Справа № 128/684/21
Провадження № 22-ц/801/258/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Карпінська Ю. Ф.
Доповідач:Якименко М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 рокуСправа № 128/684/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача: Якименко М.М.,

суддів: Ковальчука О.В., Сала Т.Б.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 26 листопада 2021 року, ухвалене суддею Вінницького районного суду Вінницької області Карпінською Ю.Ф.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 , маючи на меті отримати банківські послуги, підписав заяву від 12.11.2019. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на сайті www.privatbank.ua, складає між ним і банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У подальшому відповідач, ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту від 09.01.2020 отримав карту типу: Преміальна карта World Black Edition (кредитний ліміт до 200 000 грн.)

В порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконує, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 22.02.2021 становить 202 158,16 гривень, з яких: 176565,51 грн заборгованість за кредитом; 9358,21 грн заборгованість за нарахованими відсотками; 16234,44 грн заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст. 625 ЦК України; 0,00 грн пеня; 0,00 грн комісія, які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.

Заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 26 листопада 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 143 520, 59 грн. В решті позову відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись із заочним рішенням суду, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповноту з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. В іншій частині просить рішення залишити без змін.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що під час підписання заяви на видачу кредиту відповідач ознайомився та погодився із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, ознайомився з умовами кредитування, та приєднався до запропонованої банком пропозиції. Договір у встановленому законом порядку відповідач не оспорював, що свідчить про його згоду з усіма умовами цього договору. Крім заяви, відповідач 09.01.2020 підписав паспорт споживчого кредиту, у якому, зокрема, передбачено розмір процентної ставки: у пільговий період 0,00001% річних, поза межами пільгового періоду 37,2% річних для картки World Black Edition; розмір процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 74,4%; штраф за порушення строків платежів більш ніж за 30 днів - 500 грн.+5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій та інше. Тобто, сторонами при укладені Кредитного договору були досягнуті усі істотні умови договору. Дії з користування кредитними коштами та погашення заборгованості свідчать про визнання відповідачем заборгованості по кредиту та згоду з умовами кредитування. Також, суд безпідставно стягнув лише частину заборгованості по тілу кредиту та безпідставно звільнив відповідача від відповідальності щодо погашення повної заборгованості.

Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Рішення суду в частині стягнення заборгованості тіла кредиту в розмірі 143 520,59 грн, апеляційним судом не перевіряється, оскільки в цій частині рішення суду не оскаржується.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд прийшов до наступного висновку.

За змістом ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду не відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що 12.11.2019 ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у «ПриватБанку». Згідно інформації, викладеної в цій заяві, відповідач підтвердив, що він погоджується із тим, що ця заява разом із умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між ним та банком договір про надання банківського обслуговування.

09 січня 2022 року ОСОБА_1 , підписано паспорт споживчого кредиту в якому викладена інформація стосовно процентної ставки поза межами пільгового періоду в розмірі 43,2 % річних (за карткою Універсальна), 42% річних (за карткою Універсальна Gold), 37,2 % річних (за карткою Platinum) (п. 4), а також визначені, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування.

На підтвердження заявлених позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» надано копію анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, яка підписана сторонами (а.с. 18-19); паспорт споживчого кредиту, підписаного ОСОБА_1 (а.с. 20-23); розрахунок заборгованості за кредитним договором (а.с. 12-15), а також витяги з тарифів обслуговування преміальних кредитних карток Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature (а.с. 24-28), умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які викладені на банківському сайті https://privatbank.ua/terms (а.с. 29-45).

Встановлено, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та ОСОБА_1 користувався коштами, про що свідчить довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с. 16) та довідка про видані картки (а.с. 17),

Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 1049 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем протягом дії строку кредиту було погашено заборгованість в сумі 33044,92 грн, яка позивачем безпідставно зараховувалася на погашення відсотків, хоча це фактично були кошти по відшкодуванню тіла кредиту.

Разом з тим, відмовляючи в частині стягнення заборгованості за нарахованими відсотками та за простроченими відсотками суд зазначив, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами досягнення між сторонами згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору.

З таким висновком апеляційна інстанція не може погодитись, з огляду на таке.

Підставою звернення з позовом до суду є невиконання кредитних зобов`язань відповідачем, що пов`язані із отриманням ним кредитних коштів у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав.

З матеріалів справи вбачається, що Банком, як доказ укладення договору з відповідачем суду надано Анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку, Витяг з Тарифів обслуговування преміальних кредитних карток Platinum, MC World Black Edition, VISA Signature, MC World Elite, VISA Infinite, та Умови та Правила надання банківських послуг в Приватбанку.

