Справа № 211/1365/22
Провадження № 2/211/2374/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сарат Н.О.

секретаря Зоріної С.М.

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Незалежності України" про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом ОСОБА_2 , третя особа Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Незалежності України" про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, тим що він проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана квартира була набута ним, а також ОСОБА_5 , ОСОБА_6 шляхом приватизації в рівних частках по 1/3 частці кожному. На теперішній час йому належить 2/3 частини від вказаної квартири, оскільки після смерті батька ОСОБА_5 він отримав у спадок його 1/3 частку вищезазначеної квартири.

03 листопада 2021 року в квартирі АДРЕСА_2 трапилося залиття помешкань водою мешканцями квартири АДРЕСА_3 через аварію холодного водопостачання, а саме: часткове залиття стіни та стелі кухні; часткове залиття стін, стелі та підлоги з ламінату кімнати 1;часткове залиття стін, підлоги та стелі в коридорі 1; часткове залиття стіни в коридорі 2; часткове залиття стелі та стіни у ванній кімнаті; часткове залиття стіни в кімнаті 2; часткове залиття стіни та стелі в туалеті.

Причиною аварії, що трапилася, є незадовільне технічне обслуговування систем водопостачання та вихід з ладу гнучких підводок на кухні.

Про факт залиття було складено акт від 03 листопада 2021 року затвердженого головою ОСББ Квас Геннадієм Григоровичем.

Він спочатку намагався вирішити питання з власником кв.100 ОСОБА_2 , та просив її відшкодувати йому шкоду, внаслідок залиття, яке сталося за її недбалості, та поганого догляду за системами водопостачання. ОСОБА_2 спочатку погоджувалася відшкодувати шкоду, але потім відмовилася в категоричній формі.

Після вказаного інциденту, він звернувся до судового експерта Ткаленко Оксани Миколаївни для проведення експертного будівельно-технічного дослідження з подальшим складанням експертного висновку.

21 січня 2022 року між ним та судовим експертом Ткаленко О.М. був укладений договір № 03-22 про надання послуг з проведення експертного будівельно-технічного дослідження з подальшим складанням експертного висновку.

11 лютого 2022 року був складений висновок експерта. Згідно вище зазначеного висновку вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне в квартирі АДРЕСА_2 для усунення наслідків залиття з урахуванням усіх робіт складає 46962, 80 грн. розмір матеріальної шкоди, спричиненої затопленням квартири АДРЕСА_2 , яке сталося 03 листопада 2021 року, з урахуванням ізносу складає 45034 (сорок п`ять тисяч тридцять чотири) гривні 16 копійок.

Згідно рахунку 02/22 від 22 січня 2022 року вартість послуг експерта складає 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

В лютому 2022 року він звернувся до ФОП ОСОБА_7 для проведення ремонтно- відновлювальних робіт. Згідно рахунку № НОМЕР_1 ним було сплачено 17978, 40 грн. За вказаним договором ремонт в квартирі був зроблений частково, на повний ремонт в нього не вистачило грошових коштів.

Із зазначеними документами він звернувся до ОСОБА_2 для досудового врегулювання спору. Проте ОСОБА_2 знову відмовилася від досудового врегулювання спірних відносин, зазначає, що збитків на таку суму не спричинено, сплачувати вона нічого не збирається та наполягає на тому, що він маю право звернутися до суду з приводу цього питання.

У зв`язку з чим він змушений звернутись до суду, та просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти в розмірі 45034, 16 грн. за заподіяну матеріальну шкоду, внаслідок залиття квартири; 5000,00 грн. за проведення експертного будівельно-технічного дослідження; витрати на правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.; витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн.

Ухвалою суду від 30 березня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

08.06.2022 року на адресу суду надійшов відзив представника відповідача адвоката Денисенка М.Б., де він вважає, що позов не підлягає задоволенню, оскільки жодним нормативним актом на власника квартири не покладається обов`язок по контролю за водозабірним та водопостачальним обладнанням. В складеному акті про залиття від 03.11.2021 року жодного висновку вини особи, що вчинила залиття вказано не було, а також акт був складений самим позивачем без відповідних фахівців. В акті були вказані свідки, які при складанні акту не були присутні в квартирі позивача. Крім того, відповідачка добровільно сплачувала позивачу кошти за затоплення квартири.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Примаков К.О., зазначив, що відповідачем відшкодовано позивачу станом на 20.05.2022 рік суму в розмірі 15990,00 грн. У зв`язку з чим просить задовольнити позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди сумі 29044,16 грн., про що надав письмову заяву. Інші позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 вимоги позову не визнала, суду пояснила, що після затоплення за 15 хвилин вона вибрала воду, після чого позивач її не впустив до квартири. Він прислав кошторис на 16000 грн., які вона не відмовлялася сплачувати, однак частинами, оскільки такої суми в неї не було. Однак позивач звернувся до суду та вказав зовсім іншу суму, проти якої вона заперечує. З грудня 2021 року вона сплатила позивачу 16000,00 грн.

Представник відповідача адвокат Денисенко М.Б. проти позовних вимог заперечував, оскільки сторони домовились про відшкодування суми, та відповідач почала сплачувати сама, а позивач звернувся до суду з іншою сумою. Просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Представник третьої особи до суду не з`явився, пояснення до суду не надали.

Вислухавши сторони, їх представників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_4 проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана квартира була набута ним, а також ОСОБА_5 , ОСОБА_6 шляхом приватизації в рівних частках по 1/3 частці кожному. На теперішній час йому належить 2/3 частини від вказаної квартири, оскільки після смерті батька ОСОБА_5 він отримав у спадок його 1/3 частку вищезазначеної квартири ( а.с. 7-10).

03 листопада 2021 року в квартирі АДРЕСА_2 трапилося залиття помешкань водою мешканцями квартири АДРЕСА_3 через аварію холодного водопостачання, а саме: часткове залиття стіни та стелі кухні; часткове залиття стін, стелі та підлоги з ламінату кімнати 1;часткове залиття стін, підлоги та стелі в коридорі 1; часткове залиття стіни в коридорі 2; часткове залиття стелі та стіни у ванній кімнаті; часткове залиття стіни в кімнаті 2; часткове залиття стіни та стелі в туалеті.

Причиною аварії, що трапилися, є незадовільне технічне обслуговування систем водопостачання та вихід з ладу гнучких підводок на кухні.

Про факт залиття було складено акт від 03 листопада 2021 року затвердженого головою ОСББ ОСОБА_8 та підписаний мешканцями квартири АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 та ОСОБА_2 та свідками ( а.с. 30).

Згідно висновку експерта № 02/22 від 11.02.2022 року вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне в квартирі АДРЕСА_2 для усунення наслідків залиття з урахуванням усіх робіт складає 46962, 80 грн. розмір матеріальної шкоди, спричиненої затопленням квартири АДРЕСА_2 , яке сталося 03 листопада 2021 року, з урахуванням ізносу складає 45034 (сорок п`ять тисяч тридцять чотири) гривні 16 копійок ( а.с. 15-28).

Зазначений акт та висновок експерта в силу статей 76-80 є належними і допустимими доказом.

Відповідачем сплачено позивачу добровільно в рахунок відшкодування матеріальної шкоди суму 15999,00 грн., що не заперечується позивачем.

Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Разом з цим вину у завданні шкоди позивачу відповідачем не спростовано.

Так, за висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладених в постанові від 27 грудня 2019 року по справі № 686/11256/16-ц, (провадження № 61-28098св18), акт є первинним документом, що засвідчує факт певної події, а тому не може ґрунтуватися на інших документах.

Відповідно до частини другої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Згідно з пунктом 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 серпня 1992 року № 572, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Отже, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Невиконання цього обов`язку, якщо результатом такого невиконання є нанесення шкоди іншим особам, тягне за собою відшкодування власником збитків.

Таким чином, встановивши, що позивач довів розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивача, суд дійшов до висновків, що завдана позивачу шкода підлягає відшкодуванню відповідачем.

