Ухвала

11 липня 2022 року

м. Київ

справа № 301/600/20

провадження № 61-6115ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Воробйової І. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 02 грудня 2020 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 16 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Кам`янської сільської ради Іршавського району, Товариства з обмеженою відповідальністю «Землемір» і Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання протиправними дій по розробленню технічної документації із землеустрою, та визнання незаконними і скасування рішень сільської ради,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 02 грудня 2020 року

апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 13 серпня 2020 року визнано неподаною та повернуто.

Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 13 серпня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 , задоволено частково.

Скасовано рішення XV-ої сесії VII-го скликання Кам`янської сільської ради Іршавського району від 18 грудня 2017 року, яким затверджено Проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування індивідуального житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1082 га (кадастровий номер :09:001:0080), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; рішення ХХХ-ої сесії VІІ-го скликання Кам`янської сільської ради Іршавського району від 17 грудня 2019 року, яким затверджено Проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування індивідуального житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1142 га (кадастровий номер :09:001:0130), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; державну реєстрацію земельних ділянок АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , де кадастровий номер :09:001:0080 земельної ділянки № НОМЕР_1 та кадастровий номер :09:001:0130 земельної ділянки № НОМЕР_2 . У задоволенні інших позовних вимог, відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 16 лютого 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 від імені якого діє адвокат Пуканич Е. В., задоволено.

Рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 13 серпня 2020 року в частині задоволення позовних вимог про скасування рішення ХХХ-ої сесії VІІ-го скликання Кам`янської сільської ради Іршавського району від 17 грудня 2019 року, про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування індивідуального житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1142 га (кадастровий номер :09:001:0130), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та державну реєстрацію земельної ділянки АДРЕСА_2 , де кадастровий номер :09:001:0130, скасовано та постановлено в цій частині позовної вимоги у справі нове судове рішення про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У червні 2022 року до Верховного Суду ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій заявник просить скасувати ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 02 грудня 2020 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 16 лютого 2022 року та повернути справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого статтею 390 ЦПК України.

Заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Закарпатського апеляційного суду від 02 грудня 2020 року та постанови Закарпатського апеляційного суду від 16 лютого 2022 року, посилаючись на те, що не отримував вищезазначених рішень суду.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третійстатті 394 цього Кодексу.

Вищезазначені доводи щодо поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження не можна визнати поважними, так як відсутні докази того, що суд апеляційної інстанції у порядку статті 272 ЦПК України

не надсилав копії судових рішень на адресу заявника. Крім того, заявник зобов`язаний слідкувати за рухом справи, так як обов`язок подати касаційну скаргу у передбачений статтею 390 ЦПК України строк покладено саме на учасника справи. Отримання судового рішення пізніше може свідчити про штучне збільшення строку для оскарження.

В контексті вимог статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Незважаючи на те, що поновлення строку на оскарження судового рішення перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, проте, навіть за таких умов не є необмеженим, то суди повинні перевіряти наявність поважних причин для поновлення строку на оскарження судового рішення.

У рішенні від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони в розумні інтервали мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Отже, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Згідно частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

А тому, заявникові необхідно надати докази поважності пропуску строку на касаційне оскарження ухвали Закарпатського апеляційного суду від 02 грудня 2020 року та постанови Закарпатського апеляційного суду від 16 лютого 2022 року.

У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої цієї статті становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому за подання касаційної скарги на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 02 грудня 2020 року особа, яка подала касаційну скаргу, має сплатити 496,20 грн.

Враховуючи, що позов містить дві вимоги немайнового характеру заявник за подання касаційної скарги на постанову Закарпатського апеляційного суду від 16 лютого 2022 року має сплатити 3 363,20 грн (840,80 грн * 2 вимоги * 200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або сплачено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДР: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007; ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: Судовий збір (Верховний Суд, 055).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга ОСОБА_1 не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Так, заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 02 грудня 2020 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 16 лютого 2022 року, залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Воробйова