ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/183/22 Справа № 202/1928/21 Головуючий у першій інстанції: Бєсєда Г. В. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 15 липня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИЛА:

31 березня 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітної плати та інших доходів щомісячно на період навчання повнолітньої дочки. Позивач зазначила, що з відповідачем по справі у них є спільна повнолітня донька ОСОБА_3 . Донька навчається в державному закладі «Дніпровська медична академія Міністерства охорони здоров`я України» на денній формі навчання на бюджетній основі. Відповідач на утримання доньки матеріальної допомоги не надає. Тому позивач просила суд стягнути з ОСОБА_1 на її користь на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), а у разі його відсутності 1/4 від середньостатистичного розміру заробітної плати в регіоні, але не менше ніж передбачений законодавством мінімум, до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання.

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 15 липня 2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду 31.03.2021 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не більше, як до досягнення донькою двадцяти трьох років; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про часткове скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення.

Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) (п.3 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Відзив на апеляційну скаргу подано не було.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а. с. 7).

Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 02 березня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданим Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а. с. 5).

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 06 травня 2016 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1500,00 грн., які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 18 березня 2016 року.

Згідно довідки від 04.02.2021 року № 65, виданої ДЗ Дніпропетровською медичною академією МОЗ України, ОСОБА_3 навчається в державному закладі «Дніпровська медична академія Міністерства охорони здоров`я України» на другому курсі денного відділення, бюджетної форми навчання, термін навчання з 01.02.2021 по 31.08.2021 (а.с. 4).

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина.

Відповідно до ст. ст. 199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, а розмір щомісячних аліментів на повнолітню дочку, сина визначається судом.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення сином (донькою) віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Частиною 3 ст. 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно до роз`яснень наданих у п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляд справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає повнолітній син/дочка.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що ОСОБА_3 на час подання позову навчалась в державному закладі «Дніпровська медична академія Міністерства охорони здоров`я України», потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням; враховуючи, що позивачкою не обґрунтовано необхідності стягнення аліментів саме в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, оскільки донька навчається на бюджетної форми навчання, проживає разом з матір`ю; приймаючи до уваги, що донька ОСОБА_3 є повнолітньою особою та не позбавлена можливості вживати самостійних зусиль для організації свого життя та отримання законного прибутку, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки, з якою проживає повнолітня дочка, аліментів в достатньому та необхідному розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду 31.03.2021 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років.

Посилання апелянта на те, що на його утриманні знаходяться четверо неповнолітніх дітей дружини - не спростовують наведених вище висновків апеляційного суду; відповідно до представлених суду копій свідоцтв про народження неповнолітніх дітей відповідач не є їх батьком.

Разом з тим місцевим судом у повній мірі не враховано, що відповідач посилається на погіршення його здоров`я з приводу цукрового діабету 1 типу середнього ступеня, що підтверджується довідкою ЛКК №140, та внаслідок цього, потребує значних коштів на своє лікування.

Також, судом першої інстанції, у повній мірі не враховано, що ОСОБА_1 , згідно довідки №487 від 14.05.2021, виданої Дніпровським МЦЗ, з 16.04.2021 року перебуває на обліку як безробітний в Дніпровському міському центру зайнятості.

З урахуванням викладеного, колегія дійшла висновку про наявність підстав для зміни рішення місцевого суду в частині визначеного розміру аліментів на утримання повнолітньої ОСОБА_4 з 1/4 на 1/8 частину з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до закінчення донькою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення місцевого суду повинно бути змінено.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 15 липня 2021 року в частині розміру аліментів стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка продовжує навчання, - змінити з 1/4 на 1/8 частину з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду 31.03.2021 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова