КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа № 520/229/17
Провадження № 6/947/57/22
УХВАЛА

06.07.2022 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

за участю секретаря Матвієвої А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Андрія Олександровича про заміну сторони виконавчого провадження на правонаступника по справі №520/229/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

13.01.2022 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла вказана заява приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Андрія Олександровича, в якій останній просить суд замінити боржника ОСОБА_1 на її правонаступника ОСОБА_2 , в рамках виконавчого провадження, з примусового виконання виконавчого листа №520/229/17, виданого 07.02.2018 року Київським районним судом міста Одеси, стосовно боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до автоматизованої системи документообігу справу за вказаною заявою розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 13.01.2022 року прийнято до розгляду вказану заяву та призначено дату, час і місце проведення судового засідання.

19.01.2022 року судом постановлено ухвалу, якою виправлено технічну описку у вищевказаній ухвалі суду.

31.01.2022 року до суду надійшли заперечення проти задоволення заяви від представника заінтересованої особи ОСОБА_2 ОСОБА_3 , в яких останній просить суд відмовити у задоволенні заяви приватного виконавця з наступних підстав.

Як стверджує представник заінтересованої особи, приватним виконавцем в порушення вимог ч.5 сит. 15 Закону України «Про виконавче провадження» подано до суду за власною ініціативою, без звернення стягувача з відповідною заявою про заміну боржника на його правонаступника, після подання ОСОБА_2 заяви від 10.12.2021 року про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку з оголошенням боржника померлою.

Також представник вважає, що ОСОБА_2 не може бути визнана в порядку ст.1268 ЦК України такою, що фактично прийняла спадщина, оскільки не мешкала разом з ОСОБА_1 , стосовно якої Таїровським відділенням поліції було встановлено, що вона зникла у 2010 році.

Додатково, представник вважав, що стягувачем пропущено строк для пред`явлення вимоги до спадкоємців спадкодавця.

Приватний виконавець у судове засідання призначене на 06.07.2022 року не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

В судовому засіданні представник стягувача - АТ «Ощадбанк» заяву приватного виконавця підтримав та просив суд задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 та її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення вказаної заяви.

Заслухавши пояснення сторін по справі та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді перебувала цивільна справа №520/229/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

За наслідком розгляду вказаної справи, 05.12.2017 року Київським районним судом міста Одеси було ухвалено рішення, яким позов задоволено.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №1604-н від 12.06.2007 року в розмірі 102097 (сто дві тисячі дев`яносто сім) доларів США 25 центів, що еквівалентно 2612423 (два мільйони шістсот дванадцять тисяч чотириста двадцять три) гривні 59 (п`ятдесят дев`ять) копійок, згідно курсу НБУ станом на 24.11.2016 року, та 952936 (дев`ятсот п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот тридцять шість) гривень 28 (двадцять вісім) копійок, з яких: 49109 (сорок дев`ять тисяч сто дев`ять) доларів США 00 центів, що еквівалентно 1256581 (один мільйон двісті п`ятдесят шість тисяч п`ятсот вісімдесят одна) гривня 45 (сорок п`ять) копійок - прострочений основний борг по кредиту; 385 (триста вісімдесят п`ять) доларів США 76 (сімдесят шість) центів, що еквівалентно 9870 (дев`ять тисяч вісімсот сімдесят) гривень 67 (шістдесят сім) копійок - строкові проценти за користування кредитом; 52602 (п`ятдесят дві тисячі шістсот два) долари США 49 (сорок дев`ять) центів, що еквівалентно 1345971 (один мільйон триста сорок п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят одна) гривня 47 (сорок сім) копійок - прострочені проценти за користування кредитом; 8800 (вісім тисяч вісімсот) гривень 00 копійок - прострочена комісійна винагорода за супроводження кредиту; 469170 (чотириста шістдесят дев`ять тисяч сто сімдесят) гривень 14 (чотирнадцять) копійок - пеня за прострочений основний борг по кредиту; 471868 (чотириста сімдесят одна тисяча вісімсот шістдесят вісім) гривень 10 (десять) копійок - пеня за прострочені проценти за користування кредитом; 3098 (три тисячі дев`яносто вісім) гривень 04 (чотири) копійки - пеня за прострочену комісійну винагороду за супроводження кредиту; - звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 12 червня 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бардіною О.О., зареєстрований в реєстрі за №710 квартиру АДРЕСА_1 , та належить:

- 1/3 частина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області 05.02.2007 року, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради 05.10.2001 року на підставі розпорядження від 05.10.2011 року №166136, зареєстрованого і записаного у реєстрову книгу за №19-15813, зареєстрованого в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості 15.10.2011 року за №2514 на стор. 40 в кн. 425пр;

- 1/3 частина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 12.11.2004 року, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради 05.10.2001 року на підставі розпорядження від 05.10.2001 року №166136, зареєстрованого і записаного у реєстрову книгу за №19-15813, зареєстрованого в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості 15.10.2001 року за №2514 на стор. 40 в кн. 425пр.,

- 1/3 частина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 12.11.2004 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Тюменцевою Л.І. 26.05.2006 року, за реєстровим №2-1624, видача якого зареєстрована в Спадковому реєстрі 26.05.2006 року, за номером 2526665, право власності зареєстроване Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» 06.06.2006 року, за реєстраційним номером 14862113 за номером запису 2514 в книзі 586пр-171;

шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною на рівні, не нижчому за 1049699 (один мільйон сорок дев`ять тисяч шістсот дев`яносто дев`ять) гривень 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», у відшкодування витрат по сплаті судового збору з кожного по 26740 копійок та витрати по сплаті опублікування оголошення у газеті в сумі 210 гривень 00 копійок, що у загальному розмірі становить 26950гривень 20 копійок.

Відстрочено виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 12 червня 2007 року за реєстровим №710, на квартиру АДРЕСА_1 , шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною на рівні, не нижчому за 1049699 (один мільйон сорок дев`ять тисяч шістсот дев`яносто дев`ять) гривень 00 копійок, на строк дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Рішення суду набрало законної сили 18.12.2017 року, за наслідком чого 07.02.2018 року Київським районним судом міста Одеси були видані виконавчі листи №520/229/17, у тому числі стосовно боржника ОСОБА_1 щодо звернення стягнення на майно.

На підставі зазначеного виконавчого листа, приватним виконавцем виконавчого округу Цинєвим А.О. за заявою стягувача було відкрито виконавче провадження з примусового виконання за №67424988 на підставі постанови від 08.11.2021 року.

З метою перевірки місця реєстрації боржника, приватним виконавцем 09.11.2021 року було надано відповідний запит до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради.

Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради 09.11.2021 року на вказаний запит надано довідку №П4-298407-ю/л, відповідно до якої, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знято з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку зі смертю.

Також у відповідності до довідки Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради за №П4-298083-ю/л встановлено, що за вказаною адресою також зареєстровані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 05.04.1989 року.

З поданих до суду доказів, судом також встановлено, що на підставі отриманої інформації, приватним виконавцем 03.12.2021 року було скеровано вимогу за вих. №6625 до Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі про надання інформації стосовно заведеної спадкової справи і наявності спадкоємців до майна померлої ОСОБА_1

09.12.2021 року на зазначений запит, Київською державною нотаріальною конторою у місті Одесі було надано відповідь за вих. №7963/02-14, відповідно до якої повідомлено, що з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалось, однак повідомлено, що було заведено спадкову справу за №1399/2019 до майна ОСОБА_1 , на підставі заяви кредитора АТ «Ощадбанк», отриманої нотаріусом 05.11.2019 року за вх. №1899/02-14.

Також з поданих суду документів з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 10.12.2021 року до приватного виконавця звернулась ОСОБА_2 з заявою про закінчення виконавчого провадження №67424988, у зв`язку зі смертю боржника, до якої надала зокрема копію рішення Київського районного суду міста Одеси від 09.10.2018 року по справі №520/8201/18.

У відповідності до вказаного рішення суду, за заявою ОСОБА_2 , було оголошено померлою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнім відомим місцем проживання якої є: АДРЕСА_2 .

Зазначеним рішенням суду було встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , починаючи з 16.03.1994 року.

