Справа № 948/295/22
Номер провадження 2/948/143/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2022 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кравець С.В.,

за участю секретаря Григораш В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чиста Криниця» про стягнення орендної плати

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

У червні 2022 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що він є власником земельної ділянки площею 4, 2301 га розташованої на території Кошманівської сільської ради Машівського району. 08.12.2015р. між ним та відповідачем укладено договір оренди вказаної земельної ділянки за умовами якого орендна плата вноситься у розмірі 8 313, 53 грн з урахуванням індексу інфляції від 01.01.2014р. до 31 березня і останній день вересня кожного року. Тобто орендну плату орендар зобов`язувався сплатити до 31 березня 2022 року, але до цього часу не виплатив. Оскільки орендна плати повинна виплачуватися двічі на рік, позивач 16.05.2022р. направив претензію відповідачу з вимогою сплатити 36 650, 32 грн, але станом на 08.06.2022р. відповідачем не отриманий. Отже, за цей період відповідач повинен сплатити орендну плату в розмірі 27 012, 71 грн, 3% річних в сумі 153, 20 грн, індекс інфляції за квітень, травень 2022 року в розмірі 1589, 35 грн та пеню за 69 діб в розмірі 0, 7% несплаченої суми за кожен день прострочення, що становить 13 047, 14 грн.

У зв`язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача 41 802, 40 грн та судові витрати.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

20.06.2022р. за ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.30).

Позиції учасників судового провадження

Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідач копію позовної заяви з додатками та ухвалу про відкриття провадження у справі отримав 18.10.2022р. (а.с.48), в установлений судом 15-денний строк, відзив на позов не направив.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом установлено, що позивач є власником земельної ділянки площею 4, 2301 га, кадастровий номер :00:003:0362 призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кошманівської сільської (нині Машівської селищної) ради Машівського (нині Полтавського) району Полтавської області на підставі договору купівлі-продажу від 07.12.2015р., про що свідчить Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 49260397 від 07.12.2015р. (а.с.8).

08 грудня 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, за умовами якого договір укладено на 10 років (п.6), орендна плата вноситься з розрахунку на 01.01.2015 року у грошовій формі 8 313, 53 грн (п.7) до 31 березня і останній день вересня кожного року (п.9) з урахуванням індексів інфляції від 01.01.2014р. (п.8). У разі несвоєчасної сплати орендної плати сплачується пеня у розмірі 0, 7% від несплаченої суми за кожен день прострочення (п.12), що підтверджується копією договору та Інформаційною довідкою № 52042790 від 25.01.2016р. (а.с.9-14).

16.05.2022р. позивач направив відповідачу претензію з докладним розрахунком про сплату боргу на суму 36 650, 32 грн (а.с.15-16).

В наступному позивач подав заяви від 05 та 20.09.2022р. про визнання відповідачем позовних вимог, на підтвердження чого надав історію по його картковому рахунку за яким 08.08.2022р. відповідач перерахував йому орендну плату та штрафні санкції в розмірі 51 966, 25 грн (а.с.39, 42, 43).

Мотиви суду

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ч.ч.1-3 ст. 21 цього Закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Як видно з договору оренди земельної ділянки від 08 грудня 2015 року, сторонами було погоджено, що він укладається на 10 років (п.6), орендна плата вноситься з розрахунку на 01.01.2015 року у грошовій формі 8 313, 53 грн (п.7) до 31 березня і останній день вересня кожного року (п.9).

Згідно зі статтею 626Цивільного кодексуУкраїни (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями частини 1 статті 627 ЦК України визначено, щосторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 628ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Так, за змістом ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 625 Цивільного Кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як зазначив у своїй постанові Полтавський апеляційний суд від 30.06.2022р. у справі № 948/88/22, між цими ж сторонами, але про стягнення аналогічних витрат з 2019 по 2021 рік включно, позовні вимоги підлягають задоволенню. У цій же справі суд встановив, що сторони чітко погодили щорічний розмір орендної плати - 8313,53 грн, яка сплачується до 31 березня і останній день вересня кожного року, тобто двічі на рік.

З матеріалів позову видно, що станом на 31.03.2022р. розмір орендної плати з урахуванням індексів інфляції з 2014 по 2021 рік становив 27 012, 71 грн, 3% річних за 69 діб з 01.04. по 08.06.2022р. становить 153, 20 грн, втрати від інфляції за квітень-травень 2022 року складають 1 589, 35 грн, пеня за 69 діб становить 13 047, 14 грн, а всього 41 802, 40 грн.

Крім цього, з наданої відповідачем виписки по його рахунку вбачається, що відповідач погодився з доводами позивача та сплатив йому вказані кошти, навіть у більшому розмірі.

Заяву про закриття провадження у справі позивач не направив.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача, але з огляду на те, що відповідач сплатив вказані кошти позивачу, про що останній вказав у наданій суду заяві, а тому підстав для повторного стягнення суми в розмірі 41 802, 40 грн суд не вбачає, оскільки це призведе до подвійного притягнення відповідача до юридичної відповідальності.

Мотив рішення щодо розподілу судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст.133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктами 1,4 ч. 3 ст.133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частинами 2, 3 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано суду: договір про надання правової допомоги від 29.04.2022р. з адвокатом Калафута Д.В.; акт приймання передачі від 09.06.2022р. на суму 10 000, 00 грн та квитанція від 29.04.2022р. про сплату 10 000, 00грн (а.с.18-23).

Так, за змістом укладеного договору вбачається, що сторони домовилися, що оплата послуг адвоката в частині вивчення наданих Замовником документів, збирання додаткової доказової бази та складання й друкування претензії та позовної заяви складає 10 000,00 грн. У разі отримання позитивного результату понад 50% від суми позову за предметом цього договору, то Замовник сплачує адвокату гонорар успіху в розмірі 5 000, 00 грн.

З акту прийому-передачі про надання правової допомоги вбачається, що адвокатом витрачено часу на: вивчення та аналіз документів необхідних для подання позовної заяви 1 година; складання претензії 5 годин; складання позовної заяви 4 години. Тобто, загальна сума наданих послуг з розрахунку 1000 грн за одну годину роботи адвоката складає 10 000, 00 грн.

У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20 травня 2019 у справі №916/2102/17, від 25 червня 2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05 червня 2019 року у справі № 922/928/18, від 30 липня 2019 року у справі №911/739/15 та від 01 серпня 2019 року у справі № 915/.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 992, 40 грн, а також з огляду на складність справи, яка передбачає наведення розрахунку у позовній заяві, складення адвокатом претензії, а також вивчення документів, суд вважає, що заявлені до відшкодування витрати на правничу допомогу є співмірними, а тому підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чиста Криниця» про стягнення орендної плати задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Чиста Криниця» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992, 40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000, 00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі його оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Чиста Криниця», місцезнаходження: с. Драбинівка, вул. Центральна, 11, Полтавського району Полтавської області, .

Суддя С.В. Кравець