ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5096/22 Справа № 205/8810/21 Категорія 27 Суддя у 1-й інстанції - Приходченко О.С. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Гаржі О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргоюакціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2022 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із вищевказаним позовом посилаючись на те, що ОСОБА_4 звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву №б/н від 26 серпня 2011 року. ОСОБА_4 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у анкеті-заяві.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Спадкоємцями, які постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3

27 серпня 2020 року позивачем була направлена претензія кредитора до Другої дніпровської державної нотаріальної контори та 15 вересня 2020 року отримана відповідь, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого позичальника із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк».

Станом на дату смерті у останнього виникла заборгованість за кредитом у розмірі 10 026,36 грн., що складається з: 9 498,86 грн. заборгованість за тілом кредита, 9 498,86 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 527,50 грн. - заборгованість за простроченими процентами, яку АТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути зі спадкоємців померлого ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки останні на лист-претензію, надіслану 23 квітня 2021 року жодним чином не відреагували.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2022 року у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів, щодо розміру спадкової маси, зокрема обсяг успадкованого майна відповідачами. Відсутні також відомості про зареєстроване нерухоме або рухоме майно, банківські вклади, тощо, які за життя належали боржникові ОСОБА_4 .

Не погодившись з рішенням суду АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що відповідачі вважаються такими, що фактично прийняли спадщину. АТ КБ «ПриватБанк» зазначало, що оскільки відповідачі не надали доказів того, що розмір спадкового майна є меншим, ніж заборгованість спадкодавця за кредитом, та доказів, що будинок в якому мешкав спадкодавець йому не належить, тому на ньому лежить обов`язок щодо відшкодування заборгованості за кредитом.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для залишення без задоволення апеляційної скарги, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 серпня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір шляхом отримання кредитного ліміту на платіжну карту, про що свідчить його особистий підпис (а.с. 27). Даний договір був укладений шляхом підписання анкети-заяви клієнта на оформлення кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідно до умов договору, відповідачу було відкрито картковий рахунок в національній валюті України та встановлено ліміт кредитування у розмірі 8 000 гривень, розмір якого було змінено (а.с. 26).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер (а.с. 63).

27 серпня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» направив поштою (а.с. 64, 65) до Другої дніпровської державної нотаріальної контори претензію кредитора, яка надійшла до Другої дніпровської державної нотаріальної контори 01 вересня 2020 року (а.с. 101 оберт-102).

Листом Другої дніпровської державної нотаріальної контори вих. № 2632/02-14 від 03 вересня 2020 року позивача повідомлено про заведення спадкової справи № 552/2020, відкритої після смерті ОСОБА_4 (а.с. 66).

23 квітня 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» на адресу відповідачів було направлено претензію про сплату заборгованості кредиторові спадкодавця (а.с. 67, 68, 69, 70-71).

Згідно з відомостями, наданими Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_4 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 14 липня 1998 року і 10 жовтня 2019 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Склад зареєстрованих осіб: ОСОБА_3 , з 14 липня 1998 року по теперішній час, ОСОБА_1 , з 14 липня 1998 року по теперішній час, ОСОБА_2 , з 05 липня 2001 року по теперішній час, ОСОБА_5 з 05 лютого 2018 року по теперішній час, ОСОБА_6 , з 25 квітня 2004 року по теперішній час, неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 15 вересня 2007 року по теперішній час, малолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 26 березня 2010 року по теперішній час, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 23 вересня 2011 року по теперішній час (а.с. 109).

Відповідно до спадкової справи № 552/2020, відкритої після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 101-108), спадкоємці до нотаріуса із заявами про прийняття або відмову від спадщини не зверталися.

Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.

За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з пунктами 3 та 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У частині другій статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

За правилом частини першої статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, встановити дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі №640/6274/16-ц (№61-25487св18).

Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

За змістом статті 1218, частини 3 статті 1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У абзаці 2 пункту 32 постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року зазначено, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Встановивши, що АТ КБ «ПриватБанк» не надало доказів на підтвердження наявності у спадкодавця спадкового майна, розміру спадкової маси, зокрема обсяг успадкованого майна відповідачами, як і доказів на підтвердження того, що за спадкодавцем наявне зареєстроване нерухоме або рухоме майно, банківські вклади, тощо, які за життя належали йому, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для позовних вимог.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідачі не надали доказів того, що розмір спадкового майна є меншим, ніж заборгованість спадкодавця за кредитом, не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Наведені правові норми не містять обмежень щодо дослідження в суді апеляційної інстанції лише певних засобів доказування, а тому всі докази можуть бути зазначені в апеляційній скарзі, яка визначає межі розгляду справи апеляційним судом, та подані до суду за умови дотримання положень ЦПК України. Таким чином, цивільне процесуальне законодавство не встановлює обов`язку відразу долучати докази до апеляційної скарги, оскільки в осіб, які беруть участь у справі, можуть виникати труднощі з їх збором та поданням до суду. Тому клопотання про витребування доказів судом має міститися в апеляційній скарзі.

Проте в апеляційній скарзі банк не просив витребувати докази щодо наявності у спадкодавця майна та його розміру. В матеріалах справи відсутня інформація про наявність спадкового майна та його вартість, в межах якої може бути стягнуто заборгованість.

Вказані, а також інші доводи, наведені в обґрунтування апеляційної скарги, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки ґрунтуються на неправильному тлумаченні відповідачем норм матеріального і процесуального права й зводяться до переоцінки судом доказів.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову є правильними та обґрунтованими, суд дійшов їх внаслідок повного та належного дослідження всіх доказів, встановлення всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку, а також власного тлумачення норм матеріального та процесуального права. Ці доводи не впливають на правильність оскаржуваного судового рішення. Оскаржуване рішення суду відповідає вимогам закону й підстави для його скасування відсутні.

Згідно статті 141 ЦПК України, судові витрати, у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" залишити без задоволення.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова