Справа № 447/2492/21 Головуючий у 1 інстанції: Павлів В.Р.
Провадження № 22-ц/811/4150/21 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Савуляка Р.В., Шандри М.М.,

секретарка: Назар Х.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області в складі судді Павліва В.Р. від 11 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської об`єднаної територіальної громади Стрийського району Львівської області, третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди за рішенням Дроговизької сільської ради Миколаївського району Львівської області №250 від 30.05.2008, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 11 жовтня 2021 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської об`єднаної територіальної громади Стрийського району Львівської області, третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди за рішенням Дроговизької сільської ради Миколаївського району Львівської області № 250 від 30.05.2008 закрито.

Роз`яснено заявнику його право звернутись із позовом в порядку адміністративного судочинства до Львівського окружного адміністративного суду, що знаходиться за адресою: вул. Чоловського, 2 м. Львів.

Дану ухвалу оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 11.10.2021 року про закриття провадження у справі як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В ухвалі від 11.10.2021р. суд покликається на клопотання, яке подала представник Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області Войтович О.М. про закриття провадження у справі, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства і суд постановив ухвалу, якою:"Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської об"єднаної територіальної громади Стрийського району Львівської області, третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди за дії вчинені рішенням Дроговизької сільської ради Миколаївського району Львівської області № 250 від 30 05 2008- закрити.» Вважає, що клопотання відповідача порушує норми матеріального і процесуального права. В клопотанні про закриття провадження представник відповідача ОСОБА_3 в мотивувальнй частині клопотання зазначає про ознайомлення з позовними вимогами ОСОБА_1 до Миколаївської об"єднаної територіальної громади Стрийського району Львівської області, третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди "за рішення Дроговизької сільської ради № 250 від 30.05.2008 та покликається на ст.ст.255, 256 ЦПК України, ст.20 КАС України, а в резолютивній частині клопотання зазначає закрити провадження справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської об"єднаної територіальної громади Стрийського району Львівської області, третя особа відповідача: ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди завданої діями (бездіяльністю) сільського голови; - тобто резолютивна частина клопотання не відповідає мотивувальній частині, чим порушено ст.183 ЦПК України, звідси суд прийняв до розгляду і задоволив зфальшоване клопотання. Зважаючи, що спір, щодо дій суб`єкта владних повноважень прийнятого рішенням Дроговизької сільської ради Миколаївського району Львівської області № 250 від 30 05 2008 вирішено рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 13 серпня 2008р., яке набуло законної сили 28.02.2012р., а вимога про відшкодування моральної шкоди, заподіяної протиправним рішенням Дроговизької сільської ради Миколаївського району Львівської області № 250 від 30 05 2008, заявлено окремо від вирішення публічно правового спору, відтак вимога вирішується в порядку цивільного судочинства відповідно ч.5 ст.21 КАС України, звідси позовна заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду за правилами ст.20 КАС України. Зважаючи на те, що змін у складі відповідачів не відбулося, відтак суд повинен був розглянути позовну заяву ОСОБА_1 за правилами цивільного процесуального Кодексу України.

В судове засідання учасники справи (їх представники) не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності (відсутності їх представників), зважаючи на те, що учасники справи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України та зважаючи на те, що у поясненнях до апеляційної скарги позивач просив проводити розгляд справи без його участі.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, апеляційної скарги, пояснень до апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст. 255 ЦПК України та закриваючи провадження у справі, виходив з того, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення. За таких обставин право позивача підлягає захисту шляхом звернення з відповідним позовом до адміністративного суду.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду обставинам, що мають значення та вимогам закону не відповідають, обставини, які суд вважав встановленими не доведені.

05.08.2021 позивач ОСОБА_1 звернувся в Миколаївський районний суд з позовом до Миколаївської об`єднаної територіальної громади Стрийського району Львівської області, третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди за рішенням Дроговизької сільської ради Миколаївського району Львівської області №250 від 30.05.2008 у якому просить відшкодувати йому моральну шкоду в розмірі 400 (чотириста) мільярдів гривень за рахунок Державного бюджету України.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства: цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

ЄСПЛ у рішенні від 22 грудня 2009 року у справі «Безимянная проти Росії» (заява № 21851/03) наголосив, що «правила визначення параметрів юрисдикції, що застосовуються до різних судів у рамках однієї мережі судових систем держав, безумовно, розроблені таким чином, щоб забезпечити належну реалізацію правосуддя. Заінтересовані держави повинні очікувати, що такі правила будуть застосовуватися. Однак ці правила або їх застосування не повинні обмежувати сторони у використанні доступного засобу правового захисту».

Судова юрисдикція це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення та предмета позовних вимог, а право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.

Згідно із п.1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Суб`єкт владних повноважень орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. 5 ст. 21 КАС України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Так, як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 звернувся в порядку цивільного судочинства в суд з позовом про відшкодування моральної шкоди, спричиненої рішенням Дроговизької сільської ради Миколаївського району Львівської області №250 від 30.05.2008 року.

Інших вимог позивачем заявлено не було, зокрема про вирішення публічно-правового спору.

Відповідно, справа про відшкодування моральної шкоди, спричиненої рішеннями, діями, бездіяльністю органів місцевого самоврядування підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Натомість, судом першої інстанції, закриваючи провадження у справі, жодним чином не мотивовано, чому, на його думку, в даному спорі, при заявленні однієї вимоги про стягнення моральної шкоди, даний спір підлягає розгляду саме в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вказане, оскаржувана ухвала, як така, що постановлення з порушенням згаданих вимог процесуального закону підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, що повинен бути проведений з повним та суворим дотриманням вимог процесуального закону, зокрема і наведених вище норм процесуального закону щодо судової юрисдикції розгляду спору.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.6, 379 ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 11 жовтня 2021 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської об`єднаної територіальної громади Стрийського району Львівської області, третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди за рішенням Дроговизької сільської ради Миколаївського району Львівської області №250 від 30.05.2008 направити до Миколаївського районного суду Львівської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 05 липня 2022 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Р.В. Савуляк

М.М. Шандра