Справа № 521/9360/22
Провадження № 2-о/521/188/22
УХВАЛА

про самовідвід судді

07 липня 2022 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Мирончук Н.В., перевіривши матеріали цивільної справи № 521/9360/22 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

У своїй заяві ОСОБА_1 просить суд: «Встановити факт володіння мною, ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ), на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯБ № 295779 від 06.10.2005 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на праві постійного користування землею, договорів оренди землі за № 87 земельною ділянкою № НОМЕР_2 площею 0,0244 га з цільовим призначенням (використанням) земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з межами та конфігурацією визначеними у кадастровому плані складеному ФОП ОСОБА_2 заточками 1-2-3-4-5-14-13-6-7-8-9-10-11-12 та земельною ділянкою № НОМЕР_3 площею 0,0119га, цільове призначення (використання) земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства з межами та конфігурацією визначеними у кадастровому плані, складеному ФОП ОСОБА_2 за точками 5-6-13-14-5.»

При вивченні матеріалів справи, суддею встановлено, що в провадженні судді Мирончук Н.В. знаходилась цивільна справа № 521/2762/20 (провадження № 2/521/1967/20) за заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державного земельного кадастру в Одеській області про встановлення факту, що має юридичне значення.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси, від 26.08.2020 року, вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі.

Як вбачається зі змісту зазначеного рішення суду, спір у вказаній цивільній справі № 521/2762/20 стосувався факту володіння ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯБ № 295779 від 16.10.2005 року, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на праві постійного користування землею, договорів оренди землі за № 87.

Тобто, виходячи з вищевикладеного, суддя вже розглядала справу стосовно вказаного нерухомого майна між тими ж сторонами.

Згідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема, є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

В силу ст. 39 ЦПК України, за наявності підстав, зазначених у статтях 36, 37, 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України, самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Згідно зі ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до п. 1.1 Бангалорських принципів поведінки судді, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу.

Крім того, згідно Бангалорських принципів поведінки судді, суди повинні вселяти довіру у громадськість у демократичному суспільстві.

Оскільки, при розгляді справи, дії судді Мирончук Н.В. можуть бути сприйняті сторонами у справі, як упередженість та необ`єктивність, що може викликати недовіру до складу суду при вирішенні справи, враховуючи, що така недовіра може перешкоджати розгляду справи, а тому, відсутня можливість розгляду справи цим складом суду.

Також, як слідує з практики Європейського суду з прав людини, викладеної в рішеннях у справах "Фей проти Австрії" від 24.02.1993 року, "Білуха проти України" (заява N 33949/02) від 09.11.2006 року, важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен бути відведений або брати самовідвід.

З огляду на вказане, з метою виключення сумніву щодо об`єктивного розгляду справи та для забезпечення умов, за яких у будь-кого не виникало б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, суд вважає за необхідне заявити самовідвід.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 36, ст. 39,40,258-261 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити самовідвід судді Мирончук Н.В. в розгляді цивільної справи № 521/9360/22.

Матеріали позовної заяви передати для подальшого автоматизованого розподілу в загальному порядку, відповідно до ст. 14 ЦПК України.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: Н.В. Мирончук