ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 631/806/21 Головуючий суддя І інстанції Трояновська Т. М.
Провадження № 22-ц/818/3667/22 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи у спорах, що виникають із сімейних відносин, з них/
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року м. Валки.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Яцини В.Б.,

суддів колегії: Бурлака І.В., Котелевець А.В..

за участю секретаря судового засідання Супрун Я.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 08 вересня 2022 року, ухвалене у складі головуючого судді Трояновської Т.М., по цивільній справі №631/806/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства та виключення запису про особу, як батька з актового запису про народження, та

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якій просив виключити відомості про його батьківство з актового запису № 66 від 08 червня 2016 року, про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного Нововодолазьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Позов мотивовано тим, що 29 серпня 2015 року сторони у справі уклали шлюб, під час перебування у якому у подружжя ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька. Народження дитини було зареєстровано у Нововодолазькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 66.

Як вказав ОСОБА_1 реєстрація народження доньки була здійснена відповідачем самостійно, без його відома, оскільки його колишня дружина ОСОБА_2 з невідомих причин відразу після народження дитини пішла з нею проживати до своїх батьків. Позивач був записаний батьком дитини на підставі частини 1 статті 122 Сімейного кодексу України.

Шлюб між сторонами фактично припинився та відповідно до рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 17 листопада 2017 року шлюб між сторонами було розірвано. Крім того, як вказав ОСОБА_1 згідно рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 20 вересня 2016 року він сплачує на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки, а також на підставі рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 20 грудня 2016 року сплачував аліменти на утримання дружини (відповідача) до досягнення дитиною трирічного віку. Майже з самого народження дитини, відповідачка ОСОБА_2 не дозволяла йому побачення з донькою, у зв`язку з чим за його заявою розпорядженням Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області від 19 червня 2017 року було встановлені дні для побачення з дитиною, але коли позивач приїжджав до відповідача, остання перешкоджала їх спілкуванню з дитиною та вчиняла сварки. Вказані дії колишньої дружини призвели до того, що ОСОБА_1 перестав їздити до донька аби не нашкодити її психологічному стану.

Вказує, що у листопаді 2020 року ОСОБА_2 , звернулась до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав через те, що позивач не приймає участі у вихованні дитини. З березня 2021 року позивач почав знову навідувати доньку в присутності відповідача. Проте ОСОБА_2 відмовлялась надавати доньку на прогулянку та навіть фотографуватися з нею. Така поведінка відповідачки остаточно переконала позивача, що він не є біологічним батьком дитини, що й змусило останнього звернутися до суду з даним позовом.

04 листопада 2021 року до суду був поданий відзив ОСОБА_2 на позовну заяву ОСОБА_1 відповідно до якого відповідач просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та вирішити питання щодо відшкодування судових витрат.

У своєму відзиві відповідачка підтвердила те, що вони з позивачем з 29 серпня 2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який фактично припинився за його офіційного розірвання відповідно до рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 17 листопада 2017 року. Від даного шлюбу у подружжя народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка постійно проживала разом із відповідачем від дня народження.

Як вказала ОСОБА_2 весь цей час вона мешкала окремо, при цьому позивач сплачував аліменти на її утримання та утримання дитини, що були призначенні рішеннями Нововодолазького районного суду Харківської області. Разом із тим, ОСОБА_2 заперечувала, що саме її поведінка стала підставо для висновку про те, що ОСОБА_1 не є біологічним батьком дитини. Як вказала відповідач, вона ніколи жодним чином не вчиняла перешкод для позивача у побаченнях з їх донькою, а обставини та факти, викладені ОСОБА_1 у позові в більшості випадків є неправдивими та перекрученими. На думку ОСОБА_2 враховуючи таке ставлення ОСОБА_1 до дитини та його вимоги щодо виключення запису про його батьківство з актового запису про народження доньки, останній не може бути її батьком, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Окрім іншого, відповідач вважає, що таке рішення буде відповідати інтересам дитини.

Рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 08 вересня 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено за недоведеністю.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасування рішення суду та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідачка свідомо не з`явилась для проведення призначеної судом генетичної експертизи, вона була завчасно належним чином повідомлена про час та місце проведення експертизи, що унеможливило відібрання біологічних зразків та проведення відповідної експертизи та надання позивачем відповідного доказу на підтвердження його позову.

Вказує, що нез`явлення матері разом із дитиною до експертної установи для відібрання біологічних матеріалів для проведення судово-генетичної експертизи без поважних причин свідчить про її небажання отримати точні висновки щодо походження дитини на спростування доводів позивача про оспорювання батьківства.

Зазначає, що суд навів у своїх висновках, чому він не взяв до уваги той факт, що відповідачка не заперечує проти задоволення позову, що було з`ясовано у судовому засіданні у суді першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, відповідачка просила розглянути скаргу за її відсутністю, покладаючись на розсуд суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржене рішення суду не відповідає.

