РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Гордійчук І.О.,

секретар судового засідання Семенюк Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

До Рівненського міського суду Рівненської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на її користь на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 8000 грн. щомісячно. Також просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З відповідачем проживали разом нетривалий час, останній виїздив періодично на роботу за межі України. Відповідач з січня 2022 року доньку не бачив та участі у її утриманні не приймає. З народження доньки відповідач лише один раз надав матеріальну допомогу у розмірі 6526,42 грн. Позивач зазначає, що відповідач працює за межами України, має постійний дохід та можливість утримувати дитину. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та не має можливості працювати. Загальний розмір підтверджених документально витрат за період грудень 2021по вересень 2022 складає 122432,42 грн. Згідно наявних касових чеків середньомісячний розмір витрат на утримання доньки складає 12243,24 грн. на місяць. Крім зазначених витрат позивач зазначає, що щомісячно купувала необхідні для дитини речі, та несла витрати по оплаті яких не зберегла касові чеки, окрім того позивач організувала для доньки відвідування басейну, вартість занять на місяць яких складає 2400 грн. На підставу обґрунтування розміру аліментів у сумі по 8000 грн., щомісячно, позивач зазначила, що відповідач має задовільний стан здоров`я, працездатний та працевлаштований, отримує дохід, що перевищує середньомісячну заробітну плату в Україні.

Також свої вимоги позивач обґрунтувала у письмових поясненнях від 14.12.2022, де зазначила, що нею доведено обсяг понесених витрат на утримання дитини. Відповідач фактично добровільно залишив позивача з донькою на піклування батьків позивача. Відповідач у відзиві зазначив, що працює в республіці Польща, має регулярний дохід в розмірі 2662 злотих, та долучив докази надсилання коштів на утримання свого сина від першого шлюбу в загальному розмірі 2500 злотих.

За період з 04.03.2022 по 19.06.2022. що складає в середньому 700 злотих на місяць. Доказів надсилання коштів на утримання дочки відповідач не надав. Спростовує доводи відповідача щодо утримання батьків пенсіонерів, та зазначає, що надані ним докази є неналежними та недопустимими.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позов. Позовні вимоги визнає частково в розмірі аліментів по 3500 грн. на утримання дитини. Свої заперечення обґрунтовує наступним. Вже 6 років відповідач працює в м.Хелмно, Польща у «Інженерія дорожня Бурхард Войтек», отримує кожного місяця заробітну плату із відрахуваннями у розмірі 2663 злотих, що у перерахунку 21300 грн. Відповідно до договору оренди житла, кожного місяця сплачує у Польщі 500 злотих та додатково комунальні послуги у розмірі 300 злотих, що в перерахунку становить 6400 грн.

Від шлюбу з ОСОБА_5 має сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на якого за взаємною згодою між батьками він кожного місяця сплачує аліменти на сина у розмірі 350-400 злотих, що у перерахунку складає 3200 грн. Відповідач зазначає, що на його утриманні також перебувають батьки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які є пенсіонерами та проживають в селі. Відповідач також зазначив, що за деякі товари зазначені у чекові сплачував відповідач, надані позивачем чеки викликають сумнів, оскільки такі не відповідають вимогам, не доводять чи сплачувалися кошти за перелічені товари чи у позивача був лише намір їх купувати, окрім того чеки містять інформацію про товари не лише на дитину, а і на власні потреби позивача. Також свої заперечення відповідач виклав у поясненнях від 13.12.2022, повністю заперечивши щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

Ухвалою суду від 10.11.2022 року було прийнято справу до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження.

В судове засідання позивач та її представник не з`явилися. У своїй заяві від 14.12.2022 позивач та її представник просили розгляд справи провести без їх участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, у поясненнях від 13.12.2022 проси суд слухати справу за його відсутності із врахуванням відзиву з додатками.

Згідно з ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Сторони по справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 виданим 23.12.2021 Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів).

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню суд враховує наступне.

Відповідно до вимог статті 182 СК України обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів є стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Також даною статтею визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно п. п. 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Разом з тим, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» передбачено, що для дітей віком до 6 років з 1 січня року прожитковий мінімум становить 2100 грн., з 1 липня - 2201 грн., з 1 грудня - 2272грн.

Для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня року прожитковий мінімум становить 2618 грн., з 1 липня - 2744 грн., з 1 грудня - 2833 грн.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Позивач заявила вимогу про стягнення з відповідача на її користь, на утримання дочки аліментів в розмірі по 8000 грн., щомісячно.

Позивачем жодними належними доказами не обґрунтовано суму аліментів, а саме у розмірі 8000 грн. щомісячно, також не доведеними є твердження позивача про розмір витрат на утримання дитини з грудня 2021 по вересень 2022, з огляду на наступне.

Як вбачається з долучених позивачем фіскальних чеків, товарних чеків. Та квитанції про купівлю, у таких відсутні будь-які реквізити, які б дали змогу ідентифікувати осіб, яким такі послуги надавались та якими особами ці послуги оплачувались, тобто відсутні докази понесення цих витрат саме позивачем. Надані суду квитанції та фіскальні чеки суд не може прийняти до уваги як належні докази.

Судом встановлено, що від шлюбу з ОСОБА_5 відповідач також має сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 .

Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд виходить з того, що відповідач має сина від іншого шлюбу, має працездатний вік, на даний час працевлаштований та має дохід.

Разом з тим, суд відхиляє твердження відповідача про перебування на його утриманні тата та мами, а саме долучені копії пенсійного посвідчення, оскільки дане не є належними доказами цього факту. Не можливо встановити відсутність у них самостійних доходів, пенсії, тощо.

Також слід зазначити, що надані відповідачем копії документів, зокрема договору про працевлаштування, копія договору оренди житла, та інші, не є належним доказом, оскільки такі складені іноземною мовою, належним чином не завірені та не перекладені.

Копії квитанцій (розрахунків) щодо отримання позивачем заробітної плати суд також не може прийняти до уваги, оскільки з даних, які у них зазначені не можливо встановити призначення і ціль платежу.

При цьому, суд не приймає як належний та допустимий доказ квитанції (розрахунки) щодо перерахування грошових коштів на утримання дитини відповідача від іншого шлюбу, як добровільне надання утримання дитині та добровільну домовленість між сторонами щодо утримання їх спільної дитини, оскільки вказані вище окремі платіжні квитанції із зазначенням перерахування коштів: «Аліменти» не можуть слугувати підтвердженням регулярно виконання батьком обов`язку по утриманню дитини, окрім того, зазначено прізвище отримувача « ОСОБА_1 », в той час, як матір`ю ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 року відповідно до свідоцтва про народження, зазначено ОСОБА_5 , доказів зміни прізвища матері матеріали справи не містять.

А тому з врахуванням вищенаведених правових норм, тверджень позивача, заперечень відповідача та часткового визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліментів у розмірі по 4000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, що буде достатнім для забезпечення дитині належні умови для фізичного, духовного та культурного розвитку, а також відповідатиме чинному законодавству, не порушуючи також і інтересів і становища, як відповідача так і позивача.

При цьому на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 31.10.2022 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їх дітей, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів на утримання дитини на підставі норм статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 992,40 грн., за позовну вимогу про стягнення аліментів.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як зазначено у ч.4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Так, на підтвердження здійснених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано: ордер, договір про надання правової допомоги від 25.10.2022 №32-10/22 року із зазначенням у ньому предмету договору та зобов`язання сторін. Також представником позивача надано акт приймання-передачі виконаних робіт та наданих послуг за договором про надання правової допомоги №32-10/22 від 25.10.2022, дата підписання акту 14.12.2022, де зазначено найменування, вид наданої послуги і розмір оплати, на суму 4400 грн.

Таким чином, судом встановлено, що позивач користувалася правовою допомогою, понесла витрати на правничу допомогу, при цьому суд зазначає про відсутність обов`язку присуджувати стороні, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відтак, при визначенні суми відшкодування враховується критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.

Так, у справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Ятрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями). У рішенні Європейського суду "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд бере до уваги, що розгляд справи проводився у спрощеному позовному провадженні, позов задоволено частково, а також на переконання суду, дії щодо підготовки позову, категорії справи, не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи.

А тому, суд дійшов висновку про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 3000 грн. що буде відповідати розумності, виваженості та справедливості.

Керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 31.10.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі, що складаються із витрат на правничу допомогу, у розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_1 ., РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце реєстрації АДРЕСА_2 ., РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя І.О.Гордійчук