КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2022 року

справа № 758/4839/21

провадження № 22-ц/824/3026/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.,

при секретарі: Русинчук І.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Комунальне підприємство «Київпастранс»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Ульяновської О.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Київпастранс» про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просив зобов`язати КП «Київпастранс» видати йому ордер на житлову площу у гуртожитку на вселення у житлову кімнату 227 (після зміни номеру 327), житловою площею 13.6 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 . Обгрунтовуючи вимоги тим, що позивач з 11.11.2010 по 25.05.2015 працював у відповідача. 04.05.2011 звернувся з заявою про виділення йому місця для проживання у гуртожитку. У подальшому було прийнято рішення про виділення позивачу ліжко-місця № 227 у гуртожитку відповідача. 25.05.2011 між Автобусним парком №5 КП «Київпастранс» було укладено договір найму житлового приміщення відповідно до якого «Наймодавач» здає належну йому житлову площу у гуртожитку Автобусного парку №5 по АДРЕСА_1 , яка складається з одного ліжко-місця у кімнаті НОМЕР_2, яка має житлову площу 13,6 кв.м. у стані придатному для проживання, на період роботи у комунальному підприємстві КП «Київпастранс». Як зазначив позивач, він з 20.09.2011, постійно зареєстрований у гуртожитку по АДРЕСА_1 . Договір найму було укладено, проте ордеру позивачу видано не було. 13.01.2021 він звернувся до відповідача з заявою, в якій просив надати йому ордер, на що отримав відповідь про відсутність підстав для його отримання. За переконанням позивача, оскільки відповідач після припинення роботи у відповідача не ставив питання про його виселення, він постійно користується комунальними послугами, здійснює їх оплату. Посилаючись на те, що він зареєстрований у спірному приміщенні з 2011 р., з підстав що не суперечить положенням «Примірного положення про гуртожитки», тривалий час ним користується - майже 10 років, та за переконання позивача відповідач зобов`язаний надати йому ордер.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Київпастранс» про зобов`язання вчинити дії відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, постановити нове про задоволення позову.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що між сторонами укладено договір найму житлового приміщення, однак ордеру відповідач не видавав. Після припинення трудових відносин позивач продовжував проживати у гуртожитку, сплачує комунальні послуги по даний час та відповідач не ставив питання про виселення. Також в апеляційній скарзі зазначено, що позивач зареєстрований у спірному приміщені з 2011 року та протягом 10 років користується ним, а тому має гарантії, передбачені п. 2 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права на житло. Вважає, що відповідач зобов`язаний видати ордер на жилу площу для вселення відповідно до вимог законодавства, однак ухиляється від виконання своїх обов`язків. Крім того, посилання суду першої інстанції щодо проживання у спірному жилому приміщенні ще однієї особи не підтверджено належними доказами.

У відзиві на апеляційну скаргу представник КП «Київпастранс» просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

До Київського апеляційного суду надійшла заява від представника ОСОБА_1 про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що права позивача не порушено.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач з 11.11.2010 р. по 25.05.2015 р. працював у КП «Київпастранс» та 04.05.2011 р. звернувся з заявою про виділення йому місця для проживання у гуртожитку. У подальшому було прийнято рішення про виділення позивачу ліжко-місця № 227 у гуртожитку відповідача.

25.05.2011 р. між Автобусним парком №5 КП «Київпастранс» було укладено договір найму житлового приміщення відповідно до якого «Наймодавач» здає належну йому житлову площу в гуртожитку Автобусного парку №5 по АДРЕСА_1 , яка складається з одного ліжко-місця в кімнаті НОМЕР_2, що має житлову площу 13,6 кв.м. у стані придатному для проживання, на період роботи в комунальному підприємстві КП «Київпастранс».

Дані обставини учасниками справи не оспорювались.

Згідно зі ст. 129 Житлового кодексу Української РСР, із внесеними змінами та доповненнями, на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЖК Української РСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 Житлового кодексу України жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу.

Згідно з ст. 129 Житлового кодексу України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

Відповідно до ст. 130 Житлового кодексу Української РСР зазначено, що користування житловою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до наказу Головного управління з питань майна Київської міської державної адміністрації від 10.04.2002 №30 «Про закріплення основних фондів комунальної власності територіальної громади міста Києва» гуртожиток перебуває на балансі Автобусного парку № 5 і має статус гуртожитку для проживання одиноких громадян - працівників КП «Київпастранс», у тому числі працівників філії КП «Київпастранс» Автобусного парку № 5.

25.11.2014 р. Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна було проведено інвентаризацію будівлі гуртожитку Автобусного парку № 5, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що у Святошинському районі міста Києва.

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що відповідачем всупереч вимогам закону не видано ордер на жилу кімнату у гуртожитку.

Встановлено і не оспорюється учасниками процесу, що ордер ОСОБА_1 для вселення на жилу площу в гуртожитку Автобусного парку не видавався та останній був поселений на підставі договору на ліжко-місце у кімнаті НОМЕР_2 гуртожитку.

Згідно з п. З Договору даний договір найму житлового приміщення укладається з 25.05.2011 р. і діє до моменту звільнення «Наймача» з комунального підприємства «Київпастранс».

Відповідно до п. 8 Договору по закінченню терміну дії договору найму житлового приміщення, а також у разі його дострокового розірвання «Наймач» зобов`язаний звільнити його на протязі 3 днів, якщо в додатковій угоді з «Наймодавачем» не подовжить терміну дії договору найму житлового приміщення (ліжко-місця).

На даний час ОСОБА_1 не є працівником КП «Київпастранс», в оперативному управлінні якого знаходиться гуртожиток по АДРЕСА_1.

Додаткових угод щодо продовження терміну дії договору найму житлового приміщення (ліжка-місця) матеріали справи не містять.

Крім того, із вимогою про надання ордеру, ОСОБА_1 звернувся до відповідача 13.01.2021 року, тобто через 6 років після звільнення з КП «Київпастранс».

Згідно з Довідкою про реєстрацію місця проживання особи станом на 01.03.2019 р. ОСОБА_1 з 20.09.2011 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом із тим, як зазначено відповідачем позивач з травня 2020 р. фактично не проживає у кімнаті № НОМЕР_1 гуртожитку КП «Київпастранс», про що складені відповідні акти.

Колегія суддів погоджується із висновком суду про відсутність порушених прав позивача відповідачем та відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивач зареєстрований у спірному приміщені з 2011 року та протягом 10 років користується ним, а тому має гарантії, передбачені п. 2 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права на житло колегія суддів не приймає, оскільки підставою для вселення був договір найму житлового приміщення (ліжка-місце) у кімнаті, п. 3 якого передбачено строк дії договору, а саме: до моменту звільнення «Наймача» з комунального підприємства «Київпастранс». Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що у позивача відсутнє інше житло.

Доводи скаржника про те, що після припинення трудових відносин позивач продовжував проживати у гуртожитку, сплачує комунальні послуги по даний час та відповідач не ставив питання про виселення не спростовують п. 3 договору найму житлового приміщення (ліжка-місце).

Реєстрація позивача у спірному приміщенні не є підставою для видачі ордеру для вселення на жилу площу.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Положеннями ч. 1 ст. 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, та може бути оскаржене до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач

Судді