Єдиний унікальний номер 234/3805/21
Номер провадження 22-ц/804/565/22
Єдиний унікальний номер 234/3805/21 Головуючий у 1 інстанції Фоміна Ю.В.
Номер провадження 22-ц/804/565/22 Суддя доповідач Агєєв О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Космачевської Т.В., Хейло Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Гуляєва М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмут Донецької області цивільну справу №234/3805/21 за позовом ОСОБА_1 до Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради про зобов`язання здійснити перерахунок обсягу нарахування за послугу теплопостачання, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Краматорського суду Донецької області від 02 грудня 2021 року, ухвалене у складі судді Фоміної Ю.В., -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року до Краматорського міського суду Донецької області надійшов позов ОСОБА_1 до Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» щодо правомірності нарахувань за послугу теплопостачання .

Позов обґрунтований тим, що у відповідності Постанови КМУ №630 від 21.07.2005 року, на підставі дозволу, виданого виконкомом Дружківської міської ради 21.08.2019 року №409, акту про відключення квартири АДРЕСА_1 від мереж центрального опалення ГВП від 20.09.2019 року, заяви до дружківського району електромереж ДТЕК Донецькі електромережі №14РК№Б-1748 від 19.09.2019 року, акту №1076076 щодо відповідності технічних умов вимогам правил влаштування електроопалювальним приладом від 23.09.2019 року, влаштування приладу опалювання, позивач просить зобов`язати відповідача здійснити перерахування (зменшення) обсягів нарахування за послугу теплопостачання на підставі рішення Першого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2020 року у справі №200/11853/19-а; скасувати нарахування за послугу з 20.09.2019 року - часу фактичного припинення усного договору про приєднання до послуг.

Рішенням Краматорського суду Донецької області від 02 грудня 2021 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. В обґрунтування зазначив, що не вказана конкретна правова норма, яка стала підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Дозвіл на відключення належної позивачу квартири був виданий на виконання рішення суду від 09.09.2010 року у зв`язку з застосуванням норми законодавства із зворотною дією у часі є незаконним. Належна позивачу квартира з 20.09.2019 року відключена від системи ЦО та ГВП. Послугами відповідача по опаленню позивач не користується. Зазначене підтверджується рішенням Дружківської міської ради від 21.08.2019 року, актом про відключення квартири від 20.09.2019 року, узгодження від 28.02.2019 року.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, у якому просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу без задоволення. В обґрунтування зазначив, що акт, наданий позивачем, складено у відсутність представників відповідача. Під час відключення квартири не було дотримано передбаченого закону порядку, позивач не надав копію протоколу засідання Комісії про розгляд питання щодо відокремлення (відключення) такої квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП, а також копія проєкту такого відокремлення (відключення), не проінформував відповідача про відповідне рішення Дружківської міської ради №409 від 21.08.2019 року. Також Позивач не звертався на адресу Відповідача з заявою про намір здійснити відключення від мереж централізованого опалення на підставі рішення № 409 від 21.08.2010 року. Крім того, слід зазначити, що представником Відповідача не погоджено лист узгодження від 28.02.2019 року.

В судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до частини 2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду відповідає вказаним вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до Рішення виконавчого комітету Дружківської міської ради від 21.08.2019 року №409, надано дозвіл на відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання з улаштуванням індивідуальної системи опалення в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі постанови Дружківського міського суду Донецької області від 09.09.2010 по справі №2а-965. ОСОБА_1 отримати та узгодити згідно з діючим законодавством України проектну документацію на встановлення в квартирі індивідуальної системи опалення. Відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання виконувати силами обслуговуючої організації або за її письмовою згодою за участю представника цієї організації тільки після затвердження проектної документації згідно з діючим законодавством України.

28.02.2019 року було складено узгодження технічної можливості відключення квартири позивача від централізованої системи опалення. При цьому ВО «Дружківкатепломережа», в документі узгодження зазначило, що не погоджує відключення, оскільки відсутня оптимізація теплопостачання.

Також позивачем до позовної заяви додано Акт про відключення квартири позивача від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП, який складено та підписано 20.09.2019 року. Відмітка про затвердження акту рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП відсутня.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2020 року, Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради зобов`язано прийняти рішення про призначення (продовження) позивачу субсидії з травня 2018 року.

Як вбачається з Детальної інформації по отримувачу субсидії ОСОБА_1 , наданої Управлінням соціального захисту населення Дружківської міської ради, за адресою: вул. Космонавтів, 46-32, за послугу централізованого опалення ОСОБА_1 перерахована 19.10.2020 року в безготівковій формі житлова субсидія в сумі 4764,08 грн. за рішенням Донецького окружного суду від 13.05.2020 року по справі №200/11853/19-а. Сума до сплати з урахуванням попередніх періодів 19100,34 грн.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги апеляційний суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 1 ст. 16 ЦК України, частини 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 1 якого врегульовано, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Комунальні послуги є результатом господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску.

Відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії, та індивідуальним і колективним споживачем, який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії на час виникнення спірних правовідносин регулюються Правилами надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, що затверджені постановою КМУ № 830 від 21.08.2019 року.

За п.14 порядку відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) здійснюється за рішенням співвласників багатоквартирного будинку у порядку, встановленому Мінрегіоном. Рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку визначається система подальшого забезпечення такого будинку теплопостачанням з дотриманням вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Рішення співвласників багатоквартирного будинку приймається відповідно до вимог Закону України Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку.

У багатоквартирних будинках, у яких на день набрання чинності Законом України від 9 листопада 2017 р. «Про житлово-комунальні послуги» не менш як половина квартир та нежитлових приміщень була відокремлена (відключена) від мереж централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, власники квартир та нежитлових приміщень, приєднаних до таких мереж, не зобов`язані, але мають право виключно за власним рішенням у встановленому Мінрегіоном порядку відокремити (відключити) від них свою квартиру чи нежитлове приміщення та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні.