Положеннями ст.ст. 122, 133 СК України презюмується: що народжена у шлюбі дитина походить від подружжя, її матір`ю є дружина, а батьком чоловік. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Згадана презумпція щодо батька може бути ним спростована відповідно до норми ст. 136 СК України, яка передбачає, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.

Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини.

Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу.

До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 29 серпня 2015 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрували шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововодолазького районного управління юстиції у Харківській області складено відповідний актовий запис за № 98, шо підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 . Після державної реєстрації шлюбу прізвище чоловіка зазначено як « ОСОБА_4 », дружини « ОСОБА_4 » (а. с. 7).

Під час перебування сторін у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 , у подружжя народилася донька ОСОБА_3 , що вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 08 червня 2016 року Нововодолазьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 66 (а. с. 6, 34).

З копії актового запису про народження № 66 від 08 червня 2016 року, складеного Нововодолазьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Харкові народилась ОСОБА_3 , батьками якої є громадяни України: батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Підставою запису відомостей про батька є актовий запис про шлюб № 98 від 29 серпня 2016 року, складений Нововодолазьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а. с. 59).

Відповідно до рішень Нововодолазького районного суду Харківської області від 20 вересня 2016 року у справі з єдиним унікальним № 631/1508/16-ц та від 20 грудня 2016 року у справі з єдиним унікальним № 631/1952/16-ц, стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та аліменти на утримання дружини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказані судові рішення набрали законної сили 30 вересня 2016 року та 30 грудня 2016 року відповідно (а. с. 8 9, 10 11).

Рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 17 листопада 2017 року у справі з єдиним унікальним № 631/380/17, яке набрало законної сили 27 листопада 2017 року, шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 29 серпня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововодолазького районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 98 розірвано (а. с. 12). Згідно вказаного рішення суду після набрання ним законної сили прізвище ОСОБА_5 змінити на « ОСОБА_6 ».

З наданої відповідачем у справі копії відповіді Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області від 20 червня 2017 року за № 02-30/1475, адресованої ОСОБА_5 , убачається, що її заяву розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, у проханні відмовлено у зв`язку із заявою ОСОБА_1 про визначення способу участі у вихованні та визначення порядку побачення з дитиною (а. с. 35).

Також сторонами у справі надані копія висновку начальника сектору реагування патрульної поліції Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області С. В. Глуздія від 05 липня 2017 року про припинення перевірки за повідомленням ОСОБА_5 щодо конфліктної ситуації між нею та чоловіком ОСОБА_1 , яка мала місце 01 липня 2017 року (а. с. 36) та відомості з офіційного вебсайту судової влади України про перебування на розгляді у Нововодолазькому районному суді Харківської області цивільної справи з єдиним унікальним № 631/881/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служби у справах дітей Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області, про позбавлення батьківських прав (а. с. 37).

Згідно ухвали Нововодолазького районного суду Харківської області від 02 грудня 2021 року у справі № 631/881/20 за вищевказаним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про позбавлення батьківських прав - провадження зупинино до набрання законної сили судовим рішенням у справі з єдиним унікальним №631/806/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства та виключення запису про особу, як батька з актового запису про народження, яка наразі переглядається судом апеляційної інстанції (https://reyestr.court.gov.ua/Review/101609554 ).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ухилилась від проведення у справі призначеної експертизи. Проте, за відсутності висновків судової молекулярно-генетичної експертизи, яка у даній категорії справ є обов`язковою для з`ясування відсутності кровного споріднення між особою осіб, записаних батьком і дитиною, що є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства по справі і підставою для виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини, - суд вважав за необхідне у задоволенні позову відмовити.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у даній категорії справ є обов`язкове проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, яка проводиться саме за клопотанням сторін та саме експертний висновок щодо відсутності кровного споріднення між особою, записаною батьком і дитиною є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства по справі і підставою для виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Проте, судом першої інстанції у даній справі помилково не було застосовано норму ст. 109 ЦПК України, яка передбачає наслідки ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, а саме: суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Спір між сторонами виник щодо відсутності кровного споріднення між особою записаною батьком і дитиною та питання пов`язаного щодо виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини.

На виконання вимог статей 103, 113 ЦПК України відповідно до предмету позову ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 10 листопада 2021 року за клопотанням позивача, проти якого заперечувала відповідач, було призначено судово-біологічну (судово-генетичну) експертизу, проведення якої доручено експертам Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України.

При цьому суд у резолютивній частині ухвали, яка була оголошена судом згідно протоколу судового засідання від 10 листопада 2021 року як позивачу, так і позивачу, зазначено про повідомлення як позивача, так і відповідачки про необхідність з`явитися разом із малолітньою дитиною ОСОБА_3 до Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України за першим викликом експерта.

Роз`яснено сторонам, що відповідно до положень статті 109 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Оплату за проведення експертизи було покладено на позивача, роз`яснено положення статті 109 Цивільного процесуального кодексу України про наслідки ухилення від участі в експертизі (а.с. 45-48).

