Дата документу 17.02.2022 Справа № 336/4364/21
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 336/4364/21Головуючий у 1-й інстанції Зарютін П.В. Повний текст рішення складено 17.09.2021 року.
Пр. № 22-ц/807/232/22Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кримської О.М., Маловічко С.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС-БЕЗПЕКА І Б» про стягнення боргу по заробітній платі та порушення умов оплати праці

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом (а.с. 1-4), в якому просив стягнути з відповідача на свою користь недоплату за понаднормово відпрацьований час та нічний час у розмірі 62100,00 грн. та індекс інфляції за несвоєчасну виплату заробітної плати у розмірі 9499,20 грн.

В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що з 01.02.2019 року по теперішній час позивач працює охоронником на ТОВ «БЕЗНЕС-БЕЗПЕКА І Б» в ТЦ «Амстор», що знаходиться за адресою в м. Запоріжжі по вул. Перемоги, буд. 64. З моменту працевлаштування і по теперішній час позивач є особою з інвалідністю 2 групи (загальне захворювання) довічно. Графік роботи позивача проходить в режимі сутки відпрацьованого часу на двоє суток відпочинку. Цей графік роботи є незмінним та витримується до теперішнього часу без жодних змін. У відповідності до режиму вказаного графіку працівники охорони мають відпрацьований час понаднормово.

Так, у відповідності до ст. 50 КЗпП України норма відпрацьованого часу найманим робітником має становити 40,0 годин на неділю. На місяць ця норма становить 160 годин відпрацьованого часу. Між тим, фактично місячний графік відпрацьованого часу по охороні ТЦ «Амстор» становить 10 змін по 24 години, що становить 240 годин відпрацьованого часу на місяць. Таким чином, понаднормово перевищення відпрацьованого часу становить 80 годин робочого часу в місяць.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Зарютіна П.В. (а.с. 8).

Ухвалою суду першої інстанції від 08 червня 2021 року (а.с. 10) відкрито провадження у цій справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2021 року (а.с. 24-26), з урахуванням ухвали суду першої інстанції про виправлення описки від 15 вересня 2021 року (а.с.27), у задоволенні позову позивача ОСОБА_1 у цій справі відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, позивач ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 30-31) просив рішення суду першої інстанції у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кримську О.М. та Маловічко С.В. (а.с. 34).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито (а.с. 52), дану справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 1 ЦПК України (а.с. 53).

За змістом ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідач ТОВ «БІЗНЕС-БЕЗПЕКА І Б» не скористалось своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу позивача у встановлений апеляційним судом строк з 20.12.2021 року (поштове повідомлення - а.с. 55) та станом на час її розгляду апеляційним судом взагалі.

Однак, за змістом ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 у цій справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В силу вимог ст. 258 ч. 1 ЦПК України судовими рішення є: … рішення, постанови…

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі у цій справі, керувався ст.ст. 1-4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 258, 263-265 ЦПК України, та виходив із необґрунтованості та недоведеності позовних вимог позивача у цій справі.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а рішення суду першої інстанції таким, що ухвалено із додержанням вимог закону, є правильним та законним.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі відповідає.

Так, судом першої інстанції було правильно встановлено, що ОСОБА_1 працював охоронником на ТОВ «БІЗНЕС-БЕЗПЕКА І Б» в Торгівельному центрі «Амстор», що знаходиться за адресою в м. Запоріжжі по вул. Перемоги, 64 (довідка, а.с. 7).

У відповідності до положень ст.106 КЗпП України за погодинною системою оплати праці робота в надурочний час оплачується в подвійному розмірі годинної ставки.

У відповідності до положень ст.108 КЗпП України робота працівника у нічний час оплачується у підвищеному розмірі не нижче 20 відсотків тарифної ставки за кожну годину роботи у нічний час.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При цьому, судом першої інстанції було правильно встановлено, що, як зазначено у позові, cтавка оплати робочого часу по охороні об`єкту на підприємстві відповідача становить 25,00 грн. на годину, посадовий оклад охоронця на підприємстві відповідача у теперішній час становить 6000,00 грн. на місяць, фактично місячний графік відпрацьованого часу по охороні ТЦ «Амстор» становить 10 змін по 24 години, що становить 240 годин відпрацьованого часу на місяць, а позивач працює з 01.02.2019 року по момент звернення до суду, графік його роботи проходить в режимі доба відпрацьованого часу на дві доби відпочинку.

