02.02.2022 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомир у складі:
головуючого - судді Перекупка І.Г.,
при секретарі судового засідання Хробуст А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -
З часу ухвалення судового рішення про стягнення аліментів, розмір витрат на тримання дітей значно зросли, доходів позивача та додатково отримуваних в якості аліментів від відповідача 1/2 частини прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, в розмірі 1309 гривень, що перераховуються позивачу відповідачем, недостатньо для утримання доньки, яка вже пішла та ходить в школу. Розмір аліментів в сумі 1309 гривень, який донька одержує від свого батька - відповідача у справі є недостатнім навіть для її матеріального забезпечення, з огляду на той факт, що відповідач взагалі дитиною не цікавиться і не зустрічається з донькою.
Обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття лежить на обох батьків, а тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, тому вважає за необхідне збільшити розмір аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, визначених у твердій грошовій формі до 3000,00 грн. щомісячно.
Ухвалою судді від 24.11.2021 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Відповідач відзив не подав, про наявність поважних причин, які перешкоджають його подачі, суд не повідомлено, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
В судове засідання позивачка не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просять їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним, причини неявки суду не повідомив, правом подання відзиву не скористався, інших заяв, клопотань, суду не надав.
Частина 1 ст. 280 ЦПК України встановлює, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з наступних підстав.
Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Судом встановлено, що 25.07.2014 рокуміж позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого вони мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 15 березня 2017 року в справі №295/13309/16-ц розірвано шлюб між громадянкою України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 та громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований 25.07.2014 року, відділом державної реєстрації цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 1270.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 15 березня 2017 року в справі №295/13309/16-ц присуджено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/5 частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 20.10.2016 року, щомісячно і до повноліття дитини.

Утримання дитини, надання їй матеріальної допомоги є природним обов`язком батьків, зокрема в ст. 180 Сімейного кодексу України (далі за текстом - СК України) визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.?

Відповідно до ст.6 СК України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину, згідно ч. 1 ст. 181 СК України, визначається за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (абз. 1 ч. 3 ст. 181 СК України).

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абз. 2 ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій формі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 01.01.2022 року складає 2618 гривень.

Частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках передбачених цим Кодексом.

Одним із принципових положень, закріплених у Декларації прав дитини, проголошеній Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.59, є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст.ст. 3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з принципом 6 Декларації прав дитини дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості.

Згідно з ч. 10 ст. 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України, реч. 1 ч. 2 ст. 51 Конституції України).

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного й соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. (ст. 8 Закону України Про охорону дитинства).

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України).

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що вимогу позивачки потрібно задовольнити та збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 15.03.2017 року по справі № 295/13309/16-ц та стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили до повноліття дитини, оскільки, на думку суду, такий розмір аліментів забезпечить дитину рівнем життя, достатнім для її всебічного розвитку.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно частин 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до Угоди про надання правничої допомоги від 10.11.2021 року укладеної між ОСОБА_1 та адвокатом Левчук Т.В. обумовлено гонорар за надання правничої допомоги в сумі 4 000,00 грн.

Згідно акту виконаних робіт по наданні правничої допомоги від 02.02.2022 року до Угоди про надання правничої допомоги від 10.11.2021 року, вартість наданих адвокатських послуг становить 4 000,00 грн, згідно якого ОСОБА_1 надано юридичні послуги, зокрема: консультація по суті порушених ОСОБА_1 питань щодо підставності збільшення розміру стягнутих на утримання неповнолітньої дитини аліментів; вивчення практики Верховного Суду, які стосуються аналогічних спірних правовідносин, з метою здійснення правового аналізу підстав заявлення позову про збільшення розміру стягнутих на утримання неповнолітньої дитини аліментів; підготовка та подання суду позовної заяви про збільшення розміру стягнутих на утримання неповнолітньої дитини аліментів; консультації з процесуальних питань по справі № 295/15033/21; здійснення представництва інтересів ОСОБА_1 у цивільній справі № 295/15033/21 в судових засіданнях в Богунському районному суді міста Житомира до постановлення у справі судового рішення по суті вимог. Загальна вартість наданої правничої допомоги за ведення цивільної справи № 295/15033/21 на стадії розгляду справи у суді першої інстанції - в Богунському районному суді міста Житомира складає 4 000 (чотири тисячі ) гривень.

Згідно квитанції від 02.02.2022 року ОСОБА_1 в повному обсязі оплачено вартість наданої правничої допомоги в розмірі 4 000,00 грн на користь адвоката Левчук Т.В.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 грн.

Також суд, з огляду на положення ст. 141 ЦПК України, вважає за потрібне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в сумі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-89, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 280, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира № 295/13309/16-ц від 15.03.2017 року та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання на доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Рішення може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст рішення виготовлено 04.02.2022.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 )

Суддя І.Г. Перекупка