Справа №293/884/22
Провадження № 2-н/293/18/2022
УХВАЛА

11 липня 2022 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 16359,31 грн

УСТАНОВИВ:

27.06.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в сумі 14 185,28 грн., інфляційні витрати 19654,68 грн, 3 % річних 208,34 грн, всього 16 373,43 грн.

Дослідивши матеріали заяви та додані до неї документи на відповідність вимогам 161-165 Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.

Частиною третьою статі 163 ЦПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу,зокрема, додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п.1 ч.1ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимогстатті 163 цього Кодексу.

Цивільним кодексомвизначено вимоги до письмової форми правочину, а відтак інші нормативно-правові акти, не можуть суперечити вимогамЦивільного кодексу.

Статтею 207 ЦК України визначено вимоги до письмової форми правочину, за змістом якої правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Аналіз вищезазначених правових норм дає підстави для висновку, що нормами процесуального законодавства імперативно визначено, що судовий наказ може бути видано, зокрема якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, яка утворилася внаслідок невиконання договору, укладеного саме в письмовій (в тому числі електронній) формі, копію якого заявник зобов`язаний надати одночасно із заявою про видачу судового наказу.

Всупереч зазначеним вимогам Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" до заяви не додав письмового договору, укладеного особисто між заявником та боржником щодо надання послуг з постачання природного газу, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Долучена Заява-приєднання до умов Типового договору постачання газу побутовим споживачам не підписана ані боржником, ані стягувачем, тому відсутні підстави стверджувати про наявність договору між Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" та ОСОБА_1 , укладеного в письмовій чи електронній формі.

Посилання заявника на укладення договору шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщені на офіційному веб-сайті регулятора та постачальника є неналежними, оскільки матеріали заяви не містять доказів подання ОСОБА_1 відповідної заявки на приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам.

Окрім того, суд зазначає, що згідно п. 3 ч.1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Разом із тим, відповідно до Постанови КМУ від 05.03.2022 № 206 Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні, установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відтак, убачається, що ТОВ "Житомиргаз збут" у заяві про видачу судового наказу заявлено вимоги про стягнення боргу із урахуванням трьох процентів річних та інфляційних втрат, що нараховані після 24 лютого 2022 року, в той час коли таке стягнення суперечать нормам Постанови КМУ від 05.03.2022 № 206 "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану".

Відтак, факт отримання послуг боржником та розмір визначеної заявником заборгованості не є безспірним і має доводитись в порядку позовного провадження.

Разом з тим суд також звертає увагу, що за правилами ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

У відповідності до змісту ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до вимог ч.6 ст.187 ЦПК України 28.06.2022 судом направлено запит до виконкому Черняхівської селищної ради в Житомирській області з метою отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до відомостей наданих виконкомом Черняхівської селищної ради в Житомирській області про реєстрацію місця проживання боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 .

У заяві про видачу судового наказу заявник зазначає, що боржник боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Крім того, додані до заяви про видачу судового наказу документи також відповідають цій адресі.

Таким чином, заявник обґрунтовує, що заборгованість у ОСОБА_1 виникла саме за адресою: АДРЕСА_2 , у той час як місце реєстрації боржника відмінне від зазначеного у заяві про видачу судового наказу.

Згідно п.8 ч.1 ст.165 ЦПК України суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи те, що із поданої заяви про видачу судового наказу не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, суд дійшов висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Згідно ч.1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п.8 ч.1 ст.165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Разом з тим ч. 2 ст. 161 ЦПК України, передбачено право звернення до суду з даною вимогою в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Згідно частини 2 статті 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Частиною 2 статті 167 ЦПК України передбачено, що за результати розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст. 27, 161-162, 165-167, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" про видачу судового наказу про стягнення ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в сумі 14 185,28 грн - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена та підписана: 11.07.2022

Суддя Людмила ЛОСЬ