Натомість, позивач, обґрунтовуючи власні вимоги, лише обмежився своїми поясненнями щодо вищевказаних обставин, якими обґрунтував висунуті вимоги, не надавши суду про вказане жодних належних та допустимих доказів, окрім вищевказаної довідки (а.с. 7), у зв`язку із чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позов позивача у цій справі не підлягає задоволенню, зважаючи на зроблену під час судового розгляду заяву представника позивача про обізнаність щодо власних процесуальних прав та обов`язків.

Доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 дублюють доводи позовної заяви позивача у цій справі, яким суд першої інстанції вже надав належну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Ці доводи є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію позивача, викладену в його позові (а.с. 1-4), яку він та його представник вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

Позивач ОСОБА_1 приймав участь у цій справі не особисто, а через свого представника адвоката Гуртовенка П.А., що узгоджується із вимогами ЦПК України(а.с. 13-14).

Адвокат Гуртовенко П.А., який в силу своєї професії є особою, обізнаною у галузі права, у цій справі представляв інтереси ОСОБА_1 не за призначенням (безоплатна правова допомога), а саме за договором про надання правової допомоги б/н від 02.06.2021 року (ордер а.с. 19).

Згідно із протоколом судового засідання від 13.09.2021 року (а.с.20-21) у суді першої інстанції, на які зауваження стороною позивача не подавались (належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні), прямо зазначено:

10. 14:16:39 Представник позивача: ОСОБА_2 . Права зрозумілі

12. 14:17:12 Представник позивача: ОСОБА_2 . На позові наполягає, пояснення, зазначені в позові, підтримую. Усних доповнень немає.

15. 14:20:16 Представник позивача: Гуртовенко П.А. Доповнень не має.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції, на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяв повному та всебічному з`ясуванню обставин цієї справи.

Проте, позивач ОСОБА_1 особисто чи через свого представника ОСОБА_2 будь-яких клопотань про витребування будь-яких доказів у будь - кого з будь-яких підстав, якщо мав будь-які труднощі в їх отриманні, у цій справі у суді першої інстанції не заявляв. Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України.

За змістом якої: «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 81 ч. 6 ЦПК України).

Підстави для звільнення від доказування позивача ОСОБА_1 , передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Позивач ОСОБА_1 та представник останнього не надали суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування позову позивача у цій справі.

Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Проте, докази, передбачені ст. 367 ч. 3 ЦПК України, у цій справі відсутні, і зокрема стороною позивача апеляційному суду не надані.

Згідно із ст. 376 ч. 3 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального судом першої інстанції, які є обов`язковою підставою для скасування або зміни рішення.

В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення.

Встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення, а також відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення по суті цієї справи.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України.

Крім того, встановлено, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні у цій справі не вирішував питання про розподіл понесених судових витрат між сторонами, пов`язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції, а тому останнє також в апеляційному порядку не переглядалось. Однак, воно може бути вирішено судом першої інстанції у подальшому за власною ініціативою або за заявою учасників цієї справи в порядку, передбаченому ст. 270 ЦПК України.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі або ж його зміни.

Також, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови позивачу ОСОБА_1 у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі, останній не має права на компенсацію за рахунок відповідача ТОВ «БІЗНЕС-БЕЗПЕКА І Б» будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.

Крім цього, позивач ОСОБА_1 , як особа з інвалідністю 2 групи довічно (пенсійне посвідчення, копія а.с.7 зворот) в силу вимог закону був звільнений від сплати судового збору при подачі вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі.

Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови апеляційним судом у цій справі складений 17.02.2022 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кримська О.М.Маловічко С.В.