Ухвала

11 липня 2022 року

місто Київ

справа № 761/26766/20

провадження № 61-4948ск22

Верховний Суд, який діє у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2022 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - Громадська спілка «Асоціація захисту вкладників», про захист ділової репутації, визнання інформації недостовірною та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 у серпні 2020 року звернувся до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - Громадська спілка «Асоціація захисту вкладників», про захист ділової репутації, визнання інформації недостовірною та відшкодування моральної шкоди.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням від 12 жовтня 2021 року Шевченківський районний суд міста Києва залишив без задоволення позов ОСОБА_1 .

Постановою від 17 лютого 2022 року Київський апеляційний суд залишив без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2021 року - без змін.

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

ОСОБА_1 30 травня 2022 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2022 року, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою від 14 червня 2022 року Верховний Суд залишив касаційну скаргу без руху та надав заявнику строк для виконання її вимог з метою отримання доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги; подання виправленої касаційної скарги, у якій заявнику потрібно було зазначити належну дату постановлення рішення суду апеляційної інстанції.

Суд касаційної інстанції, залишаючи касаційну скаргу без руху, констатував, що додана до касаційної скарги заява про зменшення розміру судових витрат, яка мотивувалася скрутним майновим становищем заявника, не підлягає задоволенню, оскільки є необґрунтованою. Верховний Суд зобов`язав ОСОБА_1 сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 5 885, 60 грн.

Від заявника 23 червня 2022 року із застосуванням засобів поштового зв`язку до Верховного Суду надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, надано виправлену касаційну скаргу, у якій він зазначив, що оскаржувану ним постанову Київський апеляційний суд ухвалив 17 лютого 2022 року.

Також ОСОБА_1 повторно подав заяву про зменшення розміру судових витрат до 200, 00 грн, посилаючись на скрутне майнове становище.

Заява обґрунтовується тим, що матеріальне становище особи є незадовільним, а тому він не в змозі сплатити усю суму судового збору за подану касаційну скаргу. На підтвердження цього факту заявник подав відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми його доходів та утриманих з нього податків. Такі відомості сформовані у формі відповіді на запит у електронному вигляді від 21 червня 2021 року.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Верховний Суд вивчив подану касаційну скаргу та заяву з доданими документами, за результатом чого зробив висновок, що касаційну скаргу ОСОБА_1 потрібно вважати неподаною та повернути з таких підстав.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Згідно із статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до розрахунку суми судового збору, який здійснено Верховним Судом, ОСОБА_1 зобов`язаний був сплатити судовий збір у розмірі 5 885, 60 грн та надати Суду відповідний документ на підтвердження цього факту.

Верховний Суд наголошує на тому, що заявник не виконав повністю вимоги ухвали від 14 червня 2022 року, не подав доказів сплати судового збору за подану касаційну скаргу, натомість повторно звернувся із заявою про зменшення розміру судових витрат у зв`язку із його незадовільним матеріальним становищем, на підтвердження чого ОСОБА_1 надав відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми його доходів та утриманих з нього податків.

Верховний Суд наголошує на тому, що наведені заявником у заяві доводи не підлягають врахуванню, оскільки суд вже надавав оцінку доводам щодо розміру його доходів за 2021 рік, які заявник зазначив повторно, нові докази істотно не впливають на вирішення питання зменшення розміру судових витрат.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Kreuz v. Poland» від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, національні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Верховний Суд зазначає, що має право відмовити у задоволенні заяви про зменшення розміру судових витрат, якщо заявник належно не обґрунтує таку потребу. Суд виходить з мети забезпечення відповідального та добросовісного виконання учасниками розгляду справи своїх процесуальних обов`язків і реалізації наданих процесуальним законом повноважень, а тому вважає за можливе відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про зменшення розміру судових витрат.

Враховуючи той факт, що Верховний Суд відповідно до ухвали від 14 червня 2022 року відмовив заявникові у задоволенні його заяви про зменшення розміру судового збору, надав заявнику можливість усунути наявні недоліки та сплатити судовий збір, проте заявник не скористався цією процесуальною можливістю та повторно звернувся із тією ж заявою про зменшення розміру судових витрат.

Тож Суд робить висновок, що заявник вимоги ухвали про залишення касаційної скарги без руху добросовісно та своєчасно не виконав, не навів відомості про існування об`єктивних перешкод у виконанні таких вимог. Наслідком невиконання викладених вимог суду є визнання такої касаційної скарги неподаною та її повернення заявникові.

Загальні висновки

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

За змістом статті 185 ЦПК України якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Оскільки у встановлений Верховним Судом строк, станом на 11 липня 2022 року, недоліки касаційної скарги заявник повністю не усунув, підстави для продовження строку усунення недоліків відсутні, тому касаційна скарга підлягає поверненню заявникові.

Суд роз`яснює, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скарну ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 лютого 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - Громадська спілка «Асоціація захисту вкладників», про захист ділової репутації, визнання інформації недостовірною та відшкодування моральної шкоди, вважати неподаною та повернути заявникові.

Роз`яснити заявникові право повторного звернення з касаційною скаргою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний