Номер провадження: 22-ц/813/2113/22
Головуючий у першій інстанції Калашнікова О. І.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у м. Одесі справу за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чорномор-5» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2020 року по цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чорномор-5» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

07 серпня 2020 року ОСББ «Чорномор-5» звернувся до Київського районного суду м. Одеси з вимогами ухвалити рішення про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 135283,02 грн. разом з інфляційними втратами та 3% річних від суми прострочення платежів, що в загальній сумі складає 147376,09 грн (а.с. 1-6).

25 листопада 2020 року рішенням Київського районного суду м. Одеси (головуючий-суддя Калашнікова О.І.) позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чорномор-5» до ОСОБА_1 , Холодова ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги залишено без задоволення (а.с. 142).

30 грудня 2020 року засобами поштового зв`язку до Київського районного суду м. Одеси надійшла апеляційна скарга від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чорномор-5» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2020 року. Апелянт зазначає, що не погоджується з винесеним рішенням суду та вважає його незаконним та поверхневим. На думку апелянта, при винесенні оспорюваного рішення судом було порушено норми матеріального права, не було в повній мірі здійснено дослідження доказів та взято до уваги всіх обставин справи, що призвело до винесення рішення, яке суперечить нормам законодавства. Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чорномор-5» мотивує тим, що суд в оскаржуваному рішенні посилається на Закон України «Про житлово-комунальні послуги», проте даний закон втратив чинність. Також, сторона апелянта вважає, що нею було подано до суду всі необхідні докази, що встановлюють та підтверджують розмір заборгованості відповідачів та всі складові, на підставі яких такий розрахунок заборгованості був проведений. На думку апелянта, суд першої інстанції не звернув уваги на дані обставини та неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи. Апелянт вважає, що посилання суду на ненадання статуту, як на підставу відмови в позові є безпідставним та незаконним, оскільки факт надання послуги з управління багатоквартирним будинком безпосередньо ОСББ «Чорномор-5» підтверджується доказами, що наявні в матеріалах справи. Апелянт просить скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чорномор-5» задовольнити в повному обсязі. Стягнути з відповідача солідарно на користь позивача судові витрати. Поновити строк на апеляційне оскарження (а.с.153-157).

30.04.2021 представник відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_5 подав відзив на апеляційну скаргу. Представник відповідачів зазначив, що позивач пропустив строк позовної давності на звернення до суду з відповідними вимогами. Також представник зауважує, що обґрунтований розрахунок заборгованості за які саме житлово-комунальні послуги зобов`язані сплачувати відповідача відсутній; договори між ОСББ «Чорномор-5» та як виконавцем послуги з управління багатоквартирним будинком та відповідачами ніколи не укладались; ненадання ОСББ «Чорномор-5» статуту унеможливлює встановлення того, що саме він самостійно здійснює функції управителя і виступає колективним замовником комунальних послуг. Тому представник відповідачів просить суд залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції без змін.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи з незалежних від суду причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав Статут, внаслідок чого встановити, що ОСББ «Чорномор-5» самостійно здійснює функції управителя і виступає колективним замовником комунальних послуг суд не мав можливості. При цьому, суд першої інстанції зазначив, що в даній справі суд не отримав доказів щодо предмету спору: за які саме житлово-комунальні послуги позивач вимагає стягнути заборгованість з відповідачів, на підставі яких тарифів розрахована заборгованість по сплаті комунальних послуг. Тому суд вирішив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційний суд, відмовляючи в задоволенні апеляційної скарги, вважає за доцільне зазначити наступне.

Фактичні обставини справи

В матеріалах справи міститься акт приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс від 08.07.2011, відповідно до якого з балансу ВАТ «Чорноморгідробуд» на баланс ОСББ «Чорномор-5» були передані активи житлового будинку, а саме дві 16-ти поверхові секції АДРЕСА_1 (а.с. 11-12).