Відповідач та її представник не спростували належними та допустимими доказами вини відповідача у залитті квартири позивача, клопотання про проведення відповідних судових експертиз, зокрема на предмет визначення причин залиття квартири позивача, розміру збитків, тощо, не заявляли та не надали інших доказів щодо розміру спричиненої позивачу майнової шкоди, хоча це є їх процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки її частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування (постанова ВС від 27 грудня 2019 року по справі № 686/11256/16-ц).

Тому вимоги в частині відшкодування шкоди, завданої внаслідок затоплення квартири позивача, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Позивачем також заявлено вимоги про відшкодування витрат на оплату за послуги експерта за проведення експертизи в сумі 5000,00 грн. (а.с. 11-15), що підлягають відшкодування відповідачем, оскільки знаходяться в причинному зв`язку із спричиненою шкодою, а оскільки саме висновком експертного дослідження встановлено суму матеріальної шкоди, спричиненої позивачу внаслідок винними діями відповідача, а тому на підставі п.1 ч.2 ст. 22 та ст. 1166 ЦК України ці витрати підлягають відшкодуванню.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 992,40 грн., сплачений нею при подачі позову (а.с.1), тому суд з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідачів на користь позивача.

Відповідно до ч. ч. 1-4статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За правилами п. 1 ч. 2ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

До закінчення судових дебатів представник позивача просив усі судові витрати покласти на відповідача.

Так, судом встановлено, що позивачем ОСОБА_4 23 лютого 2022 року укладено договір про надання правової допомоги з адвокатом Примаковим К.О. Відповідно до акту про прийняття-передачі наданих послуг, адвокат Примаков К.О. надавав клієнтові ОСОБА_4 послуги відповідно до Договору про надання правової допомоги від 23.02.2022 року, вартість наданих послуги з надання правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги від 23.02.2022, укладеним між адвокатом Примаковим К.О. та ОСОБА_4 , становить 6000,00 гривень.

Частинами 5-6 статті 137 ЦПК України визначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України відповідач не заявляв клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, з підстав неспівмірності витрат та не виконав обов`язку доведення неспівмірності витрат.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частинах 4-5статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи, відповідачем не надано.

Відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Таку позицію викладено в постановах Верховного Суду від 29.03.2018 р. у справі № 907/357/16, від 18.12.2018 р. у справі №910/4881/18, від 08.04.2019 р. у справі № 922/619/18.

Клопотання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу від відповідача до суду не надходило.

Крім того, за змістом пункту 1 частини 2статті 137 ЦПК України визначена процедура відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх фактично сплачено стороною на момент вирішення судом питання про розподіл судових витрат, чи тільки має бути сплачено.

На думку суду, відсутність доказів оплати вказаних послуг не свідчить про наявність підстав для відмови у задоволенні заяви позивача, враховуючи позицію ВС, що викладена у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 21 січня 2021 року у справі №280/2635/20, від 19 травня 2021 року у справі № 754/12116/18.

Таким чином, судом встановлено, що представником позивача надано до суду належні докази на підтвердження витрат на професійну правову допомогу, які має сплатити позивач у заявленому розмірі, як зокрема, докази щодо обсягу наданих послуг та виконаних робіт, переліку складових наданих послуг, акт виконаних робіт, у зв`язку із чим, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність витрат на правничу допомогу по даній справі в розмірі 6000,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 23, 319, 386, 1166, 1167 України, ст.ст. 10, 12,13, 141, 263, 265 ЦПК України,суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Незалежності України" про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_6 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , адреса АДРЕСА_1 грошові кошти за заподіяну матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири в сумі 29044 (двадцять дев`ять тисяч сорок чотири) гривні 16 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_6 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , адреса АДРЕСА_1 грошові кошти в сумі 5000 (п`ять тисяч ) гривень 00 копійок за проведення експертного будівельно-технічного дослідження, витрати на правову допомогу в розмірі 6000 (шість тисяч) гривень 00 копійок, та судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві ) гривні 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 08 липня 2022 року.

Суддя: Н. О. Сарат