КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 22-ц/824/5256/2022 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Коцюрба О. П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коцюрби О.П.,

суддів: Білич І.М., Слюсар Т.А.,

при секретарі - Качалабі О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 17 грудня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на дії та бездіяльність державного виконавця, заінтересовані особи: начальник Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гоцій Богдан Ігорович, державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві Рибчинський Олександр Володимирович, головний державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лисенко Оксана Вікторівна, начальник Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нещадима Івана Сергійовича, -

В С Т А Н О В И В:

В Солом`янський районний суд міста Києва звернулись ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зі скаргою на рішення, дії і бездіяльність головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві (далі - Шевченківський РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві) Лисенко О.В., начальника Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Гоція Ю.І., державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ м. Києві Рибчинського О.В., у якій, уточнивши вимоги скарги, просили суд:

- визнати неправомірною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №57234915 від 18 вересня 2018 року, винесену головним державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Лисенко О.В.;

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ в м. Києві Рибчинського О.В. щодо обов`язку відновити виконавчі провадження № 14816630, № 14816799, № 14811745, реалізувати дозвіл (ухвалу) Шевченківського районного суду міста Києва від 01 вересня 2014 року на примусове входження у квартиру боржника для виконання виконавчих листів від 18 та 19 серпня 2009 року № 2-23-1/09, об`єднання виконавчих проваджень у зведене;

- визнати неправомірною бездіяльність начальника Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Гоція Б.І. щодо розгляду поданої на його ім`я 10 вересня 2018 року заяви із додатками;

- визнати неправомірними дії та бездіяльність начальника Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Гоція Б.І. щодо бездіяльності державного виконавця Рибчинського О.В., Лисенко О.В. , які вважають виконавчі провадження закінченими, і щодо їх колективної заяви із додатками від 10 вересня 2018 року;

- визнати неправомірною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження № 57234915 від 27 червня 2019 року, винесену головним державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у місті Києві Лисенко О.В. та її дії із закінчення виконання виконавчого листа у рамках виконавчого провадження № 57234915 при наявності не закінченого 20 червня 2013 року виконавчого провадження № 14816630;

- визнати неправомірною триваючу до 27 червня 2019 року бездіяльність начальника Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Гоція Б.І. щодо неправомірних, незаконних дій, бездіяльності рішень головного державного виконавця Лисенко О.В.;

- визнати неправомірними дії головного державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у місті Києві Лисенко О.В., які полягають у зборі даних щодо ОСОБА_1 , які містять банківську таємницю, оскільки у матеріалах виконавчого провадження 03 липня 2019 року не виявлено, що державний виконавець Лисенко О.В. запитувала цю інформацію, а стягувач її надала.

В обґрунтування заявлених вимог посилались на те, що 18 жовтня 2017 року та 19 жовтня 2017 року ними були подані до Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві заяви про прийняття до виконання виконавчих листів № 2-231/09, виданих їм Солом`янським районним судом міста Києва 18 серпня 2009 року та 19 серпня 2009 року.

Однак, 20 жовтня 2017 року старший державний виконавець Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Рибчинський О.В. направив ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повідомлення № 54945833/29, № 549460454/29 про повернення виконавчого документа стягувачам без прийняття до виконання на підставі ст. 12, п.п. 2, 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: в зв`язку з пропуском строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання та несплатою авансового внеску.

Повідомленням № 54973270/29 від 26 жовтня 2017 року ОСОБА_1 був повернути виконавчий документ без прийняття до виконання на підставі ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: в зв`язку з пропуском строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Вказали, що старшим державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Гузь А.Г., 26 жовтня 2017 року було направлено повідомлення № б/н ОСОБА_3 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.п. 2, 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Проте, ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 19 березня 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було поновлено строк на пред`явлення до виконання виконавчих листів, виданих Солом`янським районним судом міста Києва від 06 серпня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про захист честі та гідності, стягнення моральної шкоди.

Крім того, ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 06 вересня 2018 року було визнано неправомірними повідомлення старшого державного виконавця Шевченківського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Рибчинського О.В. за № 54945833 та № 54946054 від 20 жовтня 2017 року та за № 54973270 від 26 жовтня 2017 року про повернення виконавчих документів - виконавчих листів № 2-23-1/09 від 18 серпня 2009 року та 19 серпня 2009 року, виданих Солом`янським районним судом міста Києва стягувачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в частині застосування п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону України № 1404- VIII від 02 червня 2016 року); визнано неправомірним повідомлення старшого державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Гузь А.Г. без номера від 26 жовтня 2017 року про повернення виконавчого документа - виконавчого листа № 2-23-1/09 від 18 серпня 2009 року, виданого Солом`янським районним судом міста Києва стягувачу ОСОБА_3 , в частині застосування п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону України № 1404- VIII від 02 червня 2016 року); визнано неправомірними дії старших державних виконавців Шевченківського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Рибчинського О.В. Гузь А.Г. в частині повернення виконавчих документів - виконавчих листів № 2-23-1/09 від 18 та 19 серпня 2009 року, виданих Солом`янським районним судом міста Києва стягувачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону України № 1404- VIII від 02 червня 2016 року).

Зобов`язано старших державних виконавців Шевченківського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Рибчинського О.В. та Гузь А.Г. прийняти до виконання виконавчі документи - виконавчі листи № 2-23-1/09, видані Солом`янським районним судом міста Києва 18 серпня 2009 року та 19 серпня 2009 року стягувачам ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Тому, 10 вересня 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до начальника Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві із заявою про зобов`язання державних виконавців Рибчинського О.В. та Гузь А чи інших виконати ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 06 вересня 2018 року.

Також, у зв`язку із поновленням ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 19 березня 2018 року строку на пред`явлення до виконання виконавчих листів, виданих Солом`янським районним судом міста Києва від 06 серпня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про захист честі та гідності, стягнення моральної шкоди, а також виникненням у державного виконавця обов`язку прийняти до виконання вищевказані виконавчі листи № 2-23-1/09, видані Солом`янським районним судом міста Києва 18 серпня 2009 року та 19 серпня 2009 року відповідно до ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 06 вересня 2018 року, 14 вересня 2018 року стягувачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було повторно подано до Шевченківського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві по одному виконавчому листу Солом`янського районного суду міста Києва від 18 серпня 2009 року та 19 серпня 2009 року за № 2-23-1/09 із заявами про відновлення виконавчих проваджень № 14816630, № 14816799, № 14811745.

В подальшому, 20 вересня 2018 року начальник Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Гоцій Б.І. надав стягувачам ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відповідь на звернення від 10 вересня 2020 року, в якому зазначив, що відсутні підстави для виконання ухвали суду від 06.09.2018 року, оскільки на зазначену ухвалу подано апеляційну скаргу.

Крім того, 20 вересня 2018 року начальником Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Гоцієм Б.І. у відповідь на звернення від 14 вересня 2020 року повернув ОСОБА_3 та ОСОБА_7 оригінали виконавчих листів, повідомивши останніх про те, що відсутні підстави для прийняття виконавчих документів для виконання, оскільки ухвала від 06 вересня 2019 року не набрала законної сили.

Натомість, на підставі заяви ОСОБА_1 про відновлення виконавчого провадження від 14 вересня 2018 року, 18 вересня 2018 року головним державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у місті Києві Лисенко О.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 57234915 щодо виконання виконавчого листа № 2-23-2/09, виданого 19 серпня 2009 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 22000 грн. моральної шкоди. А в подальшому - 27 червня 2019 року, постанову про закінчення виконавчого провадження № 57234915, відповідно до якої борг, виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій стягнуті повністю.

Таким чином, заявники вважають, що суб`єкти оскарження діяли не на підставі, не у межах і не у спосіб, визначений Конституцією та Законами України. Адже виконавчі провадження з виконання рішення суду були відкриті 01 вересня 2009 року та 02 вересня 2009 року, а тому у органів виконавчої служби виник обов`язок на примусове виконання рішення суду у відкритих виконавчих провадженнях, в яких накладений арешт на майно боржника ОСОБА_5 , а також надано дозвіл державному виконавцю на примусове проникнення до житла боржника - ОСОБА_5 в квартиру АДРЕСА_1 згідно ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 01 вересня 2014 року у справі № 761/15125/14-ц.

Оскільки повернення виконавчих листів стягувачам визнано судом незаконним в установленому законом порядку, а саме встановлено ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 06 вересня 2018 року, при цьому строк на пред`явлення до виконання виконавчих листів їм поновлено, заявники вважають, що виконавчі провадження № 14816630, № 14816799, № 14811745 щодо виконання виконавчих листів, виданих Солом`янським районним судом міста Києва від 06 серпня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про захист честі та гідності, стягнення моральної шкоди є не закінченими, а тому при повторному пред`явленні цих виконавчих листів до виконання державний виконавець зобов`язаний був винести постанови про відновлення виконавчого провадження № 14816630, № 14816799, № 14811745.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 17 грудня 2021 року скаргу задоволено частково.

Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ в м. Києві Рибчинського О.В. щодо обов`язку відновити виконавчі провадження № 14816630, № 14816799, № 14811745.

Визнано неправомірною та скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження № 57234915 від 18 вересня 2018 року, винесену головним державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у місті Києві Лисенко О.В..

Визнано неправомірною та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження № 57234915 від 27 червня 2019 року, винесену головним державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у місті Києві Лисенко О.В.

В задоволенні решти вимог скарги відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог скарги, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , оскаржили її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на незаконність ухвали суду першої інстанції в частині, що оскаржується, порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а також на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена на припущеннях скаржники просили скасувати ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 17 грудня 2021 року в частині відмови у задоволенні вимог скарги, а мотивувальну частину Солом`янського районного суду міста Києва від 17 грудня 2021 року змінити. Задовольнити вимоги в задоволенні яких ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 17 грудня 2021 року відмовлено.

Наданим процесуальним законом правом подати відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 сторони у справі не скористалися.

Учасники справи, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, проте, їх неявка згідно з вимогами ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За правилами ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 06 серпня 2009 року задоволено позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про захист честі та гідності, стягнення моральної шкоди.

На виконання рішення суду в частині стягнення грошових коштів 18 серпня 2009 року та 19 серпня 2009 року Солом`янським районним судом міста Києва видано виконавчі листи за № 2-231/09, які були пред`явлені на виконання до відділу ДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві.

На підставі виконавчих документів, за заявами стягувачів, державним виконавцем Татарчук О.В. 01 вересня 2009 року та 02 вересня 2009 року винесено постанови про відкриття виконавчого провадження № 14817018, № 14816799, № 14816630, № 14816411, № 14816192 та № 14811745 (або за №№ 1256, 1266, 1267,1268, 1269 і 1270) з виконання вищевказаних виконавчих листів.

На підставі ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» 11 вересня 2009 року державним виконавцем винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень №№ 1256, 1266, 1267, 1268, 1269 і 1270 у зведене виконавче провадження № 1256 (ВП 15416426).

З метою встановлення майнового стану боржника, рахунків, відкритих у банківських установах та місця реєстрації боржника, 14 вересня 2009 року державним виконавцем направлено запити до Державної автомобільної інспекції м. Києва, Державної податкової інспекції (далі - ДПІ) Шевченківського району м. Києва, адресного бюро м. Києва, Бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ) м. Києва.

Державним виконавцем, з метою забезпечення виконання рішення суду, 19 жовтня 2009 року винесено постанову № 1256/4 про арешт майна боржника, якою накладено арешт на майно боржника ОСОБА_5 .

Згідно з відповіддю адресного бюро м. Києва, боржник ОСОБА_5 за вказаною адресою ( АДРЕСА_2 ,) зареєстрованим не значиться. Згідно повторної відповіді адресного бюро м. Києва, боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ,.

Державним виконавцем, 02 листопада 2009 року здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2 , з метою перевірки майнового стану боржника, однак вчинити виконавчі дії не виявилось можливим, оскільки двері квартири ніхто не відчинив, про що складено відповідний акт.

Також, 05 листопада 2009 року державним виконавцем направлено повторно запит до Державної автомобільної інспекції м. Києва, БТІ м. Києва.

Окрім цього, 06 листопада 2009 року державним виконавцем винесено постанову № 1256/4 про розшук майна боржника.

Разом з цим, державним виконавцем 06 листопада 2009 року винесено постанову про зупинення виконавчого провадження, у зв`язку з розшуком майна боржника.

Як вбачається з відповіді Державної автомобільної інспекції м. Києва за боржником транспортних засобів не зареєстровано.

В подальшому, 22 лютого 2010 року державним виконавцем направлено запит до Бюро технічної інвентаризації м. Києва. Згідно відповіді Бюро технічної інвентаризації м. Києва за боржником зареєстровано 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та 1/3 частину квартири АДРЕСА_4 .

Постановою державного виконавця від 23 лютого 2010 року накладено арешт на майно боржника, а саме: на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Також, 26 лютого 2010 року державним виконавцем направлено запит до Комунального підприємства житлово-експлуатаційна контора «Ярославська» (далі - КП ЖЕК «Ярославська») для отримання поверхневого плану квартири АДРЕСА_1 , копії свідоцтва про право власності та довідки Форма № 3.

Боржнику, 22 березня 2010 року направлено вимогу державного виконавця, про зобов`язання боржника сплатити борг та з`явитися до відділу ДВС.

