РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

копія
Справа № 401/931/22 Провадження № 2/401/1195/22

10 листопада 2022 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Мельничика Ю.С.,

за участі: секретаря судового засідання Рудської В.А.,

сторони справи: позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача, адвокат Баранчук Ю.В.,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення понесених та передбачуваних додаткових витрат на лікування дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Процедура (рух справи):

28 квітня 2022 року позивачка, ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача, ОСОБА_2 , на її користь додаткових витрат на лікування доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ѕ від понесених, всього в сумі 23410,70 грн., а також передбачуваних щомісячних додаткових витрат в розмірі 3934 грн., до 07.02.2023 року.

Відповідно до ч.4 та ч.6 ст.19, ч.ч. 1-4 ст.274 ЦПК України ухвалою суду від 10 травня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Аргументи позивача, ОСОБА_1 :

Позовні вимоги позивачка мотивує тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням суду від 07 квітня 2021 року. Згідно судового наказу від 26.11.2020 року Світловодського міськрайонного суду з ОСОБА_2 на її користь стягуються аліменти на утримання двох дітей,доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів щомісячного заробітку (доходу), але не менше найнижчої межі, встановленої законом для дитини відповідного віку та не більше найвищої межі, встановленої законом на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 16 жовтня 2020 року до досягнення, повноліття ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно відповідей головного лікаря КНП «Світловодська центральна районна лікарня» Світловодської міської ради на адвокатські запити, малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , спостерігається педіатром КНП «ЦПМСД СМР» з народження.Дитина отримує соціальну допомогу як інвалід з дитинства, також перебуває на диспансерному обліку у наступних фахівців: у невролога з д-з: церебральна дисфункція, м?язові-гіпертонічний синдром; у окуліста з д-з: Гіперметропія середнього ступеня важкості; у психіатра з Д-з: шифр Р-06.7.

Згідно рекомендацій дитина потребує подальшого оперативного лікування та реабілітації у 6 років за основним діагнозом, тривалого щоквартального медикаментозного лікування (когітум, омега Баланс цинк, гліатилін, цереброкурин, гаммалон, лецитин, церебрум композітум та ін.), призначеного неврологом та психіатром, массажу, постійних занять з логопедом та психологом.

Згідно посвідчення Серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 визнана дитиною - інвалідом до 18 років.

Позивач зазначає, що вказані захворювання потребують постійних додаткових обстежень та лікування. Згідно консультативного висновку лікаря невролога ОСОБА_5 доньці ОСОБА_3 рекомендовано: - заняття з логопедом 2 рази на тиждень упродовж 1-1,5 років; заняття з психологом 2 рази на тиждень упродовж 1 року; масаж 15 сеансів 3 рази на рік; медикаментозне лікування. Згідно висновку про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини від 30.11.2021 року №85, ОСОБА_3 рекомендована програма для дітей дошкільного віку з затримкою психічного розвитку.

Згідно квитанцій у квітні-червні 2021 року нею придбано ліки на загальну суму 29218,50 грн., а також проведено у лютому 2022 року МРТ головного мозку, вартістю 1800 грн. Крім цього, 15 вересня 2021 року позивач возила доньку на обстеження до щелепно-лицевої хірургії Дитячої клінічної лікарні №7 Печерського району м. Києва, вартість двох квитків на потяг коштує 195,79 грн. Таким чином, всього позивачем на лікування дитини ОСОБА_3 витрачено 31214,29 грн.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 потребує тривалого медикаментозного лікування призначеного неврологом (упродовж 1-1,5 року), а при досягненні 6 років потребує подальшого оперативного лікування та реабілітації в спеціальних центрах з лікувальним масажем, постійних занять з логопедом, позивач вважає це особливою обставиною, яка викликає передбачувані додаткові витрати.Крім цього, позивач зазначає, що вона виховує двох малолітніх дітей, а також являється опікуном та здійснює догляд за недієздатною особою, тому за таких обставин вона не має можливості працювати та мати самостійний дохід, на підставі чого вважає за необхідне врахувати її матеріальне становище та призначити стягнення з відповідача більшої частини понесених додаткових витрат на лікування доньки ОСОБА_3 в розмірі 3/4 частин.

