Справа № 276/1922/21
Провадження по справі №2/276/110/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Збаражського А.М.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Житомирське обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа - Хорошівська державна нотаріальна контора про зняття заборони з нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувсь до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що маючи на меті відчужити належний йому житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , він 01.07.2021 року звернувся до приватного нотаріуса Житомирського нотаріального округу Косинського С.О. з приводу вчинення нотаріальних дій щодо свого майна, однак останній повідомив йому про наявність обтяження на вищевказаний житловий будинок.

Відповідно до інформації з Державних реєстрів, заборону на житловий будинок накладено Черняхівською державною нотаріальною конторою (в порядку заміщення Володарсько-Волинської державної нотаріальної контори). Підставою виникнення обтяження було повідомлення Вол.-Волинський держбанк. Особою, майно якої обтяжується зазначено ОСОБА_2 .

Звернувшись до відповідача з заявою про припинення обтяження, позивач отримав відповідь про те, що станом на 06.08.2021 року ОСОБА_2 не має заборгованості по кредиту перед їхньою установою. Ідентифікувати об`єкт обтяження особи, щодо якого було накладено заборону банк не має можливості у зв`язку з відсутністю будь-яких відомостей на вказаний об`єкт. АТ «Ощадбанк» не заперечує припинити обтяження у виді заборони.

В подальшому державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг Хорошівської селищної ради, прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень з тих підстав, що припинення обтяження здійснюється за повідомленням суб`єкта, який став його ініціатором.

Таким чином, як наголошує позивач, намагання врегулювати дане питання в позасудовому порядку результату не дали, у зв`язку з чим він змушений звернутись до суду з вказаним позовом.

Позивач після уточнення позовних вимог просить суд припинити обтяження на нерухоме майно, а саме на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у виді заборони (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 35811197, зареєстрований 28.03.2006 року реєстратором: Черняхівською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення Вол-Волинського держбанку та виключити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 22 листопада 2021 року відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 11.01.2022 року прийнято до розгляду уточнену позовну ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Житомирське обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», з участю третьої особи - Хорошівської державної нотаріальної контори, про припинення обтяження нерухомого майна

В судове засідання позивач не прибув, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Житомирське обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», за підписом представника Лащіва О.В., надіслано до суду відзив на позов, в якому зазначено, що позивачем необґрунтовано та безпідставно залучено відповідачем по справі АТ «Державний ощадний банк України», оскільки у ОСОБА_1 відсутня будь-яка (строкова та/або прострочена) заборгованість за кредитами перед банком, а об`єкт, який позивач зазначив у зверненні, не перебуває в іпотеці банку. Крім того, враховуючи, що АТ «Державний ощадний банк України» жодним чином не оспорює та невизнає цивільне право позивача на володіння, користування та розпорядження своїм майном, то він не є належним відповідачем у справі. На підставі викладеного вище відповідач просить суд ухвалити рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Також, в своєму відзиві представник відповідача просить суд справу розглянути без їхньої участі.

Третя особа, Хорошівська державна нотаріальна контора, в судове засідання свого представника не направила, надали до суду заяву про проведення судового засідання за відсутності представника нотаріальної контори, щодо вирішення спору покладаються на розсуд суду.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа мас право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

На підставі статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

Судом досліджено наступні правовідносини.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 263847457 від 01.07.2021 року власником будинку за адресою АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 (а.сп.30).

Відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого, щодо об`єкту нерухомого майна: житлового будинку АДРЕСА_1 наявна актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень: номер запису обтяження: 35811197; дата, час державної реєстрації: 28.03.2006; підстава для державної реєстрації: повідомлення, серія та номер: б/н, Вол.-Волинський держбанк; вид обтяження: заборона на нерухоме майно; відомості про суб`єктів обтяження: особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_2 ; відомості про реєстрацію до 01.01.2013 р.: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 3023628, 28.03.2006 11:50:51, реєстратор: Черняхівська державна нотаріальна контора, Житомирський районний нотаріальний округ; опис предмета обтяження: состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле; додаткові відомості про обтяження: № реєстра: 8, внутр. №7А012Е2F25F13030742F (а.сп.33).

Суд враховує, що згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «East/West Alliance Limited» проти України», яке набрало статусу остаточного 02.06.2014 р., в п. 167 рішення Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно з пунктом 1, абзацом першим пункту 5 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»:

державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

обтяження - заборона або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном, встановлені законом, актами уповноважених на це органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, або такі, що виникли з правочину.

Відповідно до норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно покладена на державних реєстраторів, як спеціальних суб`єктів. Державний реєстратор у відповідності до ч. 2 ст. 9 зазначеного Закону приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Також, відповідно до ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором, зокрема, є нотаріус.

На сьогоднішній день, порядок та підстави зняття заборони з майна регулюються, зокрема, статтею 74 Закону України «Про нотаріат», з якої вбачається, що одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Згідно з довідкою АТ Філії - Житомирське обласне управління Державний ощадний банк України від 06.08.2021 року, станом на 06.08.2021 року ОСОБА_2 не має заборгованості по кредиту перед їхньою установою. Ідентифікувати об`єкт обтяження особи, щодо якого було накладено заборону банк не має можливості у зв`язку з відсутністю будь-яких відомостей на вказаний об`єкт. АТ «Ощадбанк» не заперечує припинити обтяження, а саме заборону: № реєстра: 8, внутр. №7А012Е2F25F13030742F (а.сп.13).

Враховуючи, що АТ «Державний ощадний банк України» не заперечує проти проведення державної реєстрації припинення зазначеного обтяження, а також не надає доказів щодо обґрунтованості продовження його дії, внаслідок наявного обтяження позивач не має можливості здійснювати всі повноваження власника, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача та припинити обтяження №3023628, 28.03.2006 щодо вказаного вище нерухомого майна.

Разом з тим, абзацом першим частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

Таким чином позовна вимога ОСОБА_1 про скасування та вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про заборону на нерухоме майно, яке йому належить, суперечить наведеній у попередньому абзаці нормі, а тому вимога позивача щодо виключення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна до задоволення не підлягає.

Відтак, суд задовольняє позовні вимоги частково, та приходить до висновку, що за наведених обставин, позивачу з метою захисту його прав як власника, буде достатнім припинити обтяження №3023628, 28.03.2006 щодо вказаного вище нерухомого майна.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 200, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст.317, 319, 321, 391 ЦК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Житомирське обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа - Хорошівська державна нотаріальна контора про зняття заборони з нерухомого майна задовольнити частково.

Припинити обтяження на нерухоме майно, а саме на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у виді заборони (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 35811197, зареєстрований 28.03.2006 року реєстратором: Черняхівською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення Вол-Волинського держбанку.

В решті заявлених вимог відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Житомирське обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», місце знаходження: м.Житомир вул.Перемоги 15, .

Третя особа - Хорошівська державна нотаріальна контора, місце знаходження: смт.Хорошів, вул.Г.України 1, Житомирська область, .

Головуючий суддя: А.М. Збаражський