Справа № 212/8180/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі: головуючого судді Дехта Р.В., за участі секретаря судового засідання Зюркевич В.В., представника позивача, адвоката Брюховецький М.М., розглянувши цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Криворізької міської ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

13 вересня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою до Криворізької міської ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування позову зазначила, що матері за життя належала однокімнатної квартири загальною площею 36 кв.м., житловою площею 15,6 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Через вади здоров`я позивачка не мала змоги вчасно звернутися до нотаріуса з метою оформлення спадщини, тому отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини, що слугувало підставою для звернення до суду із цією позовною заявою.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 вересня 2021 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 19 жовтня 2021 року тощо.

Ухвалою суду від 27 квітня 2022 року за клопотанням позивача витребувано з Сьомої криворізької державної нотаріальної контори копії матеріалів спадкової справи, яку було заведено після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Ухвалою від 27 квітня 2022 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду.

Під час розгляду справи в судовому засіданні представник позивача, адвокат Брюховецький М.М. підтримав заявлені вимоги посилаючись на обставини, що зазначенні в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи надала письмове клопотання про розгляд справи без його участі.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, під час розгляду справи встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є донькою ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про народження ОСОБА_1 , свідоцтва про одруження, які належали за життя ОСОБА_2 , свідоцтво про одруження ОСОБА_1 та рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.12.2015 року, виданого державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори, що надано до матеріалів справи видно, що ОСОБА_2 за життя отримала у спадок після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , однокімнатну квартиру загальною площею 36 кв.м., житловою площею 15,6 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 15.03.2016 року. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно в порядку ст.ст.1220-1221,1223 ЦК України, де зазначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно наданої на запит суду спадкової справи, позивач ОСОБА_1 вперше звернулася до нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак постановою Сьомої криворізької державної нотаріальної 29 грудня 2017 року отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій через пропуск встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини .

Так, у відповідності до ст.1217ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1222 ч.1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

В силу ст.ст.1216-1218ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст.ст.1268-1270ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Позивачка ОСОБА_1 в розумінні статті 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги на спадкування за законом, оскільки є донькою померлої ОСОБА_2 , що належним чином доведено та спору із цього приводу не існує. Із матеріалів спадкової справи інших осіб , що бажали прийняття спадщину не встановлено .

Представник позивача, адвокат Брюховецький М.М. зазначає, що прийняти спадщину позивач після смерті матері не мала змоги за станом здоров`я та посилався на виписки з медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_1 .

Отже судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 названих вище вимог закону не дотрималася та після відкриття спадщини у встановлений законом строк не надала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

Стаття 2 Цивільного процесуального кодексу України закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

В силу статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

З рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Виходячи із сформованої практики цього ж Суду, ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті, є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

Виходячи із положень книги 6 Цивільного кодексу України, спадкове право захищає власність фізичних осіб.

Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті спадкодавця; ніхто із інших спадкоємців до нотаріуса не звертався, усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача, виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб`єктом яких він є.

Зібрані по справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи, а також урахування норм європейського законодавства по правах людини, дозволяють суду задовольнити позов в повному обсязі і таке рішення, на думку суду, буде відповідати не тільки принципу законності, а і справедливості.

Керуючись ст. ст. 10, 76, 83, 95, 133, 141, 259, 265 268 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Криворізької міської ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на протязі 3 (трьох) місяців від дати набрання законної сили судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 08 липня 2022 року.

Суддя: Р. В. Дехта