Ухвала

07 липня 2022 року

м. Київ

справа № 461/2358/19

провадження № 61-3497св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Дундар І. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Акціонерне товариство «Ідея банк», Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва,

третя особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_3 , на рішення Галицького районного суду міста Львова від 09 липня 2019 року у складі судді Стрельбицького В. В. та постанову Львівського апеляційного суду від

18 грудня 2020 року у складі колегії суддів: Крайник Н. П., Ванівського О. М., Мельничук О. Я.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Ідея банк» (далі - АТ «Ідея банк»), Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва (далі - Шевченківський РВ ДВС

м. Києва), третя особа - ОСОБА_2 , про визнання електронних торгів недійсними та зобов`язання вчинити дії.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Галицького районного суду міста Львова від 09 липня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано недійсними електронні торги з реалізації транспортного засобу державний номерний знак НОМЕР_1 , марки LIFAN, модель 620, 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Львівського апеляційного суду від 18 грудня 2020 року апеляційну скаргуОСОБА_1 залишено без задоволення. Апеляційні скарги ОСОБА_2

і АТ «Ідея Банк» задоволено.

Рішення Галицького районного суду міста Львова від 09 липня 2019 року в частині визнання недійсними електронних торгів з реалізації транспортного засобу марки державний номерний знак НОМЕР_1 , марки LIFAN, модель 620, 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасовано.

Ухвалено в цій частині нову постанову, якою у задоволенні цих позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Аргументи учасників справи

У березні 2021 року представник ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У травні 2021 року від представника ОСОБА_2 надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому він просить касаційну скаргу залишити без задоволення,

а оскаржену постанову апеляційного суду - без змін.

У липні 2021 року від АТ «Ідея Банк» надійшли письмові пояснення, в яких банк просить у задоволенні касаційної скарги відмовити, а рішення судів попередніх інстанцій залишити без змін.

У листопаді 2021 року від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про передачу справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 15 березня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано йому строк для усунення недоліків касаційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду від 12 квітня 2021 року клопотання ОСОБА_1 про продовження строку усунення недоліків касаційної скарги повернуто без розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 12 квітня 2021 року клопотання ОСОБА_1 про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги задоволено та продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліку касаційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду від 26 квітня 2021 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу із суду першої інстанції.

У цій ухвалі вказано, що доводи касаційної скарги містять підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України. Зазначено, що апеляційний суд в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 07 листопада

2018 року у справі № 712/1317/14-ц, від 11 березня 2020 року у справі

№ 205/7791/17, від 12 грудня 2018 року у справі № 759/18852/14-ц, від 07 лютого 2019 року у справі № 522/1516/15-ц, від 03 липня 2019 року у справі

№ 372/4917/13-ц, від 19 серпня 2020 року у справі № 202/1698/17, від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 06 лютого 2018 року у справі № 911/845/17, від 14 березня 2018 року у справі № 910/1454/17, від 27 травня 2020 року у справі № 336/7019/17, від 02 грудня 2020 року у справі № 752/20709/17 та постановах Верховного Суду України від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-1981цс16, від

18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15, від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій, які необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Керуючись статтями 33, 34, 260, 400, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу № 461/2358/19 призначити до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

І. О. Дундар