Також судом встановлено, що з повідомлення Таїровського відділення поліції Київського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області від 12.05.2017 року №37 вбачається, що в провадженні Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження №0001692 від 24.06.2016 року за ст. 115 ч. 1 КК України по заяві ОСОБА_2 з приводу того, що її донька ОСОБА_1 , безвісно зникла з адреси свого мешкання в 2010 році та до теперішнього часу місце її знаходження невідомо.

З довідки Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області від 09.11.2017 року вбачається, що відносно розшукуваної громадянки ОСОБА_1 заведено ОРС категорії «Розшук» та проводяться оперативно-розшукові заходи, направлені на встановлення її місця знаходження.

За вказаних обставин, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, так як законна та обґрунтована, оскільки судом достеменно встановлено, що у місці постійного проживання ОСОБА_1 немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років.

В судовому засіданні було перевірено та встановлено, що вищезазначене рішення Київського районного суду міста Одеси від 09.10.2018 року по справі №520/8201/18, набрало законної сили 16.11.2018 року.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили.

Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини.

Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені невірно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень.

З огляду на викладене та відповідно до положення частини четвертої ст.82 ЦПК України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені рішенням Київського районного суду міста Одеси від 09.10.2018 року по справі №520/8201/18, згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві.

Як вбачається, на підставі вищевикладених обставин, приватним виконавцем в межах виконавчого провадження ВП №67424988 було встановлено, що боржник ОСОБА_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з чим, виконавець звернувся до суду з цією заявою.

Згідно ч.1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (ч. 2 ст. 442 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У даному випадку підставою для заміни сторони виконавчого провадження є вибуття боржника внаслідок його смерті.

Згідно з частиною першою статті 608 ЦК України, зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним із його особою і у зв`язку з цим не може бути виконано іншою особою.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що у разі смерті боржника за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні.

На підставі вищевикладеного, приймаючи, що виниклі правовідносини допускають правонаступництво, суд вважає достатніми підстави для заміни боржника в рамках виконавчого провадження ВП №67424988, його правонаступниками.

Стосовно спадкоємців до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч.1 ст.1258 ЦК України).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

У відповідності до положень ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу).

ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 , що було встановлено судом під час розгляду справи №520/8201/18 на підставі свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 16.10.1996 року відділом ЗАГС м. Кишинів, сідоцтва про розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , та свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

За наслідком вищевикладеного, судом встановлено, що ОСОБА_2 належить до кола спадкоємців першої черги до майна ОСОБА_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також, як вже судом встановлено, у відповідності до листа Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі, в межах визначеного законом строку в шість місяців для прийняття спадщини, ніхто з заявами про її прийняття після смерті ОСОБА_1 не звертався.

Разом з тим, у відповідності до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до приписів ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок зокрема оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Отже, часом відкриття спадщини після смерті ОСОБА_1 , є ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були в обох були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , починаючи з 1994 року.

ОСОБА_1 було знято з обліку за вказаною адресою, у зв`язку зі смертю, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто з дати набранням рішенням законної сили про оголошення ОСОБА_1 померлою.

Приймаючи відповідь Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі від 09.12.2021 року вбачається, що з заявою про відмову від спадщини після смерті ОСОБА_1 , її матір - ОСОБА_2 не зверталась.

На підставі вищевикладеного, приймаючи, що ОСОБА_2 мешкала разом з ОСОБА_1 за однією адресою починаючи з 1994 року по момент зняття померлої ОСОБА_1 з реєстраційного обліку за вказаною адресою, яка також була її останнім встановленим судом місцем проживання до моменту зникнення, суд вважає, що ОСОБА_2 в розумінні положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину, яка залишилась після смерті її дочки ОСОБА_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стосовно доводів ОСОБА_2 про те, що рішенням суду та Таїровським відділенням поліції було встановлено, що ОСОБА_1 не мешкала за вказаною адресою починаючи з 2010 року, у зв`язку з чим, вона ОСОБА_2 не може вважатись такою, що проживала по день смерті ОСОБА_1 спільно, суд вважає необґрунтованими та безпідставними, виходячи з наступного.

Як вже встановлено рішенням Київського районного суду міста Одеси від 09.10.2018 року по справі №520/8201/18, яким оголошено померлою ОСОБА_1 , останнім її місцем проживання з якого вона безвісно зникла, є саме: АДРЕСА_2 .

У відповідності до ч.1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Отже, останнім встановленим місцем проживання ОСОБА_1 , є саме: АДРЕСА_2 , що у відповідності до приписів ст.1221 ЦК України, вважається місцем відкриття спадщини, саме за яким на момент оголошення ОСОБА_1 померлою, мешкала ОСОБА_2 .

Посилання ОСОБА_2 на повідомлення Таїровського відділення поліції Київського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області від 12.05.2017 року №37, також не може слугувати доказом вказаних посилань ОСОБА_2 , оскільки в ньому зроблено цитування відомостей викладених ОСОБА_2 у зверненні до правоохоронних органів, ані встановлення певних обставин з цього приводу, що також спростовується встановленими у рішенні Київського районного суду міста Одеси від 09.10.2018 року по справі №520/8201/18 обставинами про відсутність інформації про місце перебування ОСОБА_1 у місці постійного проживання на протязі останніх трьох років.

Одночасно судом зазначається, що отримання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину у відповідності із статтею 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, то відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора.

Щодо доводів ОСОБА_2 про пропуск кредитором строку на пред`явлення вимоги до неї, як спадкоємця ОСОБА_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд вважає безпідставними, з огляду на наступне.

Статтею 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.

Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Статтею 1270 ЦК України визначені строки для прийняття спадщини.

У відповідності до вказаної статті, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Отже, строк на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_1 , оголошеної померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 , закінчився 16.05.2019 року.

Нотаріусом свідоцтва про прийняття спадщини до майна померлої, не видавались.

Судом встановлено, що АТ «Ощадбанк», як кредитор померлої ОСОБА_1 , надав до нотаріуса відповідну вимогу до кредиторів 05.11.2019 року.

Судом також приймається, що представником АТ «Ощадбанк» в судовому засіданні було повідомлено, що їх звернення до державного нотаріуса з вимогою до спадкоємців, що слугувало підставою для відкриття спадкової справи, відбулось одразу, після того, як вони дізнались про смерть ОСОБА_1 та ухвалене рішення Київського районного суду міста Одеси від 09.10.2018 року, з якого було встановлено, що ОСОБА_2 є такою, що прийняла спадщину.

Крім того, як вбачається з рішення Київського районного суду міста Одеси від 09.10.2018 року, ОСОБА_2 особисто у заяві про оголошення ОСОБА_1 зазначала, що встановлення вказаного факту їй необхідно для оформлення спадкових прав на квартиру.

Зазначені обставини, ОСОБА_2 під час розгляду справи не спростовані, а також останньою в порушення ч.1 ст. 81 ЦПК України не надано до суду належних доказів на підтвердження виконання обов`язку встановленого ч.1 ст. 1281 ЦК України, з повідомлення кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, будучи належним чином обізнаною про наявне виконавче провадження, як сторона по справі №520/229/17.

На підставі вищевикладеного, суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_2 про пропуск стягувачем строку для пред`явлення вимоги.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом приймається, що Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (ріш. «Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи викладене, суд вважає заяву приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва А.О. обґрунтованою та підлягаючою задоволенню, у зв`язку з чим слід замінити боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлу ІНФОРМАЦІЯ_3 , на її правонаступника - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в рамках виконавчого провадження ВП №67424988, з примусового виконання виконавчого листа №520/229/17, виданого 07.02.2018 року Київським районним судом міста Одеси.

Керуючись ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.1218,1268 ЦК України ст.ст. 258, 260, 264, 442 ЦПК України, суд ,

УХВАЛИВ:

Заяву приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Андрія Олександровича про заміну сторони виконавчого провадження на правонаступника по справі №520/229/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.

Замінити боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлу ІНФОРМАЦІЯ_3 , в рамках виконавчого провадження ВП №67424988, з примусового виконання виконавчого листа №520/229/17, виданого 07.02.2018 року Київським районним судом міста Одеси, на її правонаступника - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий Калініченко Л. В.