ОСОБА_1 , ОСОБА_3 і ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності (кожному 1/3 частина) належить нежитлове приміщення №9 загальною площею 1661,1 кв.м у секції АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 25.06.2012 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради (а.с. 13-14, 15-18).

В зв`язку з тим, що ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не здійснювали оплату житлово-комунальних послуг за користування майном ОСББ «Чорномор-5» звернулись до суду з відповідним позовом.

З виписки з протоколу загальних зборів ОСББ «Чорномор-5» від 17.06.2017 вбачається, що на зборах учасники вирішили затвердити розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території з 01.07.2017 в таких розмірах: 5,6 секції 4,10 грн за 1 кв.м. загальної площі квартири, нежитлові приміщення 2,20 грн за 1 кв.м. загальної площі (а.с. 64).

Відповідно до витягу з протоколу загальних зборів ОСББ «Чорномор-5» від 18.10.2019 затверджений розмір платежів на утримання будинку та прибудинкової території в таких розмірах: 5,6 секції 6,58 грн за 1 кв.м. загальної площі, нежитлові приміщення 3,11 грн за 1 кв.м. загальної площі. На вказаних зборах вирішено здійснити диспетчеризацію ліфтів в компанії «Одесаліфт» за кошти співвласників будинку (пропорційно кількості квартир по кожній секції), відобразивши витрати в платіжних рахунках за жовтень 2019 року). Також вирішено ініціювати процес оформлення дозвільної документації на облаштування прибудинкової території ОСББ «Чорномор-5» щодо встановлення огорожі та організації охорони території. Включено в платіжні квитанції жовтня 2019 року витрати на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та вишукувальних робіт відповідно наданого кошторису (а.с. 65).

На підтвердження своїх вимог позивач надав до суду Тимчасовий договір на послуги водовідведення та водопостачання № 5112/1 від 05.08.2010, за умовами якого ТОВ «Інфоксводоканал» (постачальник) та ОСББ «Чорномор-5» (споживач), який діє на підставі статуту домовились про те, що постачальник надає послуги з подачі питної води на об`єкти споживача, а також з прийняття стічних вод, які скидаються споживачем в систему комунальної каналізації у відповідності до дислокацій об`єктів ОСББ «Чорномор-5» (додаток № 1). Договір діє з 05.08.2010 по 31.12.2010. Відповідно до додатку № 1 об`єкти ОСББ «Чорномор-5» у вигляді житлового будинку знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 30).

Додатковою угодою № 4312 до договору № 5112/1 сторони змінили пункт 5.3. договору та визначили, що він діє з 05.08.2010 по 31.05.2017 (а.с 31).

22.01.2018 між ТОВ «Інфокс» та ОСББ «Чорномор-5» був укладений договір № 10078 про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення. Сторони визначили, що цей договір діє протягом одного року, але автоматично пролонгується на той же термін у випадку, коли сторони за місяць до припинення терміну його дії не виявлять бажання його розірвати на підставі письмового повідомлення іншої сторони (а.с. 32-37).

Також в матеріалах справи міститься колективний договір № 10287 від 03.09.2019 про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, укладений між ТОВ «Інфокс» та ОСББ «Чорномор-5» (а.с. 38-45).

02.03.2011 між ОСББ «Чорномор-5» та ТОВ «Союз» був укладений договір № 282/ОЖ/К/90 на вивіз твердих побутових відходів (а.с. 46-49).

Додатковою угодою до вказаного договору від 01.01.2019 сторони визнали цей договір таким, що по суті відповідає моделі договору з колективним споживачем відповідно ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 у тій частині, що вводиться в дію з 01.05.2019. Також сторони вирішили доповнити п. 1 Договору № 282/ОЖ/К/90 фразою: виробник надає послуги з вивезення твердих побутових відходів в інтересах споживачів житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 . Викладений п. 7.1. договору в наступній редакції: цей Договір діє до 31.12.2020, набуває чинності з моменту підписання, а в частині грошових зобов`язань до повного їх виконання (а.с. 50).

01.04.2014 між ПП «Яровенко» та ОСББ «Чорномор-5» укладений договір підряду на технічне обслуговування ліфтів за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 51).

01.03.2018 між філією «Одесаліфт» ПАТ «Виробниче об`єднання «СТАЛЬКАНАТ-СІЛУР» та ОСББ «Чорномор-5» укладений договір № 139 про надання послуг з повного технічного обслуговування та експлуатації ліфтів в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_3 (відповідно до додатку № 1 18 ліфтів). Щомісячна плата 10992 грн (а.с. 54-57, 58). Відповідно до додаткової угоди № 1 до вказаного договору сторони обумовили щомісячну плату в розмірі 12900 грн, а також сторони визначили строк дії договору до 31.12.2019 (а.с. 59).

Також між ТОВ «Сервіс-менеджмент» та ОСББ «Чорномор-5» був укладений договір з періодичного освідування ліфтів (а.с. 61-63).

Нормативно-правова база

Відповідно до ч. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі Закон) об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна; співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники) - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. За ч. 5 цієї статті господарче забезпечення діяльності об`єднання може здійснюватися власними силами об`єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання. Згідно з ч.6 об`єднання є юридичною особою, що створюється відповідно до закону. Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками.

Відповідно до ст. 12 Закону управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання.

Згідно зі ст. 16 Закону об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання: утворювати органи управління, визначати умови та розмір плати за їхню діяльність; приймати рішення про надходження та витрати коштів об`єднання; визначати порядок користування спільним майном відповідно до статуту об`єднання; укладати договори; виступати замовником робіт з капітального ремонту, реконструкції багатоквартирного будинку; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати для виконання статутних завдань господарче забезпечення діяльності об`єднання в порядку, визначеному законом; визначати підрядника, укладати договори про управління та експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів; захищати права, представляти інтереси співвласників у судах, органах державної влади і органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності; використовувати допоміжні приміщення у багатоквартирному будинку для потреб органів управління об`єднання; встановлювати сервітути, здавати в оренду допоміжні приміщення та інше спільне майно багатоквартирного будинку.

Відповідно до ст. 17 Закону для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право: вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.

Відповідно до ст. 20 Закону частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.

За ч. 6 цієї статті для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи.

Згідно з ч. 7 цієї ж статті об`єднання оплачує холодну та гарячу воду, теплову та електричну енергію, природний газ, комунальні послуги за цінами (тарифами), встановленими для населення, крім частини таких послуг, що оплачуються власниками нежитлових приміщень.

Отже, виходячи з вище наведених положень, ОСББ може самостійно здійснювати управління багатоквартирним будинком та встановлювати відповідні внески та платежі на утримання будинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004 року залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:

1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);

3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);

4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Відповідно до ст. 1 цього Закону утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством;управитель - особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд (далі - управління будинком) і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору.

Відповідно до ст. 14 цього Закону ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 року № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги».

Згідно із пунктами 2, 3, 4 Порядку в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, з власниками (наймачами) квартир (житлових приміщень у гуртожитку) та власниками, орендарями нежитлових приміщень у житловому будинку (гуртожитку) укладається договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - договір про надання послуг). Послуги надаються з урахуванням встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг.

Розпорядженням Одеського міського голови № 30 від 24.01.2014 «Про визначення механізму щодо надання пільг та субсидій мешканцям житлових будинків, у яких створено ОСББ, ЖБК» визначені найвищі тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, встановлені рішеннями виконавчого комітету Одеської міської ради, у місті Одесі в розрізі поверховості будинків. Відповідно до додатку до цього розпорядження встановлені найвищі тарифи для багатоповерхових будинків, зокрема для 16-ти поверхового будинку встановлений тариф в розмірі 2,884 грн за 1 кв.м.

23.02.2017 розпорядженням Одеського міського голови № 126 були внесені зміни в зазначене розпорядження № 30 від 24.01.2014. Так, відповідно до додатку до розпорядження від 23.02.2017 встановлені найвищі тарифи для багатоповерхових будинків, зокрема для 16-ти поверхового будинку встановлений тариф в розмірі 4,091 грн за 1 кв.м.

Як було вище зазначено в матеріалах справи міститься виписка з протоколу загальних зборів ОСББ «Чорномор-5» від 17.06.2017, відповідно до якої на зборах учасники вирішили затвердити розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території з 01.07.2017 в таких розмірах: 5,6 секції 4,10 грн за 1 кв.м. загальної площі квартири, нежитлові приміщення 2,20 грн за 1 кв.м. загальної площі (а.с. 64).

Тобто, ОСББ «Чорномор-5» були встановлені внески на утримання будинку в межах граничного розміру, визначеного органом місцевого самоврядування. Відповідачам на праві приватної власності належить нерухоме майно у вигляді нежитлових приміщень розміром 1661,1 кв.м., отже 2,2*1661,1 кв.м.= 3654,42 грн відповідно до розрахунку саме таку суму з липня 2017 року повинні були сплачувати відповідачі на утримання будинку та прибудинкової території.

Отже, ОСББ «Чорномор-5» були встановлені тарифи на утримання будинку та прибудинкової території в розмірах та порядку, встановленому законом та підзаконними нормативно-правовими актами.

ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004 року втратив чинність 01.05.2019 з дня введення в дію Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017, крім норм, що регулюють надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, управління будинком, спорудою або групою будинків, ремонту приміщень, будинків, споруд, які втратили чинність через шість місяців з дня набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 3-1 Розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені з виконавцями таких послуг або з управителями, визначеними згідно із цим Законом, до введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуги з управління багатоквартирним будинком, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами (у тому числі щодо вивезення побутових відходів - за наявності), до дати набрання чинності договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.

Пільги та субсидії для відшкодування витрат з оплати послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій надаються протягом строку дії договорів про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Відповідно до ст. 14 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 за рішенням співвласників багатоквартирного будинку, прийнятим відповідно до закону, з виконавцем відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) укладається договір про надання комунальних послуг, а саме:

1) індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, що укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно, за умови що співвласники прийняли рішення про вибір відповідної моделі організації договірних відносин та дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку;

2) колективний договір, що укладається від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою;

3) договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем, що укладається з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір.

Співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначених цією частиною, за кожним видом комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії).

Колективний договір про надання комунальної послуги укладається з виконавцем такої послуги особою, уповноваженою на це співвласниками, від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку. Такою уповноваженою особою може бути: управитель багатоквартирного будинку; уповноважений орган управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку; правління житлово-будівельного кооперативу.

У разі укладення колективного договору до відносин між співвласниками багатоквартирного будинку та уповноваженою співвласниками особою застосовуються положення Цивільного кодексу України про доручення, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Колективний договір про надання комунальних послуг підписується на умовах, визначених у рішенні співвласників (уповноваженого органу управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку), та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками.

Як було вище зазначено, позивачем в інтересах співвласників багатоквартирного будинку були укладені договори на утримання будинку та прибудинкової території (обслуговування ліфтів, їх повірка, вивезення побутових відходів тощо).

Отже, з введенням в дію ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 року змінився порядок формування ціни на житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території, в зв`язку з чим позивачем були змінені розміри відповідних платежів, що затверджено протоколом загальних зборів ОСББ «Чорномор-5» від 18.10.2019, відповідно до витягу з якого затверджений розмір платежів на утримання будинку та прибудинкової території в таких розмірах: 5,6 секції 6,58 грн за 1 кв.м. загальної площі, нежитлові приміщення 3,11 грн за 1 кв.м. загальної площі. Отже 3,11*1661,1 кв.м.= 5166,02 грн відповідно до розрахунку саме таку суму з жовтня 2019 року повинні були сплачувати відповідачі на утримання будинку та прибудинкової території.

Таким чином, позивач - ОСББ «Чорномор-5» мав право встановлювати внески та платежів для співвласників будинку на утримання будинку та прибудинкової території, що прямо передбачено ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСББ «Чорномор-5», код ЄДР 37008707 зареєстровано 02.03.2010 та на теперішній час здійснює свою діяльність.

Вказані обставини не оспорювались сторонами в процесі розгляду справи. Відомості щодо оспорення повноважень ОСББ «Чорномор-5», його статусу, оспорення рішень загальних зборів ОСББ «Чорномор-5» в матеріалах справи відсутні та сторонами до суду не подавались. Інформація щодо оскарження або визнання недійсними рішень загальних зборів від 17.06.2017 або від 18.10.2019 щодо встановлення розміру внесків та платежів на утримання будинку та прибудинкової території відсутня.

Надані позивачем докази, зокрема, договори обслуговування житлового будинку, в якому відповідачам належить нежитлове приміщення розміром 1661,1 кв.м., підтверджують факт здійснення ОСББ «Чорномор-5» представництва інтересів співвласників будинку з утримання будинку та прибудинкової території.

В зв`язку з наведеним, в контексті обставин даної справи, доказів, наданих сторонами, враховуючи положення діючого законодавства, висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на відсутність статуту позивача є помилковим. Висновок суду першої інстанції щодо відсутності доказів щодо того, за які саме житлово-комунальні послуги позивач вимагає стягнути заборгованість спростовується матеріалами справи. А висновок щодо відсутності тарифів на основі яких була розрахована заборгованість є передчасним. Отже, враховуючи вище наведені положення законодавства, яке регулює спірні правовідносини, співвласники об`єднання багатоквартирного будинку повинні сплачувати відповідні внески на утримання будинку та прибудинкової території. У випадку невиконання вказаних обов`язків ОСББ має право звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості зі співвласників-споживачів відповідних комунальних послуг, що прямо передбачено законом. З огляду на вказане, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження у відповідній частині, а тому апеляційний суд скасовує оскаржуване рішення та ухвалює нове про часткове задоволення позовних вимог.

З наданого позивачем розрахунку за період з травня 2012 року по серпень 2020 року вбачається, що відповідачі здійснювали оплату житлово-комунальних послуг, однак не в повній мірі, в результаті чого утворилась заборгованість. Тому позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Вирішуючи питання щодо розміру та періоду, за який підлягає стягненню заборгованість апеляційний суд виходить з наступного. На підтвердження встановленого розміру внесків позивач надав до суду тільки два витяги з рішень загальних зборів, зокрема від 17.06.2017 року та від 18.10.2019 року. За період з травня 2012 року по червень 2017 року жодних доказів щодо розміру встановлених внесків та матеріалів на підтвердження факту їх встановлення у встановленому законом порядку позивач до суду не надав. В зв`язку з наведеним, позовні вимоги про стягнення заборгованості за вказаний період не підлягають задоволенню.

З розрахунку, наданого позивачем вбачається, що за період з липня 2017 року по липень 2020 року нараховано 150 329,54 грн. За цей же період відповідачами сплачені грошові кошти в сумі 59 706,42 грн. Отже, з відповідачів підлягає стягненню заборгованість за вказаний період в сумі 90623,12 грн.

При цьому, як роз`яснив Верховний суд України в постанові від 04 листопада 2015 року в справі №6-734цс15 правове регулювання правовідносин власників житлового приміщення належного їм на праві приватної власності, здійснюється на підставі норм ЦК, які регулюють правовідносини з права власності. Положення стст.160 та 162 ЖК УРСР поряд з положеннями гл.58 ЦК регулюють правовідносини з найму житлового приміщення, тобто речові права на чуже майно, а тому зазначені норми права не підлягають застосуванню до правовідносин з утримання власниками належного їм на праві приватної власності майна, зокрема щодо сплати комунальних послуг.

