Справа № 702/265/22
Провадження № 2/702/199/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2022 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суду Черкаської області у складі

головуючого судді Нейло І.М.,

за участю секретаря судового засідання Прилуцької О.І.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище Черкаської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору виконавчий комітет Монастирищенської міської ради, як орган опіки та піклування про скасування усиновлення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом про скасування усиновлення.

В обґрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини. З 11.05.2011 вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , який усиновив її сина ОСОБА_4 (до усиновлення ОСОБА_5 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 28.05.2019 шлюбні відносини між ними були припинені. З цього час відповідач втратив інтерес сімейного питання та вихованням дитини не займається. Матеріально не забезпечує. З 16.10.2019 їхній шлюб розірвано. Рішенням суду 30.07.2015 відповідач усиновив малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час ОСОБА_2 проживає окремо (та має іншу сім`ю), де він фактично перебуває їй не відомо. Ніякого зв`язку з відповідачем вона не підтримує та участі у вихованні дитини він не приймає. Це усиновлення перестало забезпечувати сімейне виховання та суперечать інтересам дитини. Окрім того оскільки вона з відповідачем розлучена, вважає, що спільне непроживання його з усиновленою дитиною є неможливим. Просить скасувати усиновлення її дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усиновлювачем ОСОБА_2 та поновити актовий запис про народження дитини № 372 у відділенні реєстрації цивільного стану Монастирищенського району шляхом зміни прізвища « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 » і по батькові « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_5 ».

Ухвалою судді від 07.06.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Позивач у судовому засіданні обставини, викладені в позовній заяві підтримала, на позовних вимогах наполягає.

Відповідач у судовому засіданні проти позову не заперечував, вказав, що не спілкується з позивачем та дитиною, тому не бажає бути усиновлювачем.

В судовому засіданні малолітній ОСОБА_10 дав суду пояснення, що він не бажає бути усиновленим ОСОБА_2 оскільки він з ним не спілкується та не вважає його батьком.

Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Монастирищенської міської ради в судовому засіданні проти позову не заперечувала, вказала, що скасування усиновлення буде відповідати інтересам дитини.

Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи викладене, те, що позивач на позовних вимогах наполягає, а відповідач проти позову не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому засіданні.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, опитавши неповнолітню дитину, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов' язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 16.10.2019, що підтверджується рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області - справа № 702/784/19.

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 30.07.2015 ухваленому по справі № 702/905/15-ц заяву ОСОБА_2 задоволено. Оголошено усиновлювачем малолітнього ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Змінено прізвище дитини з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_7 », по-батькові з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_9 ». Зобов`язано орган державної реєстрації актів цивільного стану Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області внести зміни в актовий запис № 37 від 15.01.2009, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області про народження ОСОБА_11 та записати: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком ОСОБА_11 ; змінено прізвище дитини з « ОСОБА_8 » та « ОСОБА_7 », по-батькові з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_9 ».

Як вбачається з повторного свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, 21.08.2015, актовий запис за № 37 щодо народження ОСОБА_10 , його батьками записані: батько - " ОСОБА_2 ", мати - " ОСОБА_1 ".

Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини (20.11.1989 року), ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ст. 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України.

Статтею 207 Сімейного кодексу України встановлено, що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого ст.282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

Згідно з ч.ч.3-5 ст.232 СК України, з моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків.

Відповідно до п.п. 1-3 ч. 1, ч. 4 ст. 238 СК України, усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання, якщо дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; та якщо між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків. Усиновлення скасовується від дня набрання чинності рішенням суду.

Як роз`яснив Верховний Суд України в Постанові Пленуму №3 від 30.03.2007 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав" основною причиною скасування усиновлення є невідповідність усиновлення інтересам усиновленої дитини, незабезпечення їй сімейного виховання. Цим поняттям охоплюються усі аспекти правовідношення із усиновлення, як винного, так і невинного характеру зі сторони усиновлювача. До таких обставин, зокрема, слід віднести відсутність взаємної злагоди в силу особистих якостей усиновлювача та (або) усиновленого, в результаті чого усиновлювач не користується авторитетом у дитини або дитина не відчуває себе членом сім`ї усиновлювача; виявлення після усиновлення розумової неповноцінності або спадкових відхилень у стані здоров`я дитини, які істотно утруднюють або унеможливлюють процес виховання, про наявність якого усиновлювач не був попереджений при усиновленні; поновлення у дієздатності батьків дитини, до яких він був дуже прив`язаний і не може забути про них після усиновлення, що негативно впливає на його емоційний стан, і т. п.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" №3 від 30 березня 2007 року, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним тільки за рішенням суду за позовами батьків, усиновлювача, опікуна, піклувальника, органу опіки та піклування, прокурора, а також усиновленої дитини, яка досягла чотирнадцяти років. Суд вправі скасувати усиновлення дитини при відсутності винної поведінки усиновителя, коли в силу обставин, що не залежать від усиновителя, не склались відносини, що необхідні для нормального розвитку і виховання дитини. До таких обставин, зокрема, слід віднести відсутність взаємної злагоди в силу особистих якостей усиновлювача та (або) усиновленого, в результаті чого усиновлювач не користується авторитетом у дитини або дитина не відчуває себе членом сім`ї усиновлювача.

