Справа № 275/183/22
07 липня 2022 року смт. Брусилів
Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді Миколайчука П.В.,
із секретарем судового засідання Довгаленко О.І.,
за участю позивачки ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Брусилів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -
09.05.2022 позивачка ОСОБА_1 звернулась до Брусилівського районного суду Житомирської області з вищевказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 16.05.2016 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття починаючи з 22.02.2016. Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 09.11.2017 розмір аліментів визначений рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 16.05.2016 збільшено до 1000 грн. Зауважила, що матеріальне становище відповідача змінилося у кращу сторону, він на даний час офіційно працює та Зважаючи на те, що на даний час прожитковий мінімум для дитини збільшено, а визначений за рішенням суду розмір аліментів в грошовій сумі 1000 грн. є менший ніж встановлений законом, та є на даний час недостатнім для утримання дитини, зважаючи на поліпшення матеріального становища відповідача, просила змінити розмір аліментів, який стягується відповідно до рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 09.11.2017, з ОСОБА_2 , утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінивши їх розмір до 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою судді від 09.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
Ухвалою судді від 31.05.2021 по указаній справі постановлено витребувати у ТОВ «Брусилівські ковбаси» довідку про працевлаштування та розмір заробітної плати відповідача, на виконання якої 24.06.2022 суду надано відповідні докази.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала, пояснила, що з часу призначення аліментів в 2017 році в розмірі 1000 гривень змінився матеріальний стан відповідача, він отримав офіційну роботу, крім того, виросли витрати на дитину та прожитковий мінімум, а тому просила суд позов задовольнити. Не заперечила проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, вважається повідомлений належним чином за адресою проживання на підставі положень ч. 8 ст. 129 ЦПК України (а.с. 17, 38,39), причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, заяв чи клопотань суду не заявив.
На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що представник позивача проти ухвалення заочного рішення не заперечив, суд, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по ній на підставі наявних у справі доказів згідно вимог ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до копії свідоцтва про народження батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 6).
Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 28.10.2013 шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано, дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено проживати з матір`ю (а.с. 7).

Згідно з рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 09.11.2017 у цивільній справі 275/838/17 збільшено розмір аліментів, визначений рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 16.05.2016 року, яким з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі, з розміру 600,00 (шістсот) гривень до 1000 ( одна тисяча) гривень (а.с.8-9).

Згідно довідки від 15.06.2022 № 0000-000011 виданої директором ТОВ «Брусилівські ковбаси» ОСОБА_2 дійсно працює в ТОВ «Брусилівські ковбаси» на посаді апаратника термічного оброблення м`ясопродуктів та його дохід за період з 16.08.2019 по 31.5.2022 склав195992,47 грн. (а.с. 36).

При вирішенні справи суд виходить з наступних положень законодавства.

Стаття 15 ЦК України передбачає, що право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України та ч. 1, п.п. 1, 3, 4, 7, ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень статей 183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.

Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснив Верховний Суд у Постанові від 13.02.2019 у справі № 152/100/18, право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Ураховуючи наведене, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. При цьому правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України.

Таким чином, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів.

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено у 2022 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривень, з 1 грудня - 2833 гривень. Отже, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років становить на даний час становить 1372 грн.

Суд враховує, що розмір аліментів у фіксованій сумі, який на даний час сплачує відповідач в розмірі 1000 гривень, суд в 2017 році визначав в врахуванням того, що відповідач не працював, в той час як нині він офіційно працевлаштований, має стабільний регулярний дохід, тобто наявна зміна його майнового стану в бік покращення. Крім того, з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів у фіксованій сумі щомісячно відбулося значне зростання цін на основні життєво-необхідні товари та продукти, у зв`язку з чим збільшений в 2017 році розмір аліментів в фіксованій сумі вже не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини, не відповідає мінімальним її потребам та не забезпечує достатній життєвий рівень.

Суд зазначає, що відповідач не надав по справі відзиву чи пояснень, не спростував доводи позивача та не навів суду доказів на існування обставин, які унеможливлюють задоволення позовних вимог через свій майновий стан, стану свого здоров`я, появи інших утриманців чи відсутність потребу дитини у тому розмір аліментів, до якого позивачка просить їх збільшити. З врахуванням повідомленого суду розміру заробітної плати відповідача, 1/4 частина його доходу і складає суму, приблизно відповідну мінімальному гарантованому розміру аліментів на дитину, тобто вказаний розмір аліментів не є завищеним, є обгрунтованим та справедливим.

Водночас, суд відхиляє посилання позивачки як на підставу для збільшення розміру аліментів ту обставину, що їх розмір нині є меншим за встановлений законодавством. Так, у разі примусового виконання рішення про стягнення аліментів, збільшення мінімального гарантованого розміру аліментів є підставою для самостійного визначення державним виконавцем розміру аліментів з урахуванням такого збільшення з моменту набрання чинності нової редакції статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, чинним законодавством передбачено механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі, не нижче мінімально гарантованого, передбаченого СК України, при наявності постановленого раніше судового рішення про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення. Вказаний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18).

При вирішенні позовних вимог про зміну способу стягнення аліментів та їх збільшення суд враховує вищевказані положення закону, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину відповідного віку, матеріальне становище позивача, на утриманні якої перебуває малолітня донька, матеріальне становище платника аліментів (відповідача), який отримав офіційне працевлаштування, обов`язок батьків рівною мірою утримувати дитину, розмір заробітної плати відповідача, відсутність заперечень відповідача проти позову, відтак суд прийшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Враховуючи вказане вище, обставини встановлені в судовому засіданні, дослідженні в судовому засіданні докази, а також обраний позивачем спосіб захисту порушених прав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

На підставі роз`яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», збільшений розмір аліменти у зміненому виді слід стягувати з дня набрання рішенням суду законної сили.

Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом звільнена від сплати судового збору, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 992, 40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 09.11.2017 у справі № 275/838/17.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 992, 40 гривень.

З дати набрання рішенням суду законної сили припинити стягнення за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 09.11.2017 у справі № 275/838/17 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, та після його повного виконання повернути до суду, який його видав.

Заочне рішення може бути переглянуте Брусилівським районним судом Житомирської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не будуть подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Повне рішення складено 11.07.2022.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 : РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання : АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя П.В. Миколайчук