 - без надання ордеру про виділення житлової площі за вказаною адресою.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Суддя П.В. Зарютін