На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача, ОСОБА_2 , на її користь додаткові витрати на лікування дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ѕ від понесених нею додаткових витрат в сумі 23410,70 грн., а також просить стягнути передбачувані щомісячні додаткові витрати в розмірі 3934 грн. на лікування та реабілітацію доньки ОСОБА_3 , до 07.02.2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачем надано до суду копії доказів: - паспорту громадянина України; - паспорту громадянина України відповідача ОСОБА_2 ; - свідоцтва про народження доньки ОСОБА_3 ; - довідка про склад її сім`ї; - посвідчення дитини-інваліда ОСОБА_3 ; - судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей; - рішення суду про розірвання шлюбу між сторонами; - педагогічної характеристики ОСОБА_3 ; - копія висновку про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку ОСОБА_3 ; - відповідь КНП «ЦПМСД Світловодської міської ради».

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали з підстав в ньому викладених, просили його задовольнити.

Позивачка суду пояснила, що у квітні-червні 2021 року для лікування доньки ОСОБА_6 вона придбала ліки на загальну суму 29218,50 грн., а також оплатила проведення у лютому 2022 року віртості МРТ головного мозку, у сумі 1800 грн. Крім цього, 15 вересня 2021 року вона возила доньку на обстеження до щелепно-лицевої хірургії Дитячої клінічної лікарні №7 Печерського району м. Києва, витратила на придбання квитків на потяг 195,79 грн. Всього у вказаний період вона витратила на лікування доньки ОСОБА_6 31214,29 грн. Також, пояснила суду, що вона не має самостійного доходу, і витрати на лікування доньки ОСОБА_6 здійснює за рахунок одержаної на доньку пенсії в сумі 2198 грн., та одержаних щомісячно від відповідача аліментівв середньому розмірі 15 000 грн., які отримує регулярно. Вона не узгоджує з відповідачем витрати на лікування доньки.За період судового розгляду справи, передбачувані нею витрати на лікування доньки відсутні.

Аргументи відповідача, ОСОБА_2 :

Відповідач, в порядку ст.178 ЦПК України, подав відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що їх дочка ОСОБА_3 є дитиною-інвалідом з народження, тому відповідно з народження потребувала і потребує на даний час певного постійного лікування та реабілітації, тому витрати на лікування не вважає додатковими.Також зазначає, що до моменту розлучення з позивачем всі витрати з забезпечення сім?ї здійснював лише він. На підставі судового наказу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.11.2020 року починаючи з 16 жовтня 2020 року з нього стягуються аліменти на утримання двох дітей, що наразі проживають з позивачем, в розмірі 1/3 частини його щомісячного доходу (заробітку). Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02.12.2021 року позивачу було відмовлено в збільшенні розміру аліментів до 40% його щомісячного доходу (заробітку). Відповідач зазначає, що за період з квітня 2021 року по березень 2022 року включно, ним сплачено на утримання двох дітей аліменти в сумі 190 967,70 грн., а тому, середній щомісячний платіж складає 15 913,97 грн. на двох дітей, отже, на одну дитину складає 7956,99 грн. Отже, він сплачує на кожну дитину більше ніж три мінімальних рекомендованих розмірів аліментів, який складає 2100 грн. Окрім того, доньці, ОСОБА_6 , яка є інвалідом з дитинства, призначено та позивачка на доньку отримує державну допомогу в розмірі 2198,80 грн.

Загальний розмір грошових коштів, які мають використовуватись на утримання доньки ОСОБА_3 , складає 10 155, 79 грн. на місяць. За мінусом витрат на придбання ліків в сумі 23 410,70 грн. на рік (1 950,90 грн. на місяць) та витрат на реабілітацію 3 934 грн. на місяць (за розрахунком позивача), залишок грошових коштів на утримання старшої дитини складає 4 270,89 грн. на місяць.