Не допускається примусове відокремлення (відключення) від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води власників квартир та нежитлових приміщень, приєднаних до таких мереж, у багатоквартирних будинках у разі відокремлення (відключення) від зазначених мереж інших власників квартир та нежитлових приміщень.

Відокремлення (відключення) квартир та нежитлових приміщень, будівель від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) без дотримання встановленого Мінрегіоном порядку не допускається.

За п.40 Порядку споживач не звільняється від оплати послуги у разі самовільного (без дотримання встановленої законодавством процедури) відключення (відокремлення) квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання).

Згідно порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого наказом міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 26.07.2019 № 169, власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаного до ЦО та ГВП, мають право відокремити (відключити) свою квартиру чи нежитлове приміщення від ЦО та ГВП у разі, якщо на день набрання чинності Законом України «Про житлово-комунальні послуги» не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП, та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні.

За п.3 розділу ІІІ Порядку, для відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП власник квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку звертається до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою в довільній формі із зазначенням причини відокремлення (відключення) та подає інформацію про намір влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) такої квартири чи нежитлового приміщення.

Заява про відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку від ЦО та ГВП передається на розгляд постійно діючої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води

Для відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення власник забезпечує розроблення проекту відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП, який виготовляється відповідно до державних будівельних норм і правил та має забезпечити ізоляцію транзитних стояків, а також, у разі потреби, перенесення транзитних стояків.

За потреби, власник забезпечує виготовлення проекту встановлення системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні, виготовленого відповідно до державних будівельних норм і правил. Згідно п.10 розділу ІІІ Порядку для виконання робіт із відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП власник квартири чи нежитлового приміщення повідомляє виконавця відповідної комунальної послуги та виконавців робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води про своє рішення щодо відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП шляхом подання письмової заяви в довільній формі, у якій зазначається наявність підстави для такого рішення згідно із Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

До заяви додається копія витягу з протоколу засідання Комісії про розгляд питання щодо відокремлення (відключення) такої квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП, а також копія проєкту такого відокремлення (відключення).

Відповідно до п.13 розділу ІІІ Порядку після завершення робіт із відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП складається акт про відокремлення (відключення) квартири/нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (додаток 3) - по одному примірнику для власника, представника виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії, представника виконавця комунальної послуги з постачання гарячої води, виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води, а також для іншого суб`єкта господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відокремлення (відключення) відповідно до пункту 9 цього розділу.

Такий акт підписується присутніми під час відокремлення (відключення) власником квартири чи нежитлового приміщення і представником виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії, представником виконавця комунальної послуги з постачання гарячої води, представником виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, представником виконавця робіт з обслуговування внутрішньо будинкових систем постачання гарячої води, а також іншим суб`єктом господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відокремлення (відключення) відповідно до пункту 9 цього розділу.

Після підписання акта виконавець відповідної комунальної послуги повідомляє власника про перегляд умов або розірвання договору про надання послуги.

Отже, тільки після дотримання встановленого законом порядку та складання акту за встановленою формою особа вважається такою, що відключена від системи централізованого теплопостачання.

Висуваючи вимоги щодо зобов`язання скасування нарахувань за теплопостачання з 20.09.2019 року, позивач зазначав, що з цієї дати не отримує зазначені послуги.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, вірно виходив з того, що ОСОБА_1 не довів факту відключення від системи теплопостачання в установленому законом порядку. Так, позивачем не надано доказів затвердження проектної документації згідно з діючим законодавством, як зазначено в рішенні виконкому Дружківської міської ради №409 від 21.08.2019 року, яка б засвідчувала факт відключення квартири особи від мережі централізованого теплопостачання, та позивачем не надано доказів ненадання йому послуг з постачання тепла, не зазначено рішення міжвідомчої комісії, щодо розгляду питання про відокремлення квартири позивача. Самовільне відключення від вказаної мережі не є підставою для звільнення від оплати за послуги з теплопостачання, та за таких обставин підстав для скасування нарахувань з вересня 2019 року немає.

Крім того, з рішення Першого апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2020 року №200/11853/19-а вбачається, що у серпні 2019 року позивач звертався з заявою про призначення житлової субсидії, в тому числі і на послугу централізованого опалення.

Щодо вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок (зменшити нарахування) за послугу теплопостачання на підставі рішення Першого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2020 року у справі №200/11853/19-а, то згідно відповіді УСЗН Дружківської міської ради від 02.10.2020 року, відповідно до якої на підставі постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2020 року по справі № 200/1853/19-а йому (позивачу) призначено житлову субсидію з травня 2018 року по квітень 2019 року в загальному розмірі 7375,38 грн. Виплата субсидії здійснюватиметься поступово, а саме: в жовтні 2020 року: за період з 01.05.2018 по 31.01.2019 у грошовій безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок Мінсоцполітики в АТ «Ощадбанк» (рахунок для виплати житлових субсидій) в сумі 4764,08 грн.; в листопаді 2020 року: за період з 01.02.2019 по 30.04.2019 у грошовій готівковій формі, шляхом перерахування коштів на особовий рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк», в сумі 2611,30 грн. Позивачем не доведено, що сплачена на теперішній час сума житлової субсидії не врахована відповідачем в розрахунок заборгованості, та не надано свого розрахунку.

За таких обставин висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог є вірним.

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Враховуючи зазначене, відповідно до статті 375 ЦПК України апеляційна скарга відповідача підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги відповідача без задоволення, підстави для перерозподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 02 грудня 2021 року залишити без задоволення.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 02 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повний текст постанови складено 22 лютого 2022 року.

Головуючий суддя О.В. Агєєв