Провадження № 2/932/1980/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Куцевола В.В.

при секретарі - Рибалці В.І.

за участі

позивачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Дніпрі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права власності на частку квартири, визнання права власності, стягнення грошової компенсації вартості частки квартири, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовними вимогами до ОСОБА_3 про припинення за ними права власності на частку квартири, визнання права власності на їх частки за відповідачем, стягнення грошової компенсації вартості їх часток квартири з відповідача.

В обґрунтування позовної заяви зазначили, що після смерті їх батька ОСОБА_4 , якому за життя на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого ПН ДМНО Сусловою Н.Б. 29.06.1999 року за реєстром № 520, належала квартира АДРЕСА_1 відкрилась спадщина на Ѕ частину цієї квартири. До спадкоємців першої черги окрім позивачів, увійшла також дружина батька відповідач ОСОБА_3 . Відтак 13.08.2019 року після прийняття спадщини, всі спадкоємці отримали по 1/3 частини спадщини. Оскільки відповідач ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 на момент придбання квартири, вона є також власницею 1/2 частини вищевказаної квартири.

Таким чином, на теперішній час співвласниками квартири АДРЕСА_1 є позивачі на 1/ 6 частини квартири кожний та відповідач на 2/3 частини. В цілому квартира АДРЕСА_1 загальною площею 41,8 кв.м., приведеною площею 42, 6 кв. м., житловою площею 26, 7 кв.м. складається з: коридору, 2-санвузла, 3-кухні, 4- житлової , 5- житлової, 6- кладової, І- балкона.

Відповідач ОСОБА_3 проживає у зазначеному житловому приміщенні, з якою позивачам не вдалося протягом одного року досягти згоди щодо порядку володіння та користування спільним майном. На замовлення позивачів 23.07.2020 року проведено оцінку вартості майна ТОВ «Капитель- Групп» та встановлення ринкової вартості квартири у розмірі 776840 грн., отже ціна позову від двох позивачів складає 258946 грн. У зв`язку з вищевикладеним просять суд, припинити право власності позивачів на частки квартири, визнання право власності за відповідачем, стягнути грошову компенсацію вартості частки квартири з відповідача на користь позивачів та судові витрати по справі.

Представник відповідача ОСОБА_5 надала відзив на позовну заяву в якому зазначила, що ОСОБА_3 дійсно проживає у спірній квартирі та володіє 4/6 частин вказаного житлового приміщення, а не 2/3 як зазначено позивачами у позові. Жодним чином не чинить перешкод позивачам у користуванні вказаним майном, з моменту смерті її чоловіка не контактувала з позивачами з питань врегулювання спільного володіння спірним майном, позивачі в свою чергу не узгоджували з відповідачем питань продажу квартири або виплати їм компенсації. Також зазначає, що їй не було відомо про проведення оцінки вартості майна, від 23.07.2020 року ТОВ «Капитель- Групп» та встановлення ринкової вартості квартири у розмірі 776840 грн., з розрахунком цієї вартості не погоджується. Крім того, техніком не було здійснено фактичний огляд квартири. Вказує, що відповідач є пенсіонеркою та постійно перебуває на медичному обліку та проходить лікування, що унеможливлює виплату компенсації позивачам за частки квартир. Зазначила про необхідність внесення позивачем суми вартості часток на депозитний рахунок суду. В задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі.

05.04.2021 року ОСОБА_1 надала відповідь на відзив, в якій зазначила, що вони з братом (позивачем-2) у присутності її чоловіка звертались до ОСОБА_3 декілька разів із проханням надати ключі від квартири для використання належної їм частки квартири, для зберігання належного їм майна та у разі неможливості надати ключі від квартири, компенсувати вартість належних їм частин квартири, однак отримали відмову від відповідача. Крім того зазначила, що внесення вартості часток квартири на депозитний рахунок суду є недоцільним у даному випадку, оскільки позивачі бажають припинити своє право спільної сумісної власності, а не відповідача. Просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 15.09.2020 року позовну заяву залишено без руху.

29.12.2020 року до суду надійшли заяви позивачів про усунення недоліків позовної заяви, що визначені в ухвалі від 15.09.2020 року.

Внаслідок відсторонення судді ОСОБА_6 від здійснення правосуддя на підставі рішення Третьої дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя за № 3351/3дп/15-20 від 02.12.2020 року, справу протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2020 року передано у провадження цього складу суду.

Ухвалою суду від 19.01.2021 року дану справу прийнято до провадження.

Ухвалою суду від 19.01.2021 року клопотання позивачів про витребування доказів задоволено та витребувано з Сьомої Дніпровської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи № 26/2019, що заведена після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 15.09.2021 року призначено судову будівельно-технічну експертизу по даній справі та зупинено провадження по справі.

Ухвалою суду від 28.03.2022 року у зв`язку проведенням судово будівельної-технічної експертизи провадження по справі поновлено.

Ухвалою від 21.09.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Позивачі у судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Суд, заслухавши пояснення позивачів, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

На підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 18.07.2019 року №2-1492, посвідчених 13.08.2019 року посвідчених завідуючою Сьомою Дніпровської державної нотаріальної контори, співвласниками квартири АДРЕСА_1 є позивачі на 1/ 6 частини квартири кожний та відповідач на 2/3 частини. В цілому квартира АДРЕСА_1 загальною площею 41, кв.м., приведеною площею 42, 6 кв. м., житловою площею 26, 7 кв.м. складається з: коридору, 2-санвузла, 3-кухні, 4- житлової , 5- житлової, 6- кладової, І- балкона.

