Справа № 130/3497/21
Провадження № 22-ц/801/1169/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шепель К. А.
Доповідач:Панасюк О. С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 рокуСправа № 130/3497/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Панасюка О. С. (суддя доповідач),

суддів Ковальчука О. В., Якименко М. М.,

з участю секретаря судового засідання Ліннік Я. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який поданий його представником адвокатом Тишківським С. Л., до Державного навчального закладу «Браїлівський професійний ліцей» про відсторонення від роботи, зобов`язання допустити до роботи та стягнення заробітної плати за час відсторонення від роботи за апеляційною скаргою Кабінету Міністрів України на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області у складі судді Шепеля К. А. від 01 лютого 2022 року,

встановив:

13 грудня 2021 року адвокат Тишківський С. Л., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з цим позовом, за яким просив:

- визнати незаконним та скасувати наказ директора Державного навчального закладу «Браїлівський професійний ліцей» (далі ДНЗ «Браїлівський професійний ліцей») № 110-О від 08 листопада 2021 року із внесеними змінами наказом № 112-О від 09 листопада 2021 року про відсторонення ОСОБА_1 від роботи;

-стягнути з ДНЗ «Браїлівський професійний ліцей» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що ОСОБА_1 працює у ДНЗ «Браїлівський професійний ліцей» на посаді керівника фізичного виховання. На виконання вимог наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04 листопада 2021 року № 2153 та постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236, директор ДНЗ «Браїлівський професійний ліцей» видав наказ № 110-О про відсторонення ОСОБА_1 від роботи на час відсутності щеплення проти COVID-19 без збереження заробітної плати. Зазначав, що вказаний наказ не відповідає вимогам закону, є упередженим та порушує конституційне право ОСОБА_1 на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею.

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 01 лютого 2022 року позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ ДНЗ «Браїлівський професійний ліцей» від 08 листопада 2021 року № 110-О «Про відсторонення працівників від роботи» в частині відсторонення від роботи ОСОБА_1 . Зобов`язано ДНЗ «Браїлівський професійний ліцей» виплатити ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату за час незаконного відсторонення від роботи.

В апеляційній скарзі Кабінет міністрів України, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 01 лютого 2022 року змінити у мотивувальній його частині.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що мотивувальна частина оскаржуваного рішення містить виключно аналіз відповідності Конституції України та законам України нормативно-правових актів Уряду та Міністерства охорони здоров`я України, зокрема з шостої по десяту сторінки рішення містить власні суб`єктивні висновки головуючого судді стосовно процедури введення карантинних обмежень на території України, нібито невідповідності дій вищого органу державної влади вимогам Конституції України. Також судом першої інстанції надано оцінку нормам матеріального права щодо процедури ведення на території України карантину.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Апеляційне провадження у справі підлягає закриттю з огляду на таке.

Частиною першою статті 4 ЦПК України установлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

За змістом частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Вказані норми процесуального закону встановлюють порядок та спосіб апеляційного оскарження судового рішення, який можливий у тому разі, коли суд вирішив питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Враховуючи наведені положення процесуального закону першочергово підлягає до вирішення апеляційним судом питання про наявність порушеного права особи, яка звернулась з апеляційною скаргою, не будучи учасником справи в суді першої інстанції.

Особа, яка звернулась з апеляційною скаргою в порядку статті 352 ЦПК України повинна довести наявність у неї правового зв`язку з сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв, як вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

При цьому необхідно врахувати, що судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є заявник, або в рішенні містяться судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах, або рішення впливає на права та обов`язки такої особи.

Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині цього рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті шостої Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між заявником і сторонами спору не може братися до уваги.

Викладене узгоджується із правовими висновками, висловленими у постановах Верховного Суду від 22 липня 2019 року у справі № 911/2635/17, від 27 липня 2021 року у справі № 654/3558/16.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи стосується оскаржуване судове рішення безпосередньо прав та обов`язків заявника, та лише після встановлення таких обставин апеляційний суд наділений повноваженнями здійснювати перегляд по суті судового рішення суду першої інстанції у апеляційному порядку. Натомість у разі, якщо апеляційний суд встановить, що судовим рішенням суду першої інстанції не вирішено питання про права та інтереси особи, яка звернулася із апеляційною скаргою, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Звертаючись до суду апеляційної інстанції Кабінет Міністрів України зазначав, що рішенням суду першої інстанції вирішено питання про права та інтереси Кабінету Міністрів України, тому що у мотивувальній частині рішення надано оцінку постанові Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236, що на думку Кабінету Міністрів України є виходом за межі позовних вимог.

Зокрема судом першої інстанції зазначено, що: «Посилання в оспорюваному наказі відповідача на пункт 41-6 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236, зі змісту якої, серед іншого, вбачається, що керівникам слід забезпечити відсторонення від роботи працівників, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком за наказом МОЗ України від 04 жовтня 2021 року № 2153 та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 відповідно до статті 46 КЗпП України, частини другої статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я, не може будь-яким чином змінити процедуру відсторонення, визначену пунктом 5 частини першої статті Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», оскільки дана Постанова Кабінету Міністрів України є підзаконним нормативним актом, тобто має нижчу силу і не може змінювати правове регулювання, визначене законом».

«Згідно з частиною другою статті 113 Конституції України, Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується цією Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України. А відтак пункт 41-6 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 слід розуміти не як надання повноважень для відсторонення працівників, а як наголошення необхідності дотримання закону, зокрема, пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», яка і регулює процедуру такого відсторонення. В іншому випадку, з метою правової визначеності та враховуючи принцип належного урядування, Кабінет Міністрів України в даній постанові мав би зазначити про це».

Судом першої інстанції розглянуто спір між ОСОБА_1 та ДНЗ «Браїлівський професійний ліцей» про відсторонення від роботи, зобов`язання допустити до роботи та стягнення заробітної плати за час відсторонення від роботи.

З матеріалів справи видно, що при розгляді справи у суді першої інстанції питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки Кабінету Міністрів України не вирішувалось, судом першої інстанції надана оцінка постанові Кабінету Міністрів України, однак ніяким чином не вирішувалось питання щодо її скасування чи визнання нечинною, а також не вирішувалось інших питань щодо прав та обов`язків Кабінету Міністрів України, а тому відсутні правові підстави для оскарження ним рішення суду першої інстанції у цій справі.

Таким чином, оскаржуване судове рішення безпосередньо не стосується прав, інтересів та обов`язків Кабінету Міністрів України, судом не вирішувався спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення був би заявник, а в рішенні не міститься суджень про права та обов`язки Кабінету Міністрів України у відповідних правовідносинах, тому апеляційне провадження за апеляційною скаргою Кабінету Міністрів України на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 01 лютого 2022 року підлягає закриттю на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.

Керуючись статтями, 352, 362, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Кабінету Міністрів України на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 01 лютого 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , який поданий його представником адвокатом Тишківським С. Л., до Державного навчального закладу «Браїлівський професійний ліцей» про відсторонення від роботи, зобов`язання допустити до роботи та стягнення заробітної плати за час відсторонення від роботи закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після її проголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

(Повний текст судового рішення виготовлено 07 липня 2022 року).

Головуючий О. С. Панасюк

Судді: О. В. Ковальчук

М. М. Якименко