печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2022 р. Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Ільєвої Т.Г.

при секретарі судових засідань - Ємець Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Мірошника Сергія Борисовича про ухвалення додаткового рішення у справі №757/29193/21-ц за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Енерго» про стягнення заборгованості по заробітній платі,-

ВСТАНОВИВ:

04.10.2021 було ухвалено рішення за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Енерго» про стягнення заборгованості по заробітній платі, яким було задоволено позовні вимоги.

Разом з цим, після ухвалення рішення до суду надійшла заява від представника позивача в обґрунтування якої, зазначено, що у позові заявлено орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу, яку передбачено надати позивачу в ході розгляду судом позовної заяви. Очікуваний розмір витрат на професійну правничу допомогу у ході розгляду судом позовної заяви заявлено в сумі 3 500,00 грн., з яких: 2 000,00 грн. оплата представництва інтересів позивача в суді у справі з розгляду цього позову; 1 500,00 грн. витрати, пов`язані з підготовкою документів.

Також, позивачем було сплачено адвокату Мірошнику С.Б. 550,00 грн. за підготовку та надіслання до суду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Адвокат зазначає, що зазначені суми витрат були обумовлені і погоджені ОСОБА_1 та Мірошником С.Б. в Акті виконаних робіт від 14.12.2021 за Угодою про надання правової допомоги від 29.03.2021, на виконання п. 5 Угоди, та підтверджуються квитанціями про сплату ОСОБА_1 Мірошнику С.Б. сум за підготовку і надіслання зазначених документів. Всього 27.07.2021 сплачено 1 000,00 грн. (електронна квитанція АТ КБ «ПриватБанк» код Р24АС0192), 04.10.2021 сплачено 100,00 грн. (електронна квитанція АТ КБ «ПриватБанк» код Р24АР24АС2956) а також, 14.12.2021 сплачено 550,00 грн. (електронна квитанція АТ КБ «ПриватБанк» код Р24АР24АС9778).

Таким чином, представник позивача просить суд, ухвалити додаткове рішення у справі № 757/29193/21-ц, яким стягнути з ТОВ «ГРАНД ЕНЕРГО» () на користь ОСОБА_1 (РОНКПП: НОМЕР_1 ) витрат на професійну правничу допомогу - 2 550,00 грн.

В судове засідання учасники не з`явились, про час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином.

Таким чином, в силу вимог ст. 270 ЦПК, а саме коротких строків та не обов`язкової участі сторін у вирішенні даного питання, суд вважає, що вказане питання можна вирішити за відсутності сторін, оскільки з метою захисту прав та інтересів усіх учасників справи судом було надано можливість надати свої письмові позиції щодо даної заяви.

Суд дослідивши матеірали заяви, прийшов до наступних висновків.

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості та забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до ст.133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи.

Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як передбачено ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням суду від 04.10.2021 на користь позивача було стягнуто з ТОВ «ГРАНД ЕНЕРГО» витрати на правову допомогу у розмірі 5 200 (п`ять тисяч двісті) грн. 00 коп.

Тобто, суд приходить до висновку, що при ухваленні рішення питання щодо судових витрат було судом вирішено.

З матеріалів справи не вбачається додаткових заяв або підтверджених судових витрат, поданих позивачем до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

З врахуванням зазначеного, оскільки позивачем не було заявлено до суду при ухваленні рішення подальших заяв від позивача та підтверджень додаткових витрат, які в силу ст. 141 ЦПК України мали б бути подані, суд прийшов до висновку про відмову у задоволені даної заяви.

Окрім цього, суд звертає увагу, що ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, з врахуванням зазначеного, суд вважає, що вимоги ст. 141 КПК України позивачем не були виконанні, а тому заява не підлягає задоволенню.

Окрім цього, суд бере до уваги, що рішенням суду витрати, які були заявлені та підтвердженні позивачем, були вирішенні судом та стягнуті з відповідача.

Керуючись ст.133, 134, 137, 141, 265, 270 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Мірошника Сергія Борисовича про ухвалення додаткового рішення у справі №757/29193/21-ц за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Енерго» про стягнення заборгованості по заробітній платі - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Т.Г. Ільєва