Справа 2-6711/11
Провадження 6/522/126/22
УХВАЛА

06 липня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси у складі

головуючого судді Шенцевої О.П.,

за участю секретаря Довгань Ж.А.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» про заміну стягувача по цивільній справі за позовом ПАТ «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом ПАТ «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19.12.2010 року позовні вимоги позивача були задоволенні.

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» звернувся до суду із заявою про заміну стягувача з ПАТ «Імексбанк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт».

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України, суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали заяви, цивільної справи, суд вважає, що заява ТОВ «ФК «Фінрайт» підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 19.12.2011 у справі № 2-6711/11 позовні вимоги ПАТ «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, буди задоволені.

31.03.2020 року між ПАТ «Імексбанк» та ТОВ «ФК «Фінрайт» було укладено договір про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № 43 від 15.02.2008 року перейшло до ТОВ «ФК «Фінрайт».

Згідно зі ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Пунктом 5 передбачено, що положення цієї статті застосовується також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п. 1, 2, ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), правонаступництва, а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні а обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту наведених вище норм випливає, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 61- 1207св18 від 21 березня 2018 року.

Європейський суд з прав людини наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Конституційний суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямований на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11- рп/2012), а також Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Якщо виконавче провадження не відкрито, це не є підставою для відмови у задоволені заяви про заміну сторони стягувана, оскільки після набрання законної сили змінився стягувач і не замінивши такого стягувача відсутні законні підстави для ініціювання відкриття виконавчого провадження в порядку Закону України «Про виконавче провадження, дана позиція викладена в ухвалі ВССУ від 01.06.2016 по справі № 359/10201/15-ц.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України.

Таким чином, враховуючи наведені вище норми, суд приходить до висновку, що наявні всі підстави для заміни стягувача, оскільки заявник правомірно набув право вимоги, а заміна сторони правонаступником ніяким чином не порушує прав та обов`язків інших осіб.

Керуючись, ст. 442 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» про заміну стягувача по цивільній справі за позовом ПАТ «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Замінити стягувача з ПАТ «Імексбанк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» () по справі № 2-6711/11 за позовом ПАТ «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду через Приморського районного суду міста Одеси.

Суддя:

06.07.2022