Справа № 177/48/20
Провадження № 2/177/12/22
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

Іменем України

04 липня 2022 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Березюк М. В.

за участі: секретаря Баля А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОМЕГА ФАКТОР», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору та виступає на стороні відповідача АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КРИСТАЛБАНК» про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

16.01.2020 представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до АТ «Кристалбанк» та просив суд зобов`язати АТ «КристалБанк» передати ОСОБА_1 оригінали правовстановлюючих документів та технічний паспорт на домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову вказував, що 07.03.2018 між ОСОБА_2 та ЗАТ «Інвест-кредит-Банк», правонаступником якого є АТ «КристалБанк», укладений кредитний договір, а в його забезпечення між банком та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки № 19-1/08 від 07.03.2008. За умовами договору іпотеки ОСОБА_1 передала в іпотеку іпотекодержателю, належне їй на праві власності домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.5.3 Договору іпотеки, оригінали правовстановлюючих документів на майно надане в іпотеку знаходяться на зберіганні у Іпотекодержателя та повертаються Іпотекодавцю після виконання боржником усіх зобов`язань за кредитним договором та додатковими правочинами. Відповідно оригінал свідоцтва про право власності від 29.08.1988 та технічний паспорт на іпотечне майно передані іпотекодержателю.

Станом на день звернення, зобов`язання ОСОБА_2 перед АТ «КристалБанк» виконані, що встановлено рішенням Криворізького районного суду від 17.05.2019, постановою Дніпровського апеляційного суду від 20.11.2019 та даними виконавчого провадження.

28.11.2019 позивач звернувся до іпотекодержателя з вимогою повернення оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, але на час розгляду справи такі не повернені. Представник позивача вказував, що має місце порушення прав ОСОБА_1 як споживача, та як власника вказаного нерухомого майна.

Ухвалою суду від 20.01.2020 відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

25.02.2020 АТ «КристалБанк» подало до суду відзив на позов, в якому заперечило позовні вимоги. В обґрунтування заперечень проти позову АТ «КристалБанк» вказувало, що є неналежним відповідачем, оскільки АТ «КристалБанк» 08.10.2019 уклало договір відступлення прав вимоги з ТОВ «ФК «ОмегаФактор», за яким відступило ТОВ "ФК «Омега Фактор" права вимоги за кредитним договором з ОСОБА_2 № 54-Ф/08/10 від 07.03.2008, а 10.02.2020 договір про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами, в тому числі з ОСОБА_1 .

Вказувало, що ОСОБА_2 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 02.03.2016 у справі № 177/3548/13-ц, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09.11.2016, з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КристалБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 54-Ф/08/10 від 07.03.2008 станом на 05.12.2013 в загальному розмірі 162629,20 грн, але вказане рішення суду було виконано в межах виконавчого провадження лише 31.10.2018.

Відповідно вважав можливим стягнення з боржника нарахувань в порядку ст. 625 ЦК України, які вважав забезпеченими іпотекою. Посилаючись на рішення суду від 17.05.2019, яке оскаржено в касаційному порядку, вказував про встановлення існування нарахувань по ст. 625 ЦК України в сумі 42219,12 грн та 55902,65 грн, які є не виконаним зобов`язанням перед банком, а тому вважав відсутніми підстави для повернення документів на майно ОСОБА_1 (а.с. 47-51).

01.04.2021 позивач надав суду уточнену позовну заяву, в якій змінив коло відповідачів, пред`явивши позовні вимоги до належного відповідача ТОВ «ФК ОмегаФактор», залучивши АТ «КристалБанк» в якості третьої особи по справі (а.с. 169-171). Ухвалою суду від 01.04.2021 уточнений позов прийнято до розгляду та замінено неналежного відповідача на належного ТОВ «ОмегаФактор» (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 03.06.2021 (а.с. 190), залучено АТ «КристалБанк» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору (а.с. 174).

Представник ТОВ «ФК Омега Фактор» з матеріалами справи ознайомився, але правом на відзив, яке роз`яснено в ухвалі від 01.04.2021, не скористався (а.с. 201, 230).

У зв`язку з закінченням повноважень на здійснення правосуддя суддею Криворізького районного суду Дніпропетровської області Суботіною С.А., справа розподілена на суддю Березюк М.В. на прийнята до провадження ухвалою суду від 06.08.2021 з призначенням справи до судового розгляду (а.с. 212).

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, на позовних вимог наполягали та просили їх задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи.

Відповідач ТОВ «ФК «Омега Фактор» будучи повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, повторно участь представника у розгляді справи не забезпечив, заяв по суті справи та з процесуальних питань не надав (а.с. 10, 21-23).

