Ухвала

08 липня 2022 року

м. Київ

справа № 201/3127/20-ц

провадження № 61-5944ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 23 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк», треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Красота Тетяна Олександрівна, ОСОБА_3 , про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» (далі - АКБ «Індустріалбанк»), треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Красота Тетяна Олександрівна, ОСОБА_3 , про стягнення грошових коштів.

Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську померла його мати ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшли грошові кошти у вигляді банківських вкладів, що розміщені на банківських рахунках у АКБ «Індустріалбанк», а саме: рахунок № НОМЕР_1 з грошовим залишком в розмірі 23 997,77 грн, рахунок № НОМЕР_2 з грошовим залишком в розмірі 55 000,00 грн, рахунок № НОМЕР_3 з грошовим залишком в розмірі 649,37 грн. У визначений законом строк ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Красоти Т. О. із заявою про прийняття спадщини, за якою заведена спадкова справа № 18/2014. 13 грудня 2019 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом № 2115. 19 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до АКБ «Індустріалбанк» із заявою про видачу коштів, які він отримав у спадок. Проте, банк надав відповідь про неможливість виплати грошових коштів з рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_4 , оскільки 22 травня 2017 року кошти вже були виплачені іншому єдиному спадкоємцю ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 липня 2015 року. При цьому, банк виплатив грошові кошти на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кореневою С. А., якої згідно інформації з Єдиного реєстру нотаріусів, ніколи не існувало. Однак, банком не здійснено жодної перевірки поданих документів. Разом із цим, Банку достеменно відомо, що спадкоємцем померлої ОСОБА_4 є ОСОБА_1 . Отже, зобов`язання банку щодо виплати йому грошових коштів, успадкованих після смерті матері, залишилось не виконаним. З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив стягнути з банку на свою користь кошти, що розміщені на рахунку № НОМЕР_3 у розмірі 649,37 грн та трьох процентів річних у сумі 17,83 грн, 17,67 грн інфляційних втрат згідно статті 625 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) за період з 19 грудня 2019 року по 17 листопада 2020 року; кошти, що розміщені на рахунку № НОМЕР_1 у розмірі 23 997,77 грн та трьох процентів річних у сумі 659,03 грн, 652,85 грн інфляційних втрат згідно статті 625 ЦК України за період з 19 грудня 2019 року по 17 листопада 2020 року. Також вказував, що банк з 05 листопада 2014 року всупереч умовам договору припинив нарахування процентів на банківський вклад, розміщений на рахунку № НОМЕР_2 , а тому просив стягнути з банку на свою користь суму вкладу у розмірі 55 000,00 грн, 56 151,23 грн процентів, 3 052,43 грн три проценти річних, 3 023,83 грн інфляційних втрат згідно статті 625 ЦК України за період з 19 грудня 2019 року по 17 листопада 2020 року. Також позивач вважав, що такими неправомірними діями йому завдано оральну шкоду, яку він оцінив в розмірі 25 000,00 грн.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 21 липня 2021 року позов ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів задоволено частково. Стягнуто з АКБ «Індустріалбанк» на користь ОСОБА_1 суму неповернутих вкладів з процентами у розмірі 135 798,37 грн, три проценти річних та інфляційні втрати у розмірі 7 423,64 грн. Стягнуто з АКБ «Індустріалбанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 432,22 грн. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що отримання ОСОБА_3 грошових коштів, які належали померлій ОСОБА_4 сталося з використанням підробленого свідоцтва про спадщину за законом. Виплата коштів банківських вкладів іншій особі за підробленим документом не є належним виконанням грошового зобов`язання банку у розумінні статті 527 ЦК України та не звільняє банк від обов`язку сплатити ОСОБА_1 кошти, які він успадкував, та відповідні проценти. В задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди суд першої інстанції відмовив за недоведеністю.

Постановою Київського апеляційного суду від 23 травня 2022 року апеляційну скаргу АКБ «Індустріалбанк» задоволено. Рішення Печерського районного суду міста Києва від 21 липня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Скасовуючи рішення та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що спір між ОСОБА_1 та банком виник з приводу договірних зобов`язань за вкладами, а не щодо законності спадкування ОСОБА_3 майна після смерті ОСОБА_4 , а відтак у суду першої інстанції не було правових підстав входити в обговорення цього питання.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у червні 2022 року засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 23 травня 2022 року у вищевказаній справі, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову в яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2022 року становить 2 481,00 грн.

Ціна позову у цій справі становить 168 222,01 грн, відтакне перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481,00 грн х 100 = 248 100,00 грн).

Касаційна скарга містить посилання на підпункти «а», «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Право на касаційне оскарження у малозначній справі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 обґрунтовував тим, що порушене в ній питання стосується права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Зокрема, зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо того: який ефективний спосіб захисту обрати особам, яких через злочинні дії позбавлено права на отримання спадщини; чи повинні банки належним чином виконувати свої зобов`язання, що виникають із договірних правовідносин між банком та вкладником (спадкоємцем вкладника).

Верховний Суд у визначенні правового питання як такого, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, виходить з того, що таке правове питання має бути головним або основним питанням правозастосовчої практики на сучасному етапі її розвитку та становлення, воно повинно мати одночасно винятково актуальне значення для її формування. Такі ознаки визначаються предметом спору, значущістю для держави й суспільства у цілому правового питання, що постало перед практикою його застосування.

Представник заявника у касаційній скарзі зазначає, що ця справа має для ОСОБА_1 виняткове значення, оскільки чинність оскаржуваної постанови позбавляє його права на отримання спадщини після смерті його матері. Крім того, сума, яку він просить стягнути з банку, в умовах повномасштабної збройної агресії Російської Федерації, є значною для заявника.

Зазначені доводи фактично підтверджують незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженим судовим рішенням, відповідно, не свідчать, що справа має для нього виняткове значення, оскільки це може бути оцінкою сторони щодо кожної конкретної справи, учасником якої вона є.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Верховний Суд урахував, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі «Azyukovska v. Ukraine» (рішення від 09 жовтня 2018 року «Азюковська проти України»).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підтвердились, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 23 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк», треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Красота Тетяна Олександрівна, ОСОБА_3 , про стягнення грошових коштів відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний О. В. Ступак