Згідно висновку органу опіки та піклування про доцільність скасування усиновлення № 527/03-01-37 від 29.06.2022 неповнолітнього ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з якого вбачається наступне. Рішенням Монастирищенського районного суду від 16.10.2019 шлюбні відносини між подружжям ОСОБА_7 були розірвані. Зі слів обох батьків, родинні відносини між ОСОБА_2 та усиновленим ОСОБА_13 припинились. ОСОБА_14 відмовляється спілкуватись та не сприймає усиновлювача, як батька. Сам малолітній ОСОБА_13 повідомив, що не вважає ОСОБА_15 батьком та не бажає підтримувати з ним родинні відносини. Врахувавши викладене, вважають, доцільним скасування усиновлення неповнолітнього ОСОБА_12 ОСОБА_2 .

Судом було встановлено, що після розірвання сторонами шлюбу, стосунки ОСОБА_2 з усиновленим малолітнім ОСОБА_12 припинились, відповідач не спілкується з дитиною.

Інтереси дітей захищаються передусім не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права. Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (ратифікована Україною 27.02.1991, дата набуття чинності для України 27.09.1991), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч.8 ст.7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовується сторонами, між усиновлювачем та усиновленою дитиною незалежно від її волі, склалися стосунки, які роблять неможливим виконання відповідачем батьківських обов`язків, непорозуміння та сварки під час подружнього життя, в подальшому розрив сімейних відносин вплинули на спілкування усиновлювача з сином. На сьогоднішній день спілкування між ними припинилося, теплі родині відносини та почуття взаємоповаги між ними відсутні, відповідач жодним чином не впливає на виховання дитини, не має батьківського авторитету для нього. Вони є чужими один для одного людьми та називаються батьком та сином лише формально.

Враховуючи викладене, те, що стосунки між відповідачем та дитиною виключають участь відповідача у житті дитини, те, що дитина свідомо не хоче спілкувати з відповідачем як з батьком, суд вважає за можливе позов задовольнити, скасувати усиновлення громадянином ОСОБА_2 неповнолітньої дитини ОСОБА_12 .

При цьому, при розподілі судових витрат суд враховує, що оскільки відповідач визнав позов в повному обсязі, позивачу підлягає до повернення з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України. Інша частина судових витрат по сплаті судового збору підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2-7, 9-13, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору виконавчий комітет Монастирищенської міської ради, як орган опіки та піклування про скасування усиновлення, задовольнити.

Скасувати усиновлення малолітнього ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином України ОСОБА_2 , відповідно до рішення Монастирищенського районного суду від 30.07.2015 (справа № 702/905/15-ц).

Внести зміни до актового запису про народження малолітнього ОСОБА_12 від 21 серпня 2015 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського управління юстиції у Черкаській області .

Змінити відомості про дитину: прізвище « ОСОБА_7 » змінити на « ОСОБА_8 », по батькові « ОСОБА_9 » змінити на « ОСОБА_5 », відомості про батька: прізвище « ОСОБА_7 » змінити на « ОСОБА_8 », ім`я « ОСОБА_16 » змінити на « ОСОБА_17 ». Підстава запису відомостей про батька : змінити на «Запис внесено зі слів матері, проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України».

Інші дані залишити без змін.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , паспортн серії НОМЕР_3 , виданий Уманським МВ УМВС України в Черкаській області, 09.06.2011, з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову, у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок відповідно до квитанції № 133 від 25.05.2022 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 , паспорт громадянина України № НОМЕР_5 , виданий органом 7125 30.08.2019 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмір 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 08 липня 2022 року.

Суддя І.М. Нейло