Третя особа АТ «КристалБанк» повідомлялося про дату, час та місце розгляду справи, однак участь представника у розгляді справи не забезпечило, про причини неявки не повідомило, заяв з процесуальних питань не надало.

У зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача, належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи, не повідомлення про причини неявки, не надання заяви про розгляд справи за відсутності представника та ненадходження відзиву, за відсутності заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд на місці ухвалив здійснити заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280-281 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві особистої приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину від 29.08.1988 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету районної ради народних депутатів № 309 від 27.11.1987 (а.с. 4 т.1). Технічним паспортом вказаного будинку визначено його склад, площа, технічні характеристики (а.с. 5-10 т.1).

07.03.2008 між ЗАТ «Інвест-Кредит-Банк» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки № 19-1/08, відповідно до якого ОСОБА_1 - іпотекодавець, виступаючи майновим поручителем, передала в іпотеку вказаний житловий будинок, який є забезпеченням виконання боржником ОСОБА_2 зобов`язань перед Іпотекодержателем, що випливають з умов кредитного договору № 54-Ф/08/10 від 07.03.2008 та додаткових правочинів, за якими боржник зобов`язується повернути кредитні кошти у розмірі 110000 грн відповідно до графіку, сплатити проценти за користування кредитом, штрафні санкції у розмірі, за черговістю та при настанні випадків, обумовлених кредитним договором. Згідно п. 2.1 договору, зобов`язання забезпечене іпотекою, вважається виконаним, якщо наявне погашення позики у сумі 110000 грн здійснено боржником у повному розмірі, проценти та витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань по кредитному договору № 54-Ф/08/10 від 07.03.2008 та додатковими правочинами сплачені.

Відповідно до п. 5.3. договору, оригінали правовстановлюючих документів на майно надане в іпотеку знаходяться на зберіганні у Іпотекодержателя та повертаються Іпотекодавцю після виконання боржником усіх зобов`язань за кредитним договором № 54-Ф/08/10 від 07.03.2008 (а.с. 10-12 т.1).

17.05.2019 рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області у справі № 177/2668/16-ц провадження № 2/177/24/19, яке залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 20.11.2019, залишено без задоволення позов АТ «КристалБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с. 13-26 т.1). Вказаним рішенням суду, з посиланням на рішення Криворізького районного суду від 02.03.2016, яке набрало законної сили, встановлено факт порушення боржником умов кредитного договору від 07.03.2008 та стягнення з нього достроково заборгованості за кредитом, відсотків, пені та штрафних санкцій в загальному розмірі 162629,20 грн, а також встановлено факт переходу прав вимоги від ЗАТ «Інвест-кредит-Банк» до АТ «КристалБанк», відповідно вказані обставини не підлягають доказування в силу ст. 82 ЦПК України.

Як слідує з рішення суду від 17.05.2019, в порядку виконання рішення суду від 02.03.2016 було відкрито виконавче провадження № 5315715, що 31.10.2018 закінчено у зв`язку з фактичною сплатою боргу у повному обсязі. У вказаному рішенні суду містяться висновки про те, що кредитний договір не містив зобов`язань боржника щодо сплати коштів відповідно до ст. 625 ЦК України, а умови іпотечного договору визначають, що іпотекою забезпечуються саме зобов`язання, які випливають з умов кредитного договору. Договір іпотеки не містить умови, яка б вказувала про забезпечення іпотекою вимог за ст. 625 ЦК України, або інших нарахувань за неналежне виконання грошових зобов`язань за основним договором, визначених законодавством. Вказане підтверджується змістом кредитного та іпотечного договорів (а.с.10-12, 59-61 т.1).

Рішенням суду від 17.05.2019 констатовано, що зобов`язання по сплаті нарахувань в порядку ст. 625 ЦК України не входить до кола зобов`язань, які забезпечені вище вказаним договором іпотеки, основне зобов`язання передбачене кредитним договором та розмір якого визначений судом у рішенні від 02.03.2016 виконано 31.10.2018, а тому суд прийшов до висновку, що зобов`язання за основним договором виконано, а отже є припиненим. При цьому, в судовому рішенні вказано про право банку звернутися до суду з вимогами про стягнення нарахувань в порядку ст. 625 ЦК України. З такими висновками суду погодився суд апеляційної інстанції (а.с. 13-19, 20-26 т.1).

Як вказував АТ «КристалБанк» у заяві по суті справи, ним визнано факт сплати 31.10.2018 заборгованості стягнутої рішенням суду від 02.03.2016, при цьому будь-яких доказів реалізації права на стягнення нарахувань в порядку ст. 625 ЦК України, ні АТ «Кристал-банк», ні його правонаступником ТОВ «ФК «Омега Фактор» суду не надано, хоча з часу ухвалення рішення від 17.05.2019 вже минуло більше трьох років.

