Ухвала

05 липня 2022 року

м. Київ

справа №381/1408/22

провадження № 22-ц/824/8694/2022

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кравець В.А., перевіривши відповідність вимогам статті 356 ЦПК України апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_1 - Ракицької Ірини Миколаївни на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання права власності у порядку спадкування та стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Через систему «Електронний суд» представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Ракицька І.М. звернулась до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання права власності у порядку спадкування та стягнення грошових коштів.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2022 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Не погоджуючись з указаною ухвалою, 30 червня 2022 року представник позивача ОСОБА_1 - Ракицька І.М. звернулася безпосередньо до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Згідно з вимогами статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Отже, апеляційна скарга подана в межах строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Проте, дослідивши матеріали справи, суд уважає, що подана апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття апеляційного провадження, оскільки вона не відповідає вимогам пункту 3 частини 4 статті 356 ЦПК України.

У відповідності до пункту 3 частини 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Безпосередньо в апеляційній скарзі представник позивача Ракицька І.М. просить відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції до моменту розгляду апеляційної скарги по суті, враховуючи, що позивач мешкає на тимчасово окупованій території, доходу та місця праці не має через не підконтрольність вказаних територій українській владі, а також те, що вона понесла витрати за нотаріальне оформлення спадщини, однак успадковані гроші не отримала у повному обсязі, а за подання позову сплатила 992,40 грн.

За змістом частини першої статті 136 ЦПК України, статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій статті 136 ЦПК України, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення, зменшення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Разом з тим, як убачається з матеріалів апеляційної скарги, скаржником на підтвердження необхідності відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, не надано суду жодних доказів щодо відсутності доходів ОСОБА_1 , місця роботи, а також проживання на тимчасово окупованій території (наприклад, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Також відсутні докази того, що ОСОБА_1 не має рухомого та нерухомого майна, відкритих на її ім`я банківських рахунків тощо.

При цьому, розмір судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду становить 496,20 грн, тобто не є значним та таким, що потребує додаткового строку для його оплати.

Таким чином, доводи, наведені адвокатом скаржника, не дають підстав для задоволення його клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, оскільки на їх підтвердження не надано належних доказів, а безпідставне відстрочення сплати судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

За загальними правилами цивільного судочинства судовий збір належить до судових витрат, які несуть суди усіх рівнів, коли розглядають позовну заяву, апеляційну, касаційну скаргу чи заяву про перегляд судових рішень Верховним Судом.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення тощо.

У статті 4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.п.9 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції необхідно сплатити судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 2022 рік становить 496,20 грн.

Таким чином, за подання апеляційної скарги необхідно сплатити судовий збір у розмірі 496,20 грн на реквізити Київського апеляційного суду:

Отримувач коштівУК у Солом. р-ні/Соломян. р-н Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783 Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Код банку отримувача (МФО) 899998 Рахунок отримувачаUA0026010 Код класифікації доходів бюджету 22030101 Адреса суду м. Київ, вул. Солом`янська, 2-А
З огляду на викладене, апелянту на виконання вищевказаних положень закону необхідно надіслати на адресу апеляційного суду оригінал квитанції про сплату судового збору, який відповідатиме вищевказаним нормам закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За вказаних обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 - Ракицької Ірини Миколаївни про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - Ракицької Ірини Миколаївни на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2022 року - залишити без руху.

Надати апелянту строк до 01 серпня 2022 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, для надіслання на адресу апеляційного суду оригіналу квитанції про сплату судового збору.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені статтею 357 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя В.А. Кравець