Тому відповідач вважає, що жодна з його доньок, що перебувають виключно на його утриманні, не зазнали погіршення матеріального стану внаслідок придбання ліків для лікування та реабілітації старшої доньки, а отримувані ними грошові кошти (аліменти) щонайменше вдвічі перевищують рекомендований мінімальний розмір аліментів, що є достатнім для гармонійного розвитку дитини, її повноцінного харчування, забезпечення одягом, іграшками, навчальними матеріалами, відвідування культурних та розважальних заходів тощо. Крім того відповідач зазначає, що позивач не вжила жодних заходів для отримання державних безкоштовних освітніх послуг для дитини з особливими освітніми проблемами, оскільки їх донька ОСОБА_3 за медичними показаннями мала б відвідувати інклюзивну групу та отримувати безкоштовні інклюзивні державні послуги, в тому числі послуги психолога та логопеда, натомість позивачка влаштувала дитину у звичайну групу дитячого садку.

Отже, він згодний утримувати дітей і виконує свій обов`язок щодо їх утримання, проте він заперечує проти задоволення позову, оскільки позивач, яка не працює і не заробляє грошей на утримання ані дітей, ані себе, хоче в такий спосіб покращити як своє особисте матеріальне становище, так і становище своєї матері і непрацездатного брата, з якими проживає разом. Разом з тим, відповідач зазначив, що лише оренда його житла за місцем його роботи в місті Києві коштує 13 тисяч гривень на місяць, без врахування комунальних платежів, і він теж має право на достатній життєвий рівень.

В судовому засіданні відповідач запропонував позивачці віддати йому дітей, і він сам забезпечить їх утримання, лікування та виховання.

Оскільки він одноособово утримує своїх доньок, сплачуючи аліменти позивачці, і сплаченого ним розміру аліментів на кожну дитину достатньо для покриття витрат на лікування доньки, ОСОБА_6 , на яку позивачка також отримує пенсію, при цьому позивачка не має інших власних доходів для утримання та лікування доньки, просив суд відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач надав до суду такі докази: - копія договору оренди квартири від 26.06.2021; - копія відповіді ДНЗ №18 на запит; - довідку про доходи; довідку про сплачені аліменти у період з лютого 2021 року по вересень 2022 року, включно, в розмірі 334949,74 грн.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та зміст заяв сторін по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані сторонами докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов таких висновків.

Встановлені судом обставини справи:

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження. (а.с. 5,6)

Діти проживають разом з матірю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про склад сім?ї. (а.с.7)

Судовим наказом Світловодського міськрайонного суду 26.11.2020 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів щомісячного заробітку (доходу), але не менше найнижчої межі, встановленої законом для дитини відповідного віку та не більше найвищої межі, встановленої законом на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 16 жовтня 2020 року до досягнення повноліття ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , та в подальшому з 26 грудня 2034 року - на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів щомісячного заробітку (доходу), але не менше найнижчої межі, встановленої законом для дитини відповідного віку та не більше найвищої межі, встановленої законом на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 ( а.с. 9).

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07 квітня 2021 року, що набрало законної сили 08 травня 2021 року, задоволено позов ОСОБА_1 , розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . (а.с.10-12).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , 2016 року народження є дитиною-інвалідом, їй призначена державна соціальна допомога як дитині-інваліду до 18 років. ( а.с.8).

Згідно відповідей Головного лікаря КНП «Світловодська центральна районна лікарня» Світловодської міської ради №97/01-14 від року та в.о. головного лікаря КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Світловодської міської ради» Кіровоградської області Н. Продан № 03/01-14 від року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , спостерігається педіатром КНП «ЦПМСД СМР» з народження. Дитина отримує соціальну допомогу як інвалід з дитинства з Д-з Вроджена вада розвитку: вроджена двостороння щілина альвеолярного відростку твердого, м?якого піднебіння та верхньої губи ( шифр Q-37.4). Також перебуває на диспансерному обліку у наступних фахівців: у невролога з Д-з: Церебральна дисфункція, м?язові-гіпертонічний синдром; у окуліста з Д-з: Гіперметропія середнього ступеня важкості; у психіатра з Д-з: шифр F-06.7. Згідно рекомендацій дитина потребує подальшого оперативного лікування та реабілітації у 6 років за основним діагнозом, тривалого щоквартального медикаментозного лікування (когітум, омега Баланс цинк, гліатилін, цереброкурин, гаммалон, лецитин, церебрум композітум та ін.), призначеного неврологом та психіатром, масажу, постійних занять з логопедом та психологом. (а.с.17-19)

