Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

04 липня 2022 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Смоляра О.А.

при секретарі Зарубі Н.М.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування заявлених вимог вказав, сторони по справі є співвласниками домоволодіння по АДРЕСА_1 . Позивач та відповідач є власниками домоволодіння в рівних частинах по Ѕ. Сторони по справі в добровільному порядку прийти згоди яким чином користуватися даним домоволодінням та земельною ділянкою не можуть, тому позивач змушений був звернутися до суду з позовом про виділення в натурі своєї частини домоволодіння та земельної ділянки для подальшого облаштування та проживання в ній. Для встановлення можливості виділення в натурі 1/2 та для недопущення порушення прав відповідача позивачем було заявлено клопотання про проведення судової будівельно-технічної експертизи. Також просила стягнути з відповідача витрати повязані з розглядом справи, а саме судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

15.04.2019 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області відкрито провадження в даній справі та та справу призначено до підготовчого судового засідання.

14.05.2019 року відповідач направив до суду відзив, в якому просив суд здійснити повний розподіл будинку у відповідності до часток Ѕ до Ѕ , поділ надвірних споруд здійснити з урахуванням домовленості позивача та відповідача. Судовий збір просив розділити у рівних частинах, та відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.

01.07.2019 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області будо призначено судову будівельно-технічну експертизу, провадження в справі було зупинене.

18.11.2019 року провадження в справі було відновлено, справа повернулася з експертної установи без виконання в зв`язку з несплатою рахунку.

26.12.2019 року відповідач подав до суду доповнення до відзиву, згідно якого заперечив щодо запропонованого розподілу земельної ділянки, на надав свій варіант розподілу домоволодіння та земельної ділянки.

18.01.2020 року позивач подала до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, а саме в частині встановлення порядку користування земельною ділянкою, в іншій частині позовні вимоги залишила без змін.

31.01.2020 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області будо призначено судову будівельно-технічну експертизу, провадження в справі було зупинене.

08.07.2020 року провадження в справі було відновлено, справа повернулася з експертної установи без виконання в зв`язку з несплатою рахунку.

09.11.2020 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області будо призначено судову будівельно-технічну експертизу, провадження в справі було зупинене.

29.12.2021 року провадження в справі було відновлено в зв`язку з надходженням висновку експерта.

28.04.2022 року проведено підготовче засідання та справа призначена до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач та її представник, позовні вимоги підтримали, просили провести поділ домоволодіння по варіанту експертизи №1, але лишити у власновсті позивача кухню.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав та просив провести поділ згідно 1 варіанту.

Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 10.10.2012 року визнано право власності за ОСОБА_1 на Ѕ частину житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

Частиною 4 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.03.1998 року №1249 визнано право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 .

На підставі ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 09.11.2020 року, було проведено будівельно-технічну, земельно-технічну експертизу.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 17.12.2021 року № 1393/20/1592/1732-1733/21-23 враховуючи фактичне обємно-просторове та планувальне рішення житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , частки співвласників в одиницях площі, розділити житловий будинок на дві ізольовані квартири, відповідно до вимог нормативних документів, що діють на території України і галузі будівництва, з технічної точки зору на час проведення експертизи, можливо в частках Ѕ та Ѕ. Частки співвласників в одиницях площі, на розгляд суду пропонується два можливі варіанти розподілу будинку з відступом від ідеальних часток (1/2 та 1/2) при виділі кожній із сторін відокремленої частини будинку з самостійним виходом, з проведенням переобладнання та перепланування, відповідно до вимог нормативних документів та з незначними відхиленнями від ідеальних часток співвласників і з виплатою грошової компенсації за різницю.

Фактично надано два варіанти розподілу житлового будинку у відповідності до ідеальних часток співвласників у домоволодінні 1/2 до 1/2 (відхилення від ідеальної частки).

Частинами 1, 2 статті 319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч.1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Таким чином, з моменту набуття позивачем та відповідачем права спільної часткової власності на житловий будинок, сторони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуються спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які б не були узгоджені обома співвласниками.

В силу статті 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Однією із правових форм розпорядження власником своєю часткою у праві спільної часткової власності є право співвласника на виділ у натурі частки із майна, яке є у спільній часткової власності, що встановлено у статті 364 Цивільного кодексу України. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду у своїх постановах від 11 листопада 2019 року (справа № 369/5164/15-ц), 12 лютого 2020 року (справа 161/16460/16-ц), зазначає, що системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено його відокремлену частину, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.

Враховуючи, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.6, п. 7 Постанови № 7 від 4 жовтня 1991 року "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок" при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст. 115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до ст. 119 ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена ізольована після переобладнання частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику.

У Постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 року міститься правовий висновок по справі № 6-1443цс16. Так, поняття спільної часткової власності визначено в частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Згідно зі статтею 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна.

Викладене повністю узгоджується із правовим висновком, викладеному Верховним Судом України при розгляді справи № 6-1443цс16від 16.11.2016 р.

Вивчивши зазначені варіанти поділу житлового будинку врахувавши позицію щодо розподілу спільної часткової власності обох сторін, суд приймає до уваги вказаний висновок експерта № 1393/20/1592/1732-1733/21-23 від 17.12.2021 року та вважає, що запропонований експертом 1 варіант розподілу відповідає якнайкращим інтересам сторін, є наближеним до ідеальних часток кожного із співвласників, забезпечує можливість експлуатації будинку і господарських будівель, як окремих об`єктів нерухомості, необхідність проведення переобладнань не потребує великого обсягу затрат матеріального характеру та фізичних зусиль, тому саме за цим варіантом розподілу суд вважає доцільним розділити житловий будинок із надвірними спорудами.

З метою виділення ізольованих приміщень в житловому будинку необхідно виконати наступний перелік ремонтно-будівельних робіт: реконструкція системи опалення, електропостачання з метою забезпечення їх автономності. В приміщенні 1-4 влаштувати перегородку на відстані 1,26 м (до лінії поділу будинку А-1) згідно додатку №3. Демонтаж перегородки між приміщеннями 1-4 і 2-1, між 1-5 і 2-2. Закладання дверного прорізу між приміщеннями 1-5 та 1-7. Між приміщеннями 1-4 та 1-7 влаштувати дверний проріз та встановити міжкімнатний дверний блок. Лінія розподілу горища житлового будинку проходить по лінії розподілу першого поверху. При необхідності по лінії розподілу горища влаштувати перегородку та влаштувати другий вихід на горище.

Аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні наявних у матеріалах справи доказів, з урахуванням принципів розумності, пропорційності та справедливості, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, враховуючи також те, з урахуванням балансу інтересів обох сторін, виділивши сторонам частини спірного домоволодіння зі зміною ідеальних часток відповідно до 1 варіанту розподілу, запропонованого експертом у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1393/20/1592/1732-1733/21-23 від 17.12.2021 року, оскільки вважає його найбільш прийнятним, враховуючи, що за такого варіанту поділу, кожній зі сторін буде виділено частку, яка є максимально наближеною до розміру часток у праві спільної часткової власності, враховуючи майнові права та інтереси обох сторін та сприяючи кожному з них використовувати приміщення за призначенням, що відповідає інтересам сторін та надає можливість нормального користування житловим будинком і надвірними будівлями.

Щодо грошової компенсації за відступлення від ідеальних часток співвласників, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

При першому варіанті розподілу житлового будинку що розташований по АДРЕСА_1 , другий власник ( ОСОБА_3 ) виплачує першому власнику ( ОСОБА_1 ), частка якого в натурі після поділу стала більша за ідеальну, компенсацію в розмірі 14628 грн.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема відносятся витрати на професійну правничу допомогу та пов`язаних з проведенням експертизи.

Враховуючи те що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, суд приходить до висновку про необхідність покладення судових витрат на обидві сторони в рівних частках, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останньою і документально підтверджені судові витрати за розгляд даної цивільної справи, які складаються із сплати судового збору, витрат на правову допомогу та витрат повязаних з проведенням експертизи в розмірі 50 % від кожної суми. .

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 263-268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити частково.

Провести поділ згідно варіанту № 1, викладеному у висновку експерта № 1393/20/1592/1732-1733/21-23 від 17.12.2021 року, проведеного судовими експертами Науменко Ольгою та ОСОБА_4 , відповідно до якого:

Визнати право власності за ОСОБА_1 на 1/2 частку частину домоволодіння АДРЕСА_1 , та виділити їй : 1-1 коридор пл.1,9 кв.м. вартістю 4430 грн; 1-2 туалет пл. 2,3 кв.м вартістю 5363 грн; 1-3 ванна пл. 1,8 кв.м вартістю 4197 грн; 1-4 кухня пл. 9,0 кв.м. вартістю 20985 грн; 1-6 кімната пл. 15,2 вартістю 35441 грн; 1-7 кімната пл. 10,1 кв.м. вартістю 23550 грн.; «а/г/н/1» ганок вартістю 957 грн.; «Б» сарай (частина) пл. 19,8 кв.м. вартістю 19465 грн., «Г» погріб вартістю 4816 грн.; «№3» колонка питна вартістю 987 грн.; «№3а» трубопровід вартістю 1826 грн.; «№2» огорожа пл. 7,40 м.п. вартістю 516 грн.; «№5» хвіртка вартістю 482 грн., що разом по домоволодінню складає 123015 грн.

Визнати право власності за ОСОБА_3 на 1/2 частку частину домоволодіння АДРЕСА_1 , та виділити йому : 2-1 коридор пл.7,3 кв.м. вартістю 17021 грн; 2-2 кімната пл. 8,1 кв.м вартістю 18886 грн; 2-3 кімната пл. 11,2 кв.м вартістю 26115 грн; 2-4 туалет пл. 1,6 вартістю 3731 грн.; 1-4 кухня пл. 4,1 кв.м. вартістю 9560 грн; 1-5 передпокій пл. 8,0 вартістю 18653 грн; «а/г/н» ганок вартістю 687 грн.; «Б» сарай (частина) пл. 15,1 кв.м. вартістю 14845 грн.; «б» сарай вартістю 4543 грн.; «В» гараж вартістю 25679 грн.; «№1» огорожа вартістю 2726 грн.; «№2» огорожа 48,5 м.п. вартістю 3383 грн.; «№4» ворота вартістю 6443 грн.; що разом по домоволодінню складає 152271 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , зареєстрований та проживаючий в АДРЕСА_2 ) грошову компенсацію за відхилення від ідеальної частки в сумі 14628 грн. на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_2 , зареєстрована в АДРЕСА_3 , та фактично проживає в АДРЕСА_1 ).

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , зареєстрований та проживаючий в АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_2 , зареєстрована в АДРЕСА_3 , та фактично проживає в АДРЕСА_1 ) судові витрати в сумі 10818,31 грн. 00 коп., а саме судовий збір в розмір 384,20 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 3242,75 грн., та витрат повязаних з проведенням експертизи в розмірі 7191,36 грн.

Учасники справи можуть ознайомитись з текстом судового рішенням, в електронній формі, на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень в мережі Інтернет - http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати у цивільних справах Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено та підписано 11.07.2022 року.

Суддя: О. А. Смоляр