Справа №949/752/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2022 року суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Отупор К.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей,

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду та до досягнення кожною дитиною повноліття з індексацією аліментів відповідно до закону.

Частиною 5 ст. 165 ЦПК України передбачено, що у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

Відповідно до ч. 6 ст. 165 ЦПК України, інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання (перебування) особи відповідного звернення суду.

06 липня 2022 року, суд звернувся до Медвинської сільської ради Білоцерківського району Київської області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) боржника.

Згідно ч. 1 ст. 167 ЦПК України, суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження, а якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, - протягом п`яти днів з дня отримання судом у порядку, передбаченому частинами п`ятою, шостою статті 165 цього Кодексу, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника.

Як вбачається з наданої Медвинської сільської ради Білоцерківського району Київської області інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) боржника №021-06/708 від 08.07.2022 року, зареєстрованої за Вх. №ЕП-1207/22 від 08.07.2022 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 .

Отже, дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Отже, законодавець у статті 161 ЦПК України передбачив перелік вимог, за якими може бути виданий судовий наказ.

Зокрема, згідно п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

У свою чергу, згідно п. 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Звертаючись із даною заявою, заявник ОСОБА_1 просить суд винести судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття з індексацією розміру аліментів відповідно до закону.

Виходячи з вище викладеного, судом вбачається, що стягувачем заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам п. 4 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу, оскільки вона просить суд видати наказ про стягнення розміру аліментів, які повинні бути не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в свою чергу, в положенні п. 4 ч.1 ст. 161 ЦПК України не закріплено прив`язки до мінімальної межі розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Так само, в положенні п. 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України не закріплено прив`язки до частин заробітку (доходу) платника аліментів.

До того ж, що стосується вимоги заявника відносно індексації розміру аліментів відповідно до закону, то слід зазначити наступне.

Питання індексації аліментів врегульовано Сімейним кодексом України у статті 184.

Згідно вказаної статті цього Кодексу, до об`єктів індексації віднесено розмір аліментів визначений судом саме у твердій грошовій сумі.

Зважаючи на той факт, що заявником заявлено вимогу про стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) боржника, тому така норма не може бути застосована.

Разом з тим, слід відмітити, що ст. 161 ЦПК України не містить вимоги про проведення індексації розміру аліментів відповідно до закону по якій може бути виданий судовий наказ.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

За приписами ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 161, 165, 167, 352, 354 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей.

Роз`яснити заявникові, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 165 ЦПК Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п. 15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду: Отупор К.М.