У Анкеті-заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за нарахованими відсотками та за простроченими відсотками.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 12.11.2019, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування преміальних кредитних карток Platinum, MC World Black Edition, MC World Elite, VISA Infinite, VISA Signature та Умови та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, як невід`ємні частини договору.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цим Витягом з Тарифів обслуговування преміальних кредитних карток Platinum, MC World Black Edition, MC World Elite, VISA Infinite, VISA Signature відповідач ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати, відсотків за користування кредитом, та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірі і порядку нарахування.

Також банком не надано доказів ознайомлення відповідача з тарифами банку, які передбачають сплату відсотків за користування кредитом.

У Анкеті-заяві позичальника від 12.11.2019 процентна ставка не зазначена.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитом, надані банком Витяг з Тарифів обслуговування преміальних кредитних карток Platinum, MC World Black Edition, MC World Elite, VISA Infinite, VISA Signature не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Крім того, позивач посилається на те, що істотні умови договору погоджено у паспорті споживчого кредиту.

Однак, Анкета-заява, підписана ОСОБА_1 від 12.11.2019 не містить умов про те, що складовою невід`ємною частиною Договору банківського обслуговування є Паспорт споживчого кредиту.

Паспорт споживчого кредиту містить інформацію щодо типу кредитних карт як «Універсальна», «Універсальна Голд», "Картка Platinum", "Картка МС Worid Black Edition", "Картка Visa Signature", «Картка MC WorldElite», "Карта Visa Infinite" за якими вказані різні умови. Також зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів, тощо.

Проте матеріали справи, в тому числі анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, підписана сторонами 12.11.2019, не містить інформації про те, який саме вид картки видано відповідачу ОСОБА_1 .

Крім того, зазначений паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем ОСОБА_1 09 січня 2020 року (а. с. 20-23), тоді як Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку підписана сторонами 12.11.2019, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що такі умови кредитування стосуються укладеного між сторонами договору від 12.11.2019.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за нарахованими відсотками у сумі 9358,21 грн. та за простроченими відсотками у сумі 16234,44 грн, а тому рішення суду в цій частині є законним і обґрунтованим.

Разом з тим, що стосується вимоги позову про стягнення заборгованості за тілом кредитом в розмірі 176565,51 грн, колегія суддів зазначає наступне.

Так, суд першої інстанції стягуючи заборгованість за кредитом в сумі 143520,59 грн (176565,51грн - 33044,92 грн), виходив із того, що відповідачем протягом дії строку кредиту з 12.11.2019, було погашено заборгованість в сумі 33044,92 грн, яка позивачем безпідставно зараховувалася на погашення відсотків, хоча це фактично були кошти по відшкодуванню тіла кредиту.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, оскільки відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованість відповідача по тілу кредиту становить 176565,51 грн. Вказаний розрахунок відображає всі операції, які здійснювалися з використанням кредитної картки.

Враховуючи положення ст. ст. 1049, 1054 ЦК України ОСОБА_1 мав повернути АТ КБ «Приватбанк» заборгованість по тілу кредиту саме в розмірі 176565,51 грн.

ОСОБА_1 не подав відзив на позовну заяву, яка розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження (пункт 1 частини першої статті 274 ЦПК України) та не подав відзив на апеляційну скаргу, як і жодних доказів на спростування отримання та використання кредитних коштів.

Враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції не повно дослідив наявні у справі докази і не дав їм належну оцінку, внаслідок чого безпідставно стягнув лише частину заборгованості по тілу кредиту та безпідставно звільнив відповідача від відповідальності щодо погашення повної заборгованості.

Тому, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за тілом кредиту в розмірі 176565,51 грн., оскільки позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що заочне рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 176565,51 грн., а в решті рішення слід залишити без змін.

Оскільки позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» підлягають задоволенню частково, а саме: на 87,34 % (розрахунок 176565,51 грн. (задоволена частинна вимог): 202158,16 грн. (ціна позову)) х 100 = 87,34 %.

На підставі ст. 141 ч. 1, ч. 13 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, а саме судовий збір за подачу позовної заяви у суд першої інстанції в розмірі 2648,50 грн. (87,34 % від 3032,37 грн.) та судовий збір за апеляційний розгляд справи в сумі 3972,71 грн. (87,34 % від 4548,56 грн.), виходячи з принципу пропорційності до задоволених позовних вимог.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що дана справа згідно п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною, оскільки ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на момент подачі позову до суду. Критерій віднесення справи до малозначної (п.2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України) є автоматичною підставою віднесення справи до такої категорії.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків встановлених цією ж нормою.

На підставі викладеного, керуючись ст.367, ч.1 ст. 369, 374, 375, 381-384, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 26 листопада 2021 року в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення, яким вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () заборгованість за тілом кредиту в розмірі 176565,51 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 2648,50 гривень та за подання апеляційної скарги в розмірі 3972,71 гривень, а всього 6621,21 гривень.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 22 лютого 2022 року.

Головуючий М.М. Якименко

Судді: О.В. Ковальчук

Т.Б. Сало