22 грудня 2021 року за вхідним № 7345/21-вх на адресу Нововодолазького районного суду Харківської області надійшло клопотання судового експерта Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України О. Ю. Канави від 15 грудня 2021 року № СЕ-19/121-21/27977-БД про надання зразків біологічного матеріалу громадянина ОСОБА_1 , малолітньої ОСОБА_3 та громадянки ОСОБА_2 та з`явлення останніх до експертної установи 18 січня 2022 року у період часу з 10 години 00 хвилин по 11 годину 00 хвилин (а. с. 60 62).

Копію вказаного клопотання судового експерта було вручено під особистий підпис ОСОБА_2 29 грудня 2022 року та ОСОБА_1 31 грудня 2022 року (а. с. 64).

09 лютого 2022 року за вхідним № 863/22-вх на адресу Нововодолазького районного суду Харківської області надійшло повідомлення судового експерта Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України О. Ю. Канави від 31 січня 2022 року № СЕ-19/121-21/27977-БД про неможливість проведення експертизи через те, що 18 січня 2022 року до відділу біологічних досліджень та обліку Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України для відбору зразків для проведення молекулярно-генетичної експертизи з`явився громадянин ОСОБА_1 , громадянка ОСОБА_2 та малолітня ОСОБА_3 не з`явились. Станом на 31 січня 2022 року зразки біологічного матеріалу вказаних осіб до Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України не надходили (а. с. 65 66).

Вищенаведене свідчить, що відповідач будучи завчасно належним чином повідомленою про час та місце проведення експертизи, до Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України разом із малолітньою дитиною свідомо не з`явилася для її проведення, що унеможливило відібрання біологічних зразків та проведення відповідної експертизи.

Відповідачка не надала до суду відомостей та відповідних доказів про поважні причини її неявки та дитини для проведення вищевказаної судової експертизи.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 89 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку при оспорюванні батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.

Згідно з частиною четвертою, пунктами 3-5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

У частині першій статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд першої інстанції правильно зазначив, про обов`язок надати відповідні висновки судово-медичної експертизи покладається на позивача, однак всупереч вказаним нормам ст.ст. 2, 44, 109 ЦПК України не надав належної оцінки процесуальній поведінці відповідачки, яка діючи умисно, позбавила позивача надати належний доказ своїх позовних вимог відповідні висновки судово-медичної (молекулярно-генетичної). Тому, суд мав усі законні підстави для застосування правової фікції щодо доведеності факту, встановленню якого умисно перешкоджала інша сторонами, як це передбачено вказаною нормою ст. 109 ЦПК України.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідач, яка була достовірно обізнана про дату, час та місце розгляду справи судом першої інстанції, належним чином повідомлена експертною установою про дату, час та місце проведення судово медичної молекулярно-генетичної експертизи (експертизи ДНК), не з`явилася для забору біологічних зразків разом із дитиною, що свідчить про її ухилення від проведення зазначеної експертизи з метою встановлення істини у справі.

Нез`явлення відповідача разом із дитиною до експертної установи для відібрання біологічних матеріалів для проведення судово-генетичної експертизи свідчить про її небажання отримати точні висновки щодо походження дитини на спростування доводів позивача про його батьківство щодо дитини. Судом першої інстанції було вжито належних процесуальних заходів з метою проведення судово медичної молекулярно-генетичної експертизи (експертизи ДНК) та забезпечення участі відповідача разом із дитиною у її проведенні.

Відповідач не довела наявність поважних підстав, які перешкоджали їй з`явитися разом із дитиною до експертної установи для забору відповідних зразків її та дитини. Вказані дії та бездіяльність відповідача, що призвели до неможливості проведення експертизи, дають суду апеляційної інстанції підстави для визнання факту, який відповідачем не заперечується, та встановити факт, з урахуванням інших доказів.

З огляду на вищевказане колегія суддів з урахуванням умисного ухиленні відповідачки від забезпечення явки дитини для проведення призначеної судом судової експертизи, що унеможливило проведення судової експертизи та встановити відсутність кровного (генетичного) споріднення між позивачем та дитиною, відповідно до ст. 109 ЦПК України, зміст якої їй було роз`яснено судом першої інстанції, - вважає доведеним відсутність кровного споріднення між позивачем ОСОБА_1 та дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та що він не є біологічним батьком цієї дитини.

З урахуванням цього висновку та з огляду на поведінку відповідачки, яка після народження дитини разом з нею виїхала до своїх батьків та не підтримувала шлюбних відносин з позивачем, з яким за рішенням суду розірвала шлюб та у відзиві на позов не заперечила проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 (а.с, 30), колегія суддів вважає позовні вимоги доведеними.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, у зв`язку з чим відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України скасовує рішення суду з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та приймає нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до норми ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі задоволення позову - на відповідача.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381, 382, 389 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 08 вересня 2022 року Скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства та виключення запису про особу, як батька з актового запису про народження задовольнити.

Виключити з актового запису за № 66 про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 08.06.2016 року у Нововодолазькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області відомості про батька ОСОБА_1 , громадянина України.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2396 грн 60 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 05 грудня 2022 року.

Головуючий: В.Б. Яцина.

Судді: І.В. Бурлака.

А.В. Котелевець.