Справа№592/7526/22
Провадження №2/592/1849/22

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Фоменко І.М., за участю секретаря судового засідання Щербань Г.Г., без фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який представник підтримав у клопотанні про розгляд справи без його участі, та вимоги мотивує тим, що, з метою отримання банківських послуг, ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк», де, підписавши Анкету-заяву № б/н від 10.07.2009 року, підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами» складають між нею та банком Договір про надання банківських послуг.

Укладаючи правочин, 10.07.2009 року ОСОБА_1 підписала Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», тим самим засвідчивши обізнаність про фінансові умови кредитування і ознайомившись з прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів.

На виконання умов договору, відповідачці було відкрито картковий рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому був збільшений до 26000,00 грн.

Таким чином, банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, однак позичальник грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями не надала. Сума заборгованості ОСОБА_1 , станом на 21.09.2022 року, складає 30381,09 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 10.07.2009 року в розмірі 30381,09 грн., а також 2270,00 грн. судового збору.

Ухвалою суду від 26.10.2022 року відкрито спрощене позовне провадження в даній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, до початку розгляду справи по суті надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила про визнання позовних вимог і зауважила про часткове погашення боргу в сумі 1200,00 грн., на підтвердження чого додала копію квитанції.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов до наступних висновків.

Так, встановлено, що 10.07.2009 року, з метою отримання банківських послуг, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до АТ КБ «ПриватБанк», де підписала Анкету-заяву № б/н про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.27,41-42).

Позичальник ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана Анкета-заява разом із «Пам`яткою клієнта», «Умовами і Правилами надання банківських послуг», а також «Тарифами», які були надані їй для ознайомлення у письмовому вигляді, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві (а.с.27).

Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, відкривши картковий рахунок (а.с.26), встановивши кредитний ліміт (а.с.25) і надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами, що підтверджується випискою про рух грошових коштів по рахунку ОСОБА_1 (а.с.18-24), однак заборгованість по сумі основного боргу та нарахованим відсоткам за користування кредитом позичальником у встановлені строки і в повному обсязі сплачена не була.

Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 10.07.2009 року, сума боргу ОСОБА_1 , станом на 21.09.2022 року, складає 30381,09 грн., з них заборгованість: за тілом кредиту 25930,12 грн.; за простроченими відсотками 4450,97 грн. (а.с.5-17).

Як вбачається з копії квитанції АТ КБ «ПриватБанк» від 30.11.2022 року, ОСОБА_1 в рахунок погашення кредитної заборгованості сплатила на користь банку грошові кошти в сумі 1200,00 грн.

Між сторонами склалися цивільно-правові відносини, що витікають з кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставами виникнення зобов`язань є договори та інші правочини.

Згідно правил ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За правилом ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України).

Частиною першою статті 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно із ст. 1056-1 ЦК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За приписами ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

За правилом ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, беручи до уваги встановлені судовим розглядом обставини справи, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доводів та аргументів, викладених сторонами у заявах по суті справи, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № б/н від 10.07.2009 року, станом на 21.09.2022 року, в розмірі 29181,09 грн. (за вирахуванням погашеної заборгованості в сумі 1200,00 грн.).

У відповідності до ст.ст. 141, 142 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1135,00 грн., в рахунок повернення судового збору. Крім того, позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 1135,00 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 76-83, 141, 142, 264, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» () суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 10.07.2009 року, станом на 21.09.2022 року, в розмірі 29181 (двадцять дев`ять тисяч сто вісімдесят одна) грн. 09 (дев`ять) коп., а також 1135 грн. 00 коп. в рахунок повернення судового збору, що в сумі становить 30316 грн. 09 коп.

Повернути Акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» () 50% судового збору, сплаченого при поданні позову згідно платіжного доручення АТ КБ «ПриватБанк» № IHB95B3UP0 від 05.10.2022 року (за реквізитами: отримувач коштів Сумська міська ТГ/Ковпаківський р-н/22030101, рахунок IBAN UA0018540, код отримувача: 37970404, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030101), що становить 1135 грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено, шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.М. Фоменко