Позивачі зазначили, що після смерті їх батька ОСОБА_4 спільне користування нежитловим приміщенням неможливе, оскільки сторони не змогли дійти домовленості з відповідачем щодо користування належним їм на праві власності майном.

На підтвердження своїх доводів позивачі надали суду копії свідоцтв про право на спадщину за законом; копію технічної документації на квартиру АДРЕСА_1 ; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; звіт про оцінку майна.

На вимогу суду відповідно до ухвали про витребування доказів від 19.01.2021 року, надійшла спадкова справа № 26/2019, що заведена після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якої вбачається, що 20.02.2019 року на підставі заяви ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_4 ( а.с.118 зв. стор., а.с.120 зв. стор., а.с. 122 зв. стор. ) стосовно квартири АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 29.06.1999 року, посвідченого ПН ДМНО Сусловою Н.Б. за реєстром № 520, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу №290п за реєстровим № 36-71, також в матеріалах спадкової справи міститься відповідь на нотаріальний запит завідуючої Сьомої Дніпровської державної нотаріальної контри, в я кому зазначено, що на момент смерті ОСОБА_4 у вказаній квартирі зареєстрована одна особа ОСОБА_3 ( а.с.123 зв. стор.). Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом від 18.07.2019 року та витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 18.07.2019 року за ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрована спадщина після смерті ОСОБА_4 по 1/6 частині квартири АДРЕСА_1 (а.с.127 зв. стор.-132 обидві стор.), на підставі заяви ОСОБА_3 від 23.04.2021 року про прийняття спадщини за законом на майно, а саме на спірну квартиру АДРЕСА_1 після смерті її чоловіка, оскільки вказана квартира була придбана під час зареєстрованого шлюбу між нею та померлим ОСОБА_4 ( а.с.134), згідно свідоцтва про право власності від 23.04.2021 ОСОБА_3 також належить 1/2 частка вищевказаної квартири (а.с. 135).

Право співвласника на виділ його частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні регулюється статтею 364 ЦК України.

Відповідно до частини першої, другої статті 364 ЦК України, кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Таким чином, можна прийти до висновку, що право співвласника на виділ його частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні не може бути обмежене іншими співвласниками і такому праву співвласника, що виділяється, кореспондується обов`язок інших співвласників сплатити грошову компенсацію частки, розмір якої визначається з дійсної вартості майна на час розгляду судом справи. При цьому передбачено, що обов`язковою умовою призначення грошової компенсації є лише згода співвласника, який заявив вимоги про виділ частки.

При цьому, слід також враховувати, що в силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Виходячи з аналізу вищезазначених норм, з врахуванням закріплених в п.6 ст.3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, при розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, суди мають встановити наступне: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники відповідачі по справі; чи сплачується іншими співвласниками, які володіють та користуються майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар.

Відповідні висновки міститься в постанові Верховного Суду України від 13 січня 2016 року по справі № 6-2925цс15 та постанові Верховного Суду від 19.02.2021 року у справі № 445/1108/18.

Таким чином, правовий режим спільної часткової власності має враховувати інтереси всіх її учасників і забороняє обмеження прав одних учасників за рахунок інших.

На виконання ухвали суду від 15.09.2021 року Дніпро НДІСЄ надано висновок за результатами проведення судової будівельно-технічної, оціночнобудівельної експертизи № 5711/5712-21 по цивільній справі № 932/10451/20, згідно з яким поділ квартири АДРЕСА_1 є неможливим, оскільки розмір часток кожного із співвласників не дозволяє виділити ізольовані житлові та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири у відповідності до частки кожного співвласника, а тому квартира є неподільною. Ринкова вартість 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 складає 146 131, 5 грн.( сто сорок шість тисяч сто тридцять одна гривня 50 коп.), визначити варіанти розподілу квартири з урахуванням часток її співвласників не представляється можливим.

Разом з цим, відповідач є пенсіонеркою з 2006 року, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки про доходи №861317 від 25.02.2021 року, яка видана ГУ ПФУ в Дніпропетровській області ОСОБА_3 отримує пенсію за віком, яка за період з 01.01.2019 року по 28.02.2021 року становить 103722,46 грн.

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, виданої у березні 2021 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на медичному обліку та проходить лікування після перенесеного інфаркту головного мозку на фоні атеросклерозу, що підтверджується також довідкою від 25.02.2021 року, виданою медичним центром «Медінвест».

За вказаних обставин суд вважає, що покладення на відповідача обов`язку зі сплати компенсації у розмірі 129473,00 грн. кожному з позивачів, покладатиме на відповідача надмірний тягар.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи не наданням позивачами доказів того, що ОСОБА_3 спроможна виплатити матеріальну компенсацію позивачам, суд вважає, що відсутні підстави для припинення права власності позивачів на частку у спірному житловому приміщенні, оскільки правовий режим спільної часткової власності враховує інтереси всіх її учасників і забороняє обмеження прав одних учасників за рахунок інших, а тому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно відмовити.

У зв`язку з відмовою у позові судові витрати покладаються на позивачів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 83, 258, 259, 265, 268, 272-273, 352-355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права власності на частку квартири, визнання права власності, стягнення грошової компенсації вартості частки квартири відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України та може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 11.11.2022 року.

Суддя В.В. Куцевол