Отже, співвласники відповідають за несплату житлово-комунальних послуг в рівних частках.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, з врахуванням остаточної суми, яка підлягає стягненню, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню 3% річних на суму 3508,41 грн та 4590 грн інфляційних витрат.

Будь-яких спростувань щодо розрахунку заборгованості чи альтернативного розрахунку відповідачами не надавалось, так само як і будь-яких доказів сплати заборгованості, яку просить стягнути позивач.

За ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Змагальність цивільного процесу передбачає активну процесуальну позицію сторін в справі та, відповідно, покладає обов`язки на учасників подавати докази, клопотання, заяви, вчиняти відповідні процесуальні дії з метою доведення власної позиції та спростування позиції опонента. Роль суду за концепцією змагального процесу полягає у балансуванні інтересів сторін, сприянні в реалізації процесуальних прав та обов`язків учасників справи тощо. При цьому суд наділяється активною процесуальною позицією лише в деяких виключних випадках з огляду на характер та предмет спору. В інших випадках за загальним правилом саме на сторони покладається обов`язок вчинення процесуальних дій з метою доведення відповідної позиції.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ч.ч. 3-5 цієї статті докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

За ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Щодо інших доводів апеляційної скарги. Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції послався на положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги»№ 1875-IV від 24.06.2004 року, який був нечинний на момент розгляду справи відхиляються апеляційним судом з огляду на таке.

За обставинами даної справи позивач звернувся до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість за період з травня 2012 року по липень 2020 року.

Як було зазначено ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004 року втратив чинність 01.05.2019 з дня введення в дію Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017, крім норм, що регулюють надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, управління будинком, спорудою або групою будинків, ремонту приміщень, будинків, споруд, які втратили чинність через шість місяців з дня набрання чинності цим Законом.

Отже, підлягає застосуванню той нормативно-правовий акт, який був чинний на момент існування спірних правовідносин. В даному випадку протягом періоду часу, за який позивач просить стягнути заборгованість, спочатку діяв ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004 року, а потім - з 01.05.2019 - ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017, за виключенням положень щодо утримання будинку. Відтак, положення вказаних нормативно-правових актів підлягають застосуванню в частині відповідних періодів.

Посилання представника відповідачів в відзиві на апеляційну скаргу щодо застосування строків позовної давності не приймаються до уваги апеляційним судом, оскільки жодних заяв про застосування строку позовної давності в суді першої інстанції відповідачі не заявляли в зв`язку з чим на стадії апеляційного розгляду справи апеляційний суд позбавлений можливості приймати відповідну заяву. Іншим доводам апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу апеляційним судом була надана оцінка, що вище відображено.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, оскільки апеляційний суд дійшов висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по суті з частковим задоволенням позовних вимог, з відповідачів в рівний частках на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно заявленим позовним вимогам, а саме за подання позовної заяви в сумі 2111,87 грн та за подання апеляційної скарги в сумі 1407,9 грн.

Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі RuizTorija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною. Більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Таким чином, враховуючи вище наведене, оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, апеляційний суд на підставі ст. 375 ЦПК України залишає без задоволення апеляційну скаргу та без змін оскаржуване рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чорномор-5» - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2020 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чорномор-5» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3 ) в рівних частках на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чорномор-5 (ЄДР 37008707) заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 90623,12 грн, 3% річних в сумі 3508,41 грн та 4590 грн інфляційних витрат, а в цілому на суму 98721,53 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3 ) в рівних частках на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чорномор-5 (ЄДР 37008707) судовий збір за подання позовної заяви в сумі 2111,87 грн та за подання апеляційної скарги в сумі 1407,9 грн.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

21.02.2022 року м. Одеса