КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 22-ц/824/792/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.

при секретарі Пітенко І. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою боржника ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, за участю стягувача Акціонерного товариства «УкрСиббанк», приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Ярослава Вікторовича, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 04 жовтня 2021 року в складі судді Комаревцевої Л.В.,

встановив:

08.09.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просив визнати виконавчий лист, виданий 08.06.2016 Дарницьким районним судом м. Києва по цивільній справі № 753/22568/14, в якому зазначено: «Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк» 86 453 доларів США 78 центів» таким, що не підлягає виконанню.

Посилався на ті підстави, що Дарницьким районним судом м. Києва 08.06.2016 видано виконавчий лист №753/22568/14 про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк» 86 453 доларів США 78 центів.

У виконавчому листі від 08.06.2016, що видав Дарницький районний суд м. Києва у цивільній справі №753/22568/14 номер рішення відсутній.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07 травня 2015 року по вказаній справі немає.

Відповідно до копії вступної та резолютивної частини заочного рішення суду від 07.05.2915 по цивільній справі №753/22568/14, що була додана до листа Дарницького районного суду м. Києва від 25.05.2021 №37574/21-Вих, рішення набрало законної сили 20.11.2017, що свідчить про його видачу на півтора роки раніше, ніж рішення набрало законної сили.

Згідно листа Дарницького районного суду м. Києва від 25.05.2021 №37574/21-Вих, відповідно до матеріалів вищевказаної справи (753/22568/14) 6 (шість) виконавчих листів було отримано представником АТ «УкрСиббанк» Черняк С. В. 08.06.2016, про що свідчить заява про отримання копії рішення та виконавчих листів.

Разом з тим, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Бережним Я. В. відкрито 14.04.2021 виконавче провадження №65154606 про стягнення з ОСОБА_2 86 453 доларів США 78 центів на підставі такого ж виконавчого листа від 08.06.2016 про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк» всього 86 453 долара США 78 центів, що видав Дарницький районний суд м. Києва у цивільній справі №753/22568/14, що є свідченням видачі виконавчого листа за одним рішенням у двох ідентичних примірниках.

У вересні 2017 року, після ознайомлення з матеріалами цивільної справи №753/22568/14 в приміщенні Дарницького районного суду м. Києва з`ясувалося, що повного тексту рішення у паперовому вигляді не існує.

За письмовою заяви він отримав в канцелярії Дарницького районного суду м. Києва копію вступної та резолютивної частини заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07.05.2015 з відмітко: рішення набрало законної сили 04.07.2016.

У виконавчому листі, виданому Дарницьким районним судом м. Києва 08.06.2016 у цивільній справі №753/22568/14 зазначено, що рішення набрало законної сили 06.06.2016.

Таким чином є три не співпадаючі дати вступу в законну силу вступної та резолютивної частин заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07.05.2015.

З питання фальсифікації заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07 травня 2015 року та виконавчого листа, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 08 червня 2016 року у цивільній справі №753/22568/14, Подільським РУП ГУ НП у м. Києва відкрито кримінальне провадження №0000787 від 06.05.2021.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив заяву задовольнити.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 04 жовтня 2021 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким його заяву задовольнити.

Свої доводи обґрунтовує тим, що в оспорюваному виконавчому листі відсутній номер рішення, а вказаний тільки номер справи. Судом неправильно застосовано ч. 1 ст. 369 ЦПК України та п. 2 ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», а також допущено неповне з`ясування обставин справи.

Посилання в оскаржуваній ухвалі суду про те, що: «Виконавчі листи у справі №753/22568/14 видані та оформлені відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», відтак підлягають примусовому виконанню» не відповідає дійсності, виходить за межі досліджуваних доказів, оскільки оспорюється тільки один з шести виконавчих листів, що є підставою для виключення цього абзацу з мотивувальної частини ухвали.

Оскільки в Єдиному державному реєстрі судових рішень рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07.05.2015 немає, як немає і повного його тексту, він був позбавлений можливості його оспорити, рішення суду не набуло законної сили.

Виконавчі документи перебували на виконанні у Дарницькому районному відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) та не були виконанні протягом строків, які визначає законодавство.

Так, при примусовому стягненні з ОСОБА_1 суми боргу виконавчий лист, виданий 08.06.2016, перебував на виконанні з 26.04.2017 по 14.12.2020.

При примусовому стягненні з ОСОБА_2 суми боргу виконавчий лист, виданий 08.06.2016, перебував на виконанні з 26.04.2017 по 25.06.2020.

Виконавче провадження №65154987 було відкрито тільки 14.04.2021, тобто з пропущенням строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Судом не було надано оцінки доводам заяви в тій частині, що виконавчий лист було видано на півтора роки раніше, ніж рішення по справі набрало законної сили; виконавчий лист було видано у двох ідентичних примірниках; відповідно до матеріалів справи є три не співпадаючі дати вступу в законну силу вступної та резолютивної частин заочного рішення суду; рішення суду, яке б мало описову та мотивувальну частини в матеріалах справи відсутнє, заявнику не вручалось, останнє не набрало законної сили.

У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ «УкрСиббанк» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Вважає, що твердження заявника про те, що у виконавчому листі від 08.06.2016 у цивільній справі №753/22568/14 номер рішення відсутній є помилковими, оскільки номер рішення зазначено як в самому рішенні, так і у виданих виконавчих листах.

Відсутність в Єдиному державному реєстрі судових рішень повного судового рішення не перешкоджало видачі виконавчих листів.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 липня 2021 року у справі №640/28788/10 встановлено ту обставину, що виконавчий документ відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження»; у виконавчому документі зазначено номер справи; на державного виконавця не покладено обов`язок перевіряти в Єдиному державному реєстрі судових рішень опублікування повного тексту судового рішення.

Звертає увагу, що у провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебувала на розгляді цивільна справа №753/17419/21 за заявою ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Під час розгляду встановлювалися обставини, на яких ґрунтується апеляційна скарга ОСОБА_1 , оскільки доводи заяви були аналогічними. Вказану заяву було залишено без задоволення.

Вважає, що виконавчі листи АТ «УкрСиббанк» пред`явлено у межах визначеного Законом строку.

Інші учасники справи правом надання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, дослідивши матеріали справи №753/22568/14, перевіривши законність і обґрунтованість ухвалу суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви боржника ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з її необґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 14 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Виконання рішення суду будь-якої інстанції необхідно розглядати як важливу частину «судового провадження» відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а, отже, принцип справедливого правосуддя розповсюджується і на цю стадію судового провадження.

Згідно з вимогами частини другої статті 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Заявник як на підставу для задоволення заяви посилався на те, що у виконавчому листі відсутній номер рішення, згідно з яким його було видано; в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутнє рішення, на підставі якого його було видано; виконавчий документ було видано раніше, ніж рішення по справі набуло законної сили; виконавчий лист про солідарне стягнення з боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було видано у двох ідентичних примірниках; повного судового рішення, на підставі якого було видано виконавчий лист, не існує; з питань фальсифікації заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07 травня 2015 року та виконавчого листа, виданого на його виконання 08.06.2016 у цивільній справі №753/22568/14 відкрито кримінальне провадження.

Законодавець не дав чіткого визначення «інших причин» для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у частині четвертій статті 369 ЦПК України, на яку посилався заявник у даній справі.

При цьому словосполучення «або з інших причин» стосується наприклад підстав, коли в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав.

Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Судом встановлено, що 07 травня 2015 року Дарницьким районним судом м. Києва (справа №753/22568/14) ухвалено заочне рішення про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборговані 63 871 долар США 85 центів за кредитом, 22 581 долар США 93 центів за відсотками, а всього 86 453 доларів США 78 центів за договором про надання споживчого кредиту №0 від 29 листопада 2006 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк» 106 552 грн 34 коп. нарахованої пені за прострочення сплати за кредитом; 126 557 грн 11 коп. нарахованої пені за прострочення відсотків, а всього 233 109 грн 45 коп. за договором про надання споживчого кредиту №0 від 29 листопада 2006 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 1 827 грн сплаченого судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 1 827 грн сплаченого судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ЦПК України в редакції, що діяла на час ухвалення заочного рішення, заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України в редакції, що діяла на час ухвалення заочного рішення, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.10.2017 ОСОБА_1 подав заяву про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07 травня 2015 року, яку ухвалою цього суду від 14 листопада 2017 року було повернуто заявнику у зв`язку з несплатою судового збору.

Вказана обставина спростовує твердження заявника про те, що він був позбавлений можливості оскаржити заочне рішення суду, а тому рішення не набуло законної сили.

Враховуючи ту обставину, що у визначений законом строк ОСОБА_1 не оскаржив рішення суду в порядку та строки, передбачені ЦПК України, відсутні підстави для висновку, що виконавчий лист було видано на виконання судового рішення, яке не набрало законної сили.

Вказане судове рішення набрало законної сили, скасовано, змінено або переглянуто у зв`язку з нововиявленими обставинами не було.

Судом також встановлено, що стягувач ПАТ «УкрСиббанк» отримав на виконання вказаного судового рішення від 07 травня 2015 року 6 виконавчих листів.

З огляду на те, що судове рішення було прийнято відносно двох відповідачів, обов`язок яких є солідарним, у наданих до заяви копіях двох виконавчих листів про стягнення заборгованості за кредитом та відсотками зазначено різних боржників, доводи заявника про те, що виконавчий лист про солідарне стягнення з боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було видано у двох ідентичних примірниках є необґрунтованими.

У виконавчому листі про стягнення з боржника ОСОБА_1 наявний номер рішення, згідно з яким його було видано, а тому є також необґрунтованими доводи апеляційної скарги і у вказаній частині.

Судом встановлено, що ухвалене по справі 07 травня 2015 року заочне рішення суду не містить описової та мотивувальної частини.

Вказана обставина могла слугувати підставою для подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення та у випадку відмови суду першої інстанції в задоволенні відповідної заяви оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги.

Своїм правом на перегляд вказаного судового рішення заявник не скористався.

Разом з тим, вказана обставина, як і те, що ухвалене по справі рішення не було внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень, не може слугувати підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Доказів того, що заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07 травня 2015 року було сфальсифіковано матеріали справи не містять.

Матеріали справи також не містять доказів того, що обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням або добровільним виконанням.

Як вбачається з виконавчого листа №753/22568/14, боржником по якому є ОСОБА_1 (а. с.3), він містить зазначення про те, що рішення набрало законної сили 06.06.2016, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання - до 06.06.2017.

Як зазначає представник стягувача, що не було спростовано боржником, 25.04.2017 державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №53834750, тобто у визначений законом строк для його пред`явлення до виконання.

Як вбачається з відмітки на вказаному виконавчому листі, останній було повернуто стягувачу 14.12.2020 на підставі п.1 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» - стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону ( ч.5 ст. 37 цього Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

13.11.2020 приватним виконавцем Русецьким П. С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63617113 та 01.03.2021 - постанову про повернення виконавчого листа за заявою стягувача.

14.04.2021 приватним виконавцем Бережним Я. В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65154987.

З огляду на викладене, доводи заявника про те, що пред`явлення виконавчого листа до виконання відбулося вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання є необґрунтованими.

Доводи заявника про те, що без отримання повного судового рішення він був позбавлений можливості його оскаржити є необґрунтованими.

Помилкове зазначення в оскаржуваній ухвалі про те, що виконавчі листи були видані та оформлені відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», відтак підлягають примусовому виконанню, зважаючи на те, що заява стосувалась лише виконавчого листа, боржником по якому є ОСОБА_1 , не призвело до порушення прав та законних інтересів вказаної особи та інших учасників справи.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва (справа № 753/17419/21) від 26 жовтня 2021 року в задоволені заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, яка була подана з аналогічних підстав, відмовлено.

Дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження, суд дійшов висновку про те, що наведені в заяві обставини не можуть слугувати підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 04 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 11 липня 2022 року.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк