Справа № 461/6341/22
Провадження № 2/461/1522/22
У Х В А Л А

про забезпечення позову

01.12.2022 року м. Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді: Мисько Х.М.,

секретар судового засідання Кухар Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Львові заяву адвоката Брони Мар`яни Василівни в інтересах ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову: державний реєстратор виконавчого комітету Бібрської міської ради Поломаний Володимир Дмитрович, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до Галицького районного суду м. Львова з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову: державний реєстратор виконавчого комітету Бібрської міської ради Поломаний В.Д., в якому просить скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області Поломаного В.Д. №65475480 від 15.11.2022 року про внесення інформації про зміни об`єкта нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , згідно яких загальну площу квартири 83,8 кв.м., житлову площу 67ю4 кв.м. було змінено на загальну площу 99.9 м.кв., житлову площу на 78.7 м.кв.; поновити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про об`єкт нерухомого майна квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 18.5 кв.м., житловою площею 11.3 м.кв., яка складається з однієї житлової кімнати та належала на праві власності ОСОБА_4 , на підставі договору купівлі продажу від 01.12.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Красовською А.В. за реєстровим номером 4588.

Разом з позовною заявою, позивач звернулась до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , належну на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Заява вмотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Шевченківським відділом ДРАЦС ЛМУЮ від 05.07.2012 року на підставі актового запису №518. За життя ОСОБА_4 склала заповіт, згідно тексту кого заповідала належну їй на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_2 своєму сину ОСОБА_5 , та по Ѕ частині належної їй квартирі АДРЕСА_3 своєму сину ОСОБА_6 та онучці ОСОБА_7 . Квартирі АДРЕСА_2 належала ОСОБА_4 на підставі договору купівлі продажу квартири від 01.12.2003 року, укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , посвідченого приватний нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Красовською А.В. за реєстровим номером №4588, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №2380383 від 22.12.2003 року. Житлова площа квартири АДРЕСА_2 становила 18,5 кв.м., а житлова 11,3 кв.м. Внаслідок смерту ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне їй майно. Син ОСОБА_9 та онука ОСОБА_7 успадкували за заповітом належні їм частин квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за заповітом, виданим державним нотаріусом Третьої львівської державної нотаріальної контори, а Петрикіним О.В. було пропущено шестимісячний строк на прийняття спадщини після смерті матері, внаслідок чого він звернувся з позовом до Галицького районного суду м. Львова. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер. Спадкоємицею першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 є його донька ОСОБА_1 . З метою обсягу спадкового майна, адвокатом Брона М.В. було подано заяву призваному нотаріусу Львівського міського нотаріального округу Коцюрубі Л.Я. щодо надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №316112441 від 26.11.2022 року стало відомо, що запис про об`єкт нерухомого майна квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 18,5 м.кв., житловою площею 11,33 м.кв. погашено 15.11.2022 року о 14:47:53 год. Підставою погашення зазначено «Інше». З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №316112696 від 26.11.2022 року за об`єктом нерухомого майна квартирою АДРЕСА_1 , стало відомо, що 11.11.2022 року, згідно рішення державного реєстратора виконавчого комітету Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області Поломаного В.Д. №65475480 було внесено виправлення в розділ щодо об`єкта нерухомого майна та змінено загальну і житлову площі квартири АДРЕСА_1 з 83.8 кв.м. (загальна) і 67, 4 кв.м. (житлова) на 99, 9 м.кв. (загальна) і 78.7 м.кв. (житлова). З заяви про вжиття заходів забезпечення позову вбачається, що житлова площа квартири АДРЕСА_2 була додана до житлової площі квартири АДРЕСА_1 . Співвласниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 (7/45 часток) та ОСОБА_3 (38/45). Представник заявника зазначає, що внаслідок протиправних та незаконних дій державного реєстратора виконавчого комітету Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області Поломаного В.Д. було безпідставно збільшено площу квартири АДРЕСА_1 , чим позивача ОСОБА_1 протиправно позбавлено права на спірну квартиру АДРЕСА_2 . Просить заяву про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, через неявку в судове засідання всіх учасників справи розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов висновку, що заяву про забезпечення позову слід задовольнити, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статей18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

При цьому, відповідно до ч. 2ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Вказана стаття не встановлює для заявника обов`язку надавати докази на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує заяву про забезпечення позову.

Згідно з положеннями ст. 150 ЦПК України, встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно, що належать відповідачеві і знаходяться у нього. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який просить позивач вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Метою забезпечення позову є збереження матеріального об`єкта спору до вирішення справи в суді.

Верховним Судом України у постанові від 25 травня 2016 року по справі № 6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається зі заяви про забезпечення позову, підставами для звернення до суду із зазначеною заявою стало рішення державного реєстратора виконавчого комітету Бібрської міської ради, Перемишлянського району, Львівської області Поломаного В.Д. №65475480 про внесення змін в розділ щодо об`єкту нерухомого майна та змінено загальну та житлову площі квартири АДРЕСА_1 з 83.8 і 67,4 на 99.9 кв.м. і 78.7 м.кв.

В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи представника заявника про наявність реального спору майнового характеру, що існує вірогідність того, що співвідповідачі за позовною заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 може вільно та на власний розсуд розпорядитися нерухомим майном, а саме квартирою АДРЕСА_1 , на який заявник просить накласти арешт, внаслідок чого заявник буде позбавлена можливості задовольнити свої вимоги у разі задоволення позову, який подано.

Вчинення відповідачами дій спрямованих на відчуження вказаного нерухомого майна не лише утруднить, але й зробить неможливим виконання рішення суду по наявній справі у разі задоволення позову, внаслідок чого існує ризик того, що спірний автомобіль, який зареєстрований за відповідачем на момент пред`явлення до суду наявного позову, може бути відчужений та перереєстрований на третіх осіб, що у свою чергу значно ускладнить або ж взагалі зробить неможливим виконання можливого рішення про задоволення позову.

Суд вважає, що заявницею доведено належними та допустимими доказами те, що нерухоме майно, а саме квартира АДРЕСА_1 та перебуває у користуванні відповідачів на момент пред`явлення позову, може бути відчужений на момент виконання рішення у разі задоволення позову.

Так, згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа, оскільки саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому законом передбачена можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом як вид забезпечення позову.

Звертаючись до суду, позивач належним чином вказав причини, у зв`язку із якими необхідно вжити заходи забезпечення позову та обґрунтував існуванням реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Виходячи зі змісту та розміру позовних вимог, співрозмірності вимог заяви, обраного способу забезпечення позову та зазначених причин, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, убачається прямий зв`язок між заявленими вимогами та способом забезпечення позову, а тому заява підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст.149-150, 153, 258, 260, 261 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

заяву адвоката Брони Мар`яни Василівни в інтересах ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт (із забороною відчуження) на об`єкт нерухомого майна квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Міри по застосуванню зустрічного забезпечення позову судом не приймалися.

Суд роз`яснює відповідачу, що він може у відповідності до положень ч. 6 ст. 154 ЦПК України звернутися до суду із клопотанням про зустрічне забезпечення. Питання про зустрічне забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Копію ухвали про забезпечення позову направити сторонам по справі, а також державному (приватному) виконавцю - для негайного виконання та вжиття відповідних заходів.

Суд роз`яснює, що у відповідності до ч. 4 ст. 157 ЦПК України, особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 01.12.2022 року.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Стягувач (позивач):

ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Боржники (відповідач):

ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 ),

ОСОБА_3 (адреса проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 ).

Суддя Мисько Х.М.