Факт переходу прав вимоги за вищевказаними договорами кредиту та іпотеки від АТ «Кристал-Банк» до ТОВ «ФК «Омега Фактор» підтверджується договорами про відступлення прав вимоги відповідно від 08.10.2019 та 10.02.2020, з додатками до них (а.с. 53-58 т.1). Зі змісту договору про відступлення прав вимоги за іпотечним договором слідує, що він укладений АТ «КристалБанк» після того, як ним отримано копію позову ОСОБА_1 (а.с. 36 т.1).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого: примусове виконання обов`язку в натурі . Крім цього, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі з договорів. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 572, 575 ЦК України, зобов`язання може бути забезпечено заставою. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Зі змісту ст. 589 ЦК України слідує, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

У вказаній справі, позивачем перед судом доведено, що між ОСОБА_1 та банком, правонаступником якого нині є ТОВ «ФК «Омега Фактор», було укладено договір іпотеки, за умовами п. 1.4 якого, іпотекою забезпечувалося саме виконання боржником ОСОБА_2 зобов`язань перед Іпотекодержателем, що випливали з умов кредитного договору № 54-Ф/08/10 від 07.03.2008 та додаткових правочинів, за якими боржник зобов`язався повернути кредитні кошти у розмірі 110000 грн відповідно до графіку, сплатити проценти за користування кредитом, штрафні санкції у розмірі, за черговістю та при настанні випадків, обумовлених кредитним договором. Згідно п. 2.1 договору, зобов`язання забезпечене іпотекою, вважається виконаним, якщо наявне погашення позики у сумі 110000 грн здійснено боржником у повному розмірі, проценти та витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань по кредитному договору № 54-Ф/08/10 від 07.03.2008 та додатковими правочинами сплачені.

Отже, умовами іпотечного договору передбачено, що іпотекою забезпечувалися саме зобов`язання зі сплати основної суми позики, відсотків та штрафних санкцій визначених кредитним договором та додатковими угодами до нього. Умови іпотечного договору, які сторони погодили керуючись принципом свободи договору, не містять положень щодо забезпечення іпотекою інших зобов`язань, в тому числі зобов`язань щодо сплати 3 % річних та інфляційних нарахувань за ст. 625 ЦК України.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 17.05.2019, яке набрало законної сили, встановлено, що зобов`язання по сплаті нарахувань в порядку ст. 625 ЦК України не входить до кола зобов`язань, які забезпечені вище вказаним договором іпотеки, основне зобов`язання передбачене кредитним договором та розмір якого визначений судом у рішенні від 02.03.2016 виконано 31.10.2018.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку про виконання боржником усіх зобов`язань за кредитним договором № 54-Ф/08/10 від 07.03.2008 та додатковими правочинами, що є умовою повернення оригіналів правовстановлюючих документів на майно надане в іпотеку ОСОБА_1 згідно п. 5.3 договору іпотеки (а.с. 12 т.1).

За вказаних обставин, у іпотекодержателя ТОВ «ФК «Омега-Фактор» виник обов`язок виконати вимоги п. 5.3 договору іпотеки та повернути ОСОБА_1 оригінали правовстановлюючих документів на будинок АДРЕСА_1 . Оскільки відповідач умову договору в добровільному порядку не виконує (а.с. 27-28 т.1), чим порушує право позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з зобов`язанням відповідача передати ОСОБА_1 оригінали правовстановлюючих документів та технічний паспорт на домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права, суд вважає належним способом захисту порушеного права, оскільки він узгоджується з умовами договору (п. 5.3 договору іпотеки). Висновки щодо можливості задоволення таких позовних вимог викладені у постанові ВС по справі № 187/1063/16.

Оскільки позивач звертаючись до суду з вказаним позовом посилалася на положення ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо звільнення її від сплати судового збору, відповідно судовий збір не сплачувала, її позовні вимоги задоволено, тому суд керуючись ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути судовий збір із відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 247 ч.2, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОМЕГА ФАКТОР», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору та виступає на стороні відповідача АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КРИСТАЛБАНК» про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Омега Фактор» передати ОСОБА_1 оригінали правовстановлюючих документів та технічний паспорт на домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОМЕГА ФАКТОР» (, м. Київ, вул. Мечнікова, 3 к. 508) на користь держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та подання апеляційної скарги на заочне рішення, може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених процесуальним законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя М.В. Березюк