ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/973/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2022 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі головуючого судді Каліушка Ф.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2 , відповідач) про стягнення додаткових витрат на дитину у загальному розмірі 5 933,96 коп.

В обґрунтування позову посилалась на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 03 серпня 2015 року було розірвано. У шлюбі у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно з рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 25 лютого 2016 року з відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання спільної дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 727,50 грн. щомісячно, починаючи з 02 листопада 2015 і до досягнення дитиною повноліття. Протягом останніх шести років відповідач самоусунувся від будь-яких добровільних витрат на дитину, в добровільному порядку не бере участь у додаткових витратах на дитину, які полягають у наступному. Лікування: стоматологічні послуги у стоматологічній клініці на загальну суму 4 050 грн.; консультація дерматовенеролога 550 грн.; діагностика та лікування на суму 4 600 грн. Окрім того, на оздоровлення дитини в оздоровчому таборі «Імперія дитинства» з урахуванням проїзду та вартості путівки склало 7 267,91 грн. Загалом вартість додаткових витрат на лікування та оздоровлення за період 2020-2021 років склало 11 867,91 грн., однак в реалії такі витрати є набагато більші, аніж вказані в позові. Позивач просить стягнути з відповідача половину від понесених нею додаткових витрат, а саме 5 933,96 грн.

Ухвалою від 30 листопада 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У визначений судом строк відповідачем не подано відзив на позовну заяву та не повідомлено про причину не вчинення ним своєчасно такої процесуальної дії.

За таких обставин, у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 25 лютого 2016 року з ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 727,50 грн. щомісячно, починаючи з 02 листопада 2015 і до досягнення дитиною повноліття.

Із позовної заяви вбачається, що позивач понесла додаткові витрати на лікування та оздоровлення спільної дитини сторін в загальному розмірі 11 867,91 грн.

Частиною 1 ст. 6 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) визначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно із вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

За положеннями статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Суд не може покласти в основу рішення пояснення позивача, викладені в позовній заяві, про стягнення з відповідача на її користь додаткових витрат на лікування та оздоровлення, оскільки позивачем не надано суду доказів в розумінні стст. 76-80 ЦПК України. Додані до позовної заяви квитанції про сплату грошових коштів на суму 2 300 грн. та 1 750 грн. не можуть бути належними доказами, оскільки жодної медичної документації про наявність відповідної потреби як особливої обставини до позову на надано, а Акт надання послуг за №9020 від 25 серпня 2021 року та консультація держматовенеролога також не є належними доказами, оскільки відсутні дані про оплату цих послуг.

Отже, зважаючи на вищенаведене, правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись стст. 6, 185, 191, 199 Сімейного кодексу України, стст. 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274-279, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.