Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/6656/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.07.2022 м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Левка Т.Ю.,

секретар судового засідання Роман К.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Виноградівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідачки ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Виноградівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 . Після його смерті залишилася спадщина, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,00 га, місце розташування - на території Вербовецької сільської ради, за межами населеного пункту. За життя ОСОБА_3 залишив заповіт в якому зробив таке розпорядження: належне йому на день смерті майно, де б воно не знаходилось, і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому належати буде на день смерті і на що він за законом матиме право заповів своєму сину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання якого АДРЕСА_1 . Спадкоємцем першої черги є дружина спадкодавця - відповідач по справі, осіб які мають право на обов`язкову частку у спадщині немає. Відповідач по справі не зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка (спадкодавця). Позивач вказує, що в установленому законом порядку він прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Виноградівської районної державної нотаріальної контори. Але оформити право власності на спадкове майно через нотаріальну контору - не має можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок та оригіналу правовстановлюючого документа на земельну ділянку, які були втрачені ще за життя спадкодавця. У зв`язку з наведеним позивач в судовому порядку просить визнати за ним право власності на вказане нерухоме майно.

Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність.

Відповідачка будучи повідомленою про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання належним чином, в підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала через канцелярію суду заяву, згідно якої вимоги позивача визнає, проти задоволення таких не заперечує та просить суд розглянути справу у її відсутність.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідачкою позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання нею позову прийнято судом.

Представник третьої особи будучи повідомленим про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання належним чином, в підготовче судове засідання також не з`явився, заяв, клопотань від нього не надходило.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачкою, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 22.06.2021.

Останнє місце проживання спадкодавця було: АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою Вилоцької селищної ради від 26.01.2022 № 28.

За життя спадкодавець залишив заповіт, посвідчений старостою Вербовецького старостинського округу Берегівського району Закарпатської області, зареєстрований 17 червня 2021 року за реєстровим номером № 2-18 , згідно якого зробив таке розпорядження: належне йому на день смерті майно, де б воно не знаходилось, і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому належати буде на день смерті і на що він за законом матиме право заповів своєму сину, позивачу по справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання якого АДРЕСА_1 .

Заповіт заповідачем не змінений і не скасований, що стверджується відміткою на тексті заповіту від 27.01.2022.

Таким чином позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом.

Крім позивача, спадкоємцем за законом першої черги є дружина спадкодавця, відповідач по справі ОСОБА_2 , яка не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно за позивачем, що стверджується заявою від 03.05.2022.

Осіб, які б мали право на обов?язкову частку, незалежно від змісту заповіту немає.

Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно:

- житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Виноградівською районною державною адміністрацією 06.12.2000;

- земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,00 га, місце розташування - на території Вербовецької сільської ради, за межами населеного пункту, яка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-3K 028034 від 22.11.2000.

Суд констатує, що позивач після смерті спадкодавця спадщину прийняв згідно ст.1268 ЦК України, оскільки проживав разом з спадкодавцем у спадковому будинку на день його смерті, що підтверджується довідкою Вилоцької селищної ради від 26.01.2022 № 29.

В п.3.1 Узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

У зв`язку з необхідністю прийняття спадщини, що залишилася після смерті батька позивач звернувся до Виноградівської державної нотаріальної контори.

Разом з тим листом державного нотаріуса № 12/01-16 від 26.01.2022 позивача було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину немає можливості, оскільки ним не представлено правовстановлюючий документ щодо належності майна спадкодавцеві, та роз`яснено про необхідність звернутися з даним питанням до суду.

Оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно втрачено.

В п.3.1 Узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно довідки КП «Виноградівське РБТІ» за № 119 від 03.02.2022 та технічного паспорта, житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 , будівництвом завершений і його інвентаризаційна вартість складає143265 гривень. Згідно даних КП «Виноградівське РБТІ» житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 , зареєстровано за спадкодавцем ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Виноградівською районною державною адміністрацією 06.12.2000 на підставі розпорядження голови Виноградівської РДА № 661 від 05.12.2000.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У відповідності до ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до "Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно", рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_3 має законне право на визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку, в порядку спадкування за заповітом.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 206, 223, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 5, 16, 328, 392, 1218, 1220, 1222, 1225, 1261, 1268 ЦК України, Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканцем АДРЕСА_1 , право власності на земельну ділянку розташовану за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, на території Вербовецької сільської ради, за межами населеного пункту, кадастровий номер :003:006:0017, площею 1,00 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканцем АДРЕСА_1 , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийТ. Ю. Левко