Згідно висновку про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини від 30.11.2021 року №85, ОСОБА_3 рекомендована програма для дітей дошкільного віку з затримкою психічного розвитку. (а.с.14-15)

Згідно відповіді ДНЗ (ясла-садок) №18 комбінованого типу на запит, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 відвідує ДНЗ №18 з 21.09.2020 року, перебуває у звичайній групі дошкільного закладу, в інклюзивній групі не перебуває, індивідуальний асистент не призначався. (а.с.59)

Відповідно до консультативних висновків лікаря-невролога, ОСОБА_3 рекомендовано: - заняття з логопедом 2 рази на тиждень упродовж 1-1,5 років; - заняття з психологом 2 рази на тиждень упродовж 1 року; - масаж 15 сеансів 3 рази на рік; - медикаментозне лікування. (а.с.23-24, 26, 27)

Згідно квитанцій про сплату та накладної №164241 від 16.06.2021 року, позивачкою придбано ліки гліатилін на загальну суму 8602,80 грн., цереброкурин вартістю 19801.40 грн., гамалате на суму 814,30 грн., а всього ліків на загальну суму 29 218,50 грн., проведено МРТ головного мозку вартістю 1800 грн. (а.с.28-30, 36)

Згідно складеного позивачкою розрахунку про витрати, пов`язані з реабілітацією доньки ОСОБА_3 , всього, як на її думку, необхідно витрачати 62944 на рік, з яких ѕ складає 47208 грн., або 3934 грн. на місяць, а саме: 1) послуги логопеда 9 занять на місяць по 200 грн., що становить 1800 грн. на місяць (упродовж 1-1,5 року). Вартість проїзду на маршрутному таксі: дорослий-15 грн., дитячий -7 грн., загальна сума на місяць -198 грн. На рік - 23976 грн.; 2) послуги психолога 9 занять на місяць по 200 грн., що становить 1800 грн. на місяць (упродовж 1 року). Вартість проїзду на маршрутному таксі: дорослий-15 грн., дитячий -7 грн., загальна сума на місяць -198 грн. На рік - 23978 грн.; 3) послуги масажиста 15 сеансів по 200 грн. за один сеанс, що становить 3000 грн. (рекомендовано 3 рази на рік). Вартість проїзду на маршрутному таксі за 15 сеансів для матері та дитини становить 330 грн. Всього на рік 9990 грн. 4) поїздка на огляд до лікаря щелепно-лицевої хірургії дитячої клінічної лікарні № 7 в м. Києві де дитина перебуває на обліку: - таксі до м. Кременчук -350 грн. (нічний час); - білети на потяг: 1 дитячий, 1 дорослий - 450 грн.; - таксі по місту Києву 200 грн.; - повернення до автостанції - 200 грн.; - квитки на маршрутне таксі до м. Кременчук (1 дитячий, 1 дорослий) - 500 грн. Всього, разом з витратами на харчування - 2500 грн. (рекомендовано 2 рази на рік). Всього на рік 5000 грн. (а.с.37)

Позивачка, ОСОБА_1 , є опікуном над недієздатним ОСОБА_7 , 1977 року народження, що підтверджується копією посвідчення №12, виданим УСЗН Світловодської міської ради. (а.с.31)

Відповідач, ОСОБА_2 , орендує квартиру у м.Києві, орендна плата за один місяць складає 13000 грн. і вноситься щомісячно, що підтверджується копією договору оренди житлового приміщення від 26.06.2021 року. (а.с.60-61)

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 листопада 2021 року, що набрало законної сили 30.12.2021 року, позивачці ОСОБА_1 було відмовлено в збільшенні розміру аліментів до 40% щомісячного доходу (заробітку) відповідача ОСОБА_2 (а.с.79-80)

Згідно довідки про доходи №26-00/240 від 27.10.2022 року виданої АТ «Укртранснафта», де працевлаштований ОСОБА_2 , загальна сума відрахованих (сплачених) аліментів із його заробітної плати за період з 01.02.2021 року по 30.09.2022 року становить 334 849 грн. 74 коп., а саме: лютий 2021 23 276,98 грн., березень 2021 20 929,88 грн., квітень 2021 31 300,93 грн., травень 2021 15 516,43 грн., червень 2021 19 659,67 грн., липень 2021 10 638,33 грн., серпень 2021 15 538,14 грн., вересень 2021 15 538,14 грн., жовтень 2021 13 847,48 грн., листопад 2021 15 938,02 грн., грудень 2021 15 563,03 грн., січень 2022 15 563,03 грн., лютий 2022 22 278,44 грн., березень 2022 6713,40 грн., квітень 2022 10 344,29 грн., травень 2022 12 033,06 грн., червень 2022 15 652,23 грн., липень 2022 15 658,74 грн., серпень 2022 15 708,27 грн., вересень 2022 23 151,25 грн. (а.с.87).

У квітні 2022 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 на свою користь додаткових витрат на лікування дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 23410,70 грн., а також передбачуваних щомісячних додаткових витрат в розмірі 3934 грн. до 07.02.2023 року.

Відповідач позовні вимоги не визнав, та просив відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні позивачка, ОСОБА_1 , повідомила, що вона не працює, не має самостійного доходу, і витрати на лікування доньки ОСОБА_6 здійснює за рахунок одержаних щомісячно від відповідача аліментів,та за рахунок одержаної на доньку ОСОБА_6 пенсії. Вона не узгоджує з відповідачем витрати на лікування доньки, і такі рішення приймає особисто. За період судового розгляду справи, передбачувані нею витрати на лікування доньки відсутні.

В судовому засіданні відповідач запропонував позивачці віддати йому дітей, так як він сам забезпечить їх утримання, лікування та виховання. Проте, позивачка відмовила передавати дітей відповідачу.

Вказані обставини справи підтверджуються належними та допустимими доказами.

Оцінка суду (джерела права):

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостейумов життя, необхідних для розвитку дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.9 ст.7 Сімейного кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ч.1 ст.9 Сімейного кодексу України подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім`ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Отже, предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. ст. 150, 180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»№3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що відповідно до ст. 185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У зв`язку із особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини, тощо) потрібні значні додаткові витрати, тому розмір додаткових витрат, що стягується, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв?язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Висновок суду:

Відповідач, ОСОБА_2 , та позивачка, ОСОБА_1 , є батьками дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Сторони проживають окремо з 2016 року. При цьому, діти проживають разом з матірю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач, ОСОБА_2 , працює та мешкає у м. Києві де орендує житло.

За позовом позивачки, ОСОБА_1 , 07 квітня 2021 року шлюб з відповідачем розірвано.

Дитина ОСОБА_3 має вроджені вади розвитку, тому є дитиною-інвалідом до 18 років.

Суд враховує також, що позивачка, ОСОБА_1 , є опікуном над недієздатним братом, ОСОБА_7 , 1977 року народження, якому призначена державна соціальна допомога, яку отримує позивачка ОСОБА_1 .

Між сторонами у квітні 2022 року виник спір щодо участі відповідача у додаткових витратах на дитину, які викликані вродженими вадами її розвитку.

Суд наголошує, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Подружжя, батьки дитини, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства.

Верховний Суд у своїй постанові від 26.08.2020 у справі № 336/1488/19 зауважив, що вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення.

Крім того, відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України при розгляді справи №6-1489цс17 від 13 вересня 2017 року, і яка в силу ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Суд зазначає, що Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Вирішуючи питання про наявність підстав для стягнення з відповідача додаткових витрат, понесених на лікування дитини, суд враховує, що позивачка на лікування дитини ОСОБА_3 дійсно в період з квітня по червень 2021 року придбала ліки, та у лютому 2022 року оплатила проведення медичних досліджень, отже оплатила суму 31 214,29 грн., ѕ частки з яких вона просить стягнути з відповідача, а саме 23 410,70 грн.

Суд враховує, що ОСОБА_3 з 29 жовтня 2019 року призначена державна соціальна допомога як дитині-інваліду до 18 років, яку щомісячно отримує позивачка ОСОБА_1 . В судовому засіданні позивач підтвердила, що вона отримує вказану державну допомогу на дитину-інваліда в розмірі 2198 грн.

При цьому, на підставі судового рішення з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів щомісячного заробітку (доходу), але не менше найнижчої межі, встановленої законом для дитини відповідного віку та не більше найвищої межі, встановленої законом на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 16 жовтня 2020 року до досягнення, повноліття ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідачем доведено, що за період з лютого 2021 по вересень 2022 (включно) він на користь позивачки на утримання дітей сплатив аліменти в загальному розмірі 334 849 грн. 74 коп., а тому середній щомісячний платіж аліментів складає 16 742 грн. 49 коп. на двох дітей, або 8371 грн. 24 коп.на одну дитину.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років, що станом на день звернення до суду з даним позовом становить 2100 грн.

Таким чином, відповідач сплачує аліменти на кожну дитину, отже і на доньку ОСОБА_3 , розмір яких майже в чотири рази перевищує мінімальний рекомендований розмір аліментів.

Згідно розрахунку передбачуваних витрат, пов`язаних з реабілітацією доньки ОСОБА_3 , зробленого позивачем, всього необхідно витрачати 62 944 на рік, з яких ѕ складає 47208 грн., або 3934 грн. на місяць, які позивач просить стягувати щомісячно з відповідача.

При цьому, загальний розмір грошових коштів (аліментів), що мають використовуватися на утримання ОСОБА_3 складає 10 569,24 грн. (8371,24 грн. + 2198 грн.). Отже, за мінусом витрат на придбання ліків в сумі 23 410,70 грн. на рік (в перерахунку 1 950,90 грн. на місяць) та витрат на реабілітацію 3 934 грн. на місяць (згідно розрахунку позивача), залишок грошових коштів (аліментів) на утримання дитиниВіталіни складає 4 684 грн. 34 коп. на місяць, що більше ніж два прожиткових мінімума для дитини відповідного віку.

Суд зазначає, що як батько, так і мати дітей, зобов`язані обоє утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а також зобов`язані обоє брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами.

Позивачкою не доведено, що вона з власних доходів несе додаткові витрати на лікування доньки ОСОБА_6 . Також, не доведено, що відповідач ухиляється від утримання дітей.

Судом встановлено, що витрати на лікування дитини ОСОБА_3 здійснюються позивачкою фактично за рахунок коштів, які вона одержує від відповідача.

Враховуючи викладене, хоча додаткові витрати за своїм призначенням є відмінними від аліментів, суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що отриманих нею аліментів не вистачає на придбання ліків та лікування доньки ОСОБА_6 , такі доводи не підтверджуються жодними доказами по справі. Факт отримання аліментів у вказаному вище розмірі підтверджено належними доказами, що також підтвердила позивач у судовому засіданні.

Позивач просить додаткові витрати на дитину фінансувати наперед у сумі 3934 грн. щомісячно до 07.02.2023, проте суд вважає, що жодним наданим позивачем доказом не доведена їх наявність у заявленому розмірі та саме така періодичність їх сплати. Суд також враховує, що з дня звернення позивача до суду із даним позовом по дату розгляду справи минуло більше 6 (шести) місяців, і в судовому засіданні позивач не змогла підтвердити наявність понесених нею щомісячних додаткових витрат у заявленому розмірі за даний період, та пояснити скільки коштів зі сплачених відповідачем аліментів були нею використані саме на лікування ОСОБА_3 .

З огляду на вищевикладені обставини, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв?язок доказів у їх сукупності, керуючись нормами діючого сімейного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, беручи до уваги обов`язок обох батьків здійснювати утримання дитини, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, регулярну сплату відповідачем аліментів середній розмір яких значно перевищує прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача у заявленому нею розмірі, оскільки в ході судового розгляду доводи позивача не були підтверджені належними та допустимими доказами.

Суд зауважує, що у випадку задоволення судом позовних вимог, рішення суду поставить відповідача в заздалегідь скрутне матеріальне становище, що призведе до порушення його права, передбаченого статтею 48 Конституції України.

Європейський суд з прав людини зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23).

У відповідності до ч.ч.1, 2, 6 ст.141 ЦПК України, з огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору, враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, підстави для їх стягнення з відповідача в дохід держави відсутні. Судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення понесених та передбачуваних додаткових витрат на лікування дитини, - відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому відповідного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Складання повного рішення суду відкладено на п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Дата складення повного судового рішення 15 листопада 2022 року.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_3 .

Суддя Світловодського

міськрайонного суду Ю.С. Мельничик

Згідно з оригіналом