Справа № 683/2660/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2022 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Сагайдак І.М.

секретаря Повзун С.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №683/2660/22, 2/683/877/2022 за позовом ОСОБА_1 до Старокостянтинівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Старокостянтинівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) і просить скасувати арешт належного йому нерухомого майна, що був застосований відповідно до постанови державного виконавця Горніка О.Ю. про арешт майна боржника та заборону його відчуження від 21 травня 2009 року, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 8735171 від 21 травня 2009 року.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що у серпні 2022 року під час здійснення реєстраційних дій щодо належного йому нерухомого майна, йому стало відомо, що на все його нерухоме майно накладено арешт на підставі постанови державного виконавця Горніка О.Ю. від 21 травня 2009 року. При цьому, у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна його невірно зазначено по батькові, оскільки вказано, що боржником є ОСОБА_1 , тоді як згідно паспортних даних він значиться як ОСОБА_1 . Інші дані про боржника, зокрема, рік народження, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків повністю співпадають із його даними.

За повідомленням Старокостянтинівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 01 вересня 2022 року станом на 31 серпня 2022 року на примусовому виконання у відділі ДВС відсутні виконавчі провадження, де б боржниками виступали ОСОБА_1 або ОСОБА_1 .

Зазначає, що підстави накладення арешту на все належне йому нерухоме майно йому не відомі, оскільки жодних боргових зобов`язань у нього не було, а також він не був та не є боржником щодо жодного виконавчого провадження.

Оскільки заборона, накладена на належне йому нерухоме майно, порушує та обмежує його право власності щодо цього майна, а в позасудовому порядку зняти заборону не представляється можливим, тому просить в судовому порядку захистити його порушені права.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кравчук В.М. подав клопотання про розгляд справи у його та позивача відсутності, позов підтримує, просить задовольнити.

Відповідач - Старокостянтинівський районний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду свого представника не направив, заяв про відкладення розгляду справи не подавав, у визначений судом строк правом на подачу відзиву не скористався.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Відділі державної виконавчої служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області перебувало виконавче провадження №12628645 щодо примусового виконання судового наказу №2-н-11/2008, виданого 01 січня 2008 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 4735,81 грн.

Постановою державного виконавця Горніка О.Ю. від 21 травня 2009 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 в межах суми 4735,81 грн.

Постановою державного виконавця Степанишина В.В. від 28 грудня 2012 року виконавче провадження №12628645 щодо примусового виконання судового наказу №2-н-11/2008, виданого 01 січня 2008 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 4735,81 грн., закінчено на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження».

У вказаній постанові державний виконавець зазначив, що кошти з боржника ОСОБА_1 стягнуто у відповідності до виконавчого документа у повному обсязі та перераховано на рахунок стягувача згідно платіжного доручення №3213 від 03 грудня 2012 року.

Однак, з інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №309307478 від 08 вересня 2022 року вбачається, що 21 травня 2009 року за №8735171 реєстратором Хмельницькою філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України зареєстровано обтяження арешт нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , об`єкт обтяження все нерухоме майно в межах суми 4735,81 грн., підставою обтяження стала постанова державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області Горніка О.Ю. від 21 травня 2009 року.

Вказаний арешт нерухомого майна не скасований та є чинним.

Крім того, у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна боржником зазначений ОСОБА_1 , однак фактично арешт майна стосується позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , оскільки зазначені там анкетні дані (дата народження, зареєстроване місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків) належать саме ОСОБА_1 .

За повідомленням Старокостянтинівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 01 вересня 2022 року на примусовому виконанні у Старокостянтинівському відділі ДВС відсутні виконавчі провадження за якими проводилось накладення арешту на майно ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , а також відсутні виконавчі провадження за якими проводилось накладення арешту на майно ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 . Станом на 31 серпня 2022 року на примусовому виконанні у відділі ДВС відсутні виконавчі провадження, де б боржниками виступали вказані вище особи. Виконавчі провадження, які завершені до 2019 року знищені.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно ч. 4 ст.59Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Суд враховує, що застосування державними виконавцями наданого їм широкого кола повноважень та законодавчо визначених механізмів, спрямованих на виконання судових рішень, входить до їх обов`язків, визначених статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження", щодо вжиття передбачених цим Законом заходів для неупередженого, ефективного, своєчасного і повного вчинення виконавчих дій.

Аналіз норм Закону України "Про виконавче провадження" щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" підлягає примусовому виконанню.

Водночас у разі повного виконання виконавчого документа та сплати витрат, пов`язаних з його примусовим виконанням, підстави для збереження чинності арешту майна боржника відсутні.

Судом встановлено, що виконавче провадження №12628645 щодо примусового виконання судового наказу №2-н-11/2008, виданого 01 січня 2008 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 4735,81 грн., 28 грудня 2012 року закінчено на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» в зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

За таких обставин суд вважає доцільним скасувати арешт, накладений на майно боржника ОСОБА_1 для забезпечення виконання вже виконаного судового рішення, оскільки у подальшому застосуванні арешту відсутня необхідність.

При цьому, суд зауважує, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права

Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зазначеними приписами саме на суд покладено виконання позитивних зобов`язань держави щодо вирішення спорів між учасниками юридичного конфлікту, які виникають між ними у відносинах власності при реалізації належних їм правомочностей.

Суд повинен реалізовувати своє основне завдання (стаття 2 ЦПК України), а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Досліджені судом письмові доказі свідчать про те, що виконавче провадження, в межах якого державним виконавцем 21 травня 2009 року було винесено постанову про накладення арешту на майно ОСОБА_1 закінчено в зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. А тому, враховуючи, що на час розгляду даної справи у Старокостянтинівському районному відділі ДВС відсутні будь-які виконавчі документи, за якими боржником являється ОСОБА_1 , тому й відсутні підстави для арешту належного йому майна.

При цьому, суд враховує, що наявність протягом тривалого часу (майже 10 років) нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для продовження обтяження на належне ОСОБА_1 майно, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом скасування арешту, накладеного на належне йому нерухоме майно.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 30, 76-84, 258, 259, 263-265 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати арешт нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , що був застосований на підставі постанови державного виконавця Горніка О.Ю. про арешт майна боржника та заборону його відчуження б/н від 21 травня 2009 року, та зареєстрований 21 травня 2009 року у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна реєстратором Хмельницькою філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, реєстраційний номер обтяження 8735171.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Старокостянтинівський районний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), місце знаходження: пров. Подільський, 1 м. Старокостянтинів Хмельницької області, 31100, .

Текст рішення складено 29 листопада 2022 року.

Суддя: