УХВАЛА

11 липня 2022 року

м. Київ

справа № 445/589/21

провадження № 61-5999ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 05 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу з питань освіти, молоді і спорту Золочівської міської ради Львівської області, ОСОБА_2 про скасування наказу та поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Відділу з питань освіти, молоді і спорту Золочівської міської ради Львівської області, ОСОБА_2 про скасування наказу, поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 02 вересня 2021 року позов задоволено.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора Дитячого будинку «Рідний дім» Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області після закінчення роботи на виборній посаді з 01 лютого 2021 року.

Зобов`язано Відділ з питань освіти, молоді і спорту Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за вимушений прогул з 01 лютого 2021 року по 01 серпня 2021 включно.

Стягнуто з Відділу з питань освіти, молоді і спорту Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області на користь держави 908 грн судового збору.

Постановою Львівського апеляційного суду від 05 травня 2022 року апеляційну скаргу Відділу з питань освіти, молоді і спорту Золочівської міської ради Львівської області задоволено.

Рішення Золочівського районного суду Львівської області від 02 вересня 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділу з питань освіти, молоді і спорту Золочівської міської ради Львівської області, ОСОБА_2 про скасування наказу та поновлення на роботі відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Відділу з питань освіти, молоді і спорту Золочівської міської ради Львівської області 1362 грн судових витрат.

Повний текст постанови складено 27 травня 2022 року.

30 червня 2022 року (відповідно до штампу на поштовому конверті) ОСОБА_1 подавкасаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 05 травня 2022 року.

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

1. Касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження.

У клопотанні, яке містить касаційна скарга, заявником порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що строк пропущений з поважних причин, оскільки копію постанови апеляційного суду представник заявникаотримав 31 травня 2022 року, але підтверджень цьому не надає.

А тому, заявнику необхідно надати докази поважності пропуску строку на касаційне оскарження, а саме підтвердження про отримання постанови від 09 травня 2022 року, оскільки останнім днем подання касаційної скарги було 27 червня 2022 року (з урахуванням вихідних та святкових днів).

На підтвердження наведених обставин заявник має надати відповідні докази в оригіналах або завірені в установленому порядку їх копії, якими можуть бути оригінал поштового конверту, довідка із суду, поштового відділення зв`язку, копії матеріалів справи тощо.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Отже, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Згідно частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

2. Також, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки всупереч пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі не зазначено підставу (підстави), передбачену (передбачені) статтею 389 ЦПК України, на якій (яких) подається касаційна скарга.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга ОСОБА_1 не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Так, заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 05 травня 2022 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Коротенко