Окрім цього, 22 березня 2010 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2 . Вчинити виконавчі дії в черговий раз не виявилось можливим, оскільки двері квартири ніхто не відчинив, про що складено відповідний акт.

Державним виконавцем, 21 квітня 2010 року направлено повторно запит до КП ЖЕК «Ярославська».

З інформації, що міститься у відповіді ДПІ Шевченківського району у м. Києві встановлено, що ДПІ не надає інформації щодо наявності коштів на рахунках та вкладах боржника - фізичної особи в установах банків та інших кредитних організаціях.

Як вбачається з відповіді Головного управління земельних ресурсів виконавчого комітету Київської міської ради за ОСОБА_5 земельні ділянки в межах м. Києва не зареєстровані.

На запит державного виконавця КП ЖЕК «Ярославська» надано поверхневий план квартири, копію свідоцтва про право на спадщину, згідно з яким спадкоємцем спадкового майна, а саме 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 є боржник - ОСОБА_5 , а також та довідку Форми № 3, згідно з якою, квартира приватизована та в ній ніхто не зареєстрований.

Постановою виконуючого обов`язки начальника ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві від 18 травня 2010 року було задоволено заяву про самовідвід державного виконавця Татарчук О.В. та постановлено передати для подальшого виконання державному виконавцю Александровій І.В. зведене виконавче провадження про стягнення грошових коштів з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , до складу якого входять наступні виконавчі провадження: № 14817018, № 14816799, № 14816630, № 14816411, № 14816192 та № 14811745.

Актом приймання-передачі виконавчих проваджень, державним виконавцем Татарчук О.В., 20 травня 2010 року передано державному виконавцю Александровій І.В. вказане зведене виконавче провадження.

На підставі вимог ст.ст. 5, 6 Закону України «Про виконавче провадження», 31 травня 2010 року державним виконавцем направлено копії матеріалів виконавчого провадження у Київський слідчий ізолятор для ознайомлення, боржнику - ОСОБА_5 .

В подальшому, 24 червня 2010 року державним виконавцем направлено запит № 1256/4 до Київського слідчого ізолятора з метою отримання інформації щодо перебування боржника ОСОБА_5 в зазначеній установі.

Згідно з відповіддю Київського слідчого ізолятора від 25 червня 2010 року боржник - ОСОБА_5 утримується в Київському слідчому ізоляторі з 12 грудня 2002 року. Також зазначено, що у Київському слідчому ізоляторі відсутні відомості про будь-які нарахування та доходи ОСОБА_5 .

Відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем, 24 червня 2010 року направлено до Солом`янського районного суду міста Києва подання про примусове проникнення до житла боржника.

Також, державним виконавцем, 15 липня 2010 року направлено до Шевченківського районного суду міста Києва подання про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 20 липня 2010 року у справі № 6-90-1/10 подання державного виконавця про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_5 повернуто заявникові, як таке, що не підлягає розгляду цим судом.

Відповідно до п. 6 ст. 34, ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» 16 липня 2010 року державним виконавцем винесено постанову про зупинення зведеного виконавчого провадження (ВП № 15416426), на підставі ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 02 липня 2010 року у справі № 4-с-27-1/10 про зупинення проведення виконавчих дій по зведеному виконавчому провадженню № 1256/4 (№ 15416426) на час розгляду по суті скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 на дії державного виконавця.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 20 червня 2012 року у справі № 4-с-10/11 об`єднані скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на дії посадових осіб ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві задоволено частково. Скасовано постанову державного виконавця від 11 вересня 2009 року про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження; скасовано постанову державного виконавця від 11 вересня 2009 року про приєднання виконавчих проваджень № 14817018, № 14816799, № 14816630, № 14816411, № 14816192 та № 14811745 до зведеного виконавчого провадження № 15416426; скасовано постанову державного виконавця від 06 листопада 2009 року про розшук майна боржника, постанову державного виконавця від 06 листопада 2009 року про зупинення виконавчого провадження та постанову державного виконавця від 23 лютого 2010 року про поновлення виконавчого провадження.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 02 листопада 2012 року скасовано зупинення проведення виконавчих дій по зведеному виконавчому провадженню № 1256/4 (15416426) на час розгляду по суті скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 на дії, які мають місце під час виконання судового рішення, застосовані відповідно до ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 02 липня 2010 року.

Державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Шевченком С.П., 29 січня 2013 року на підставі ч. 5 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про поновлення виконавчого провадження.

Також, 29 січня 2013 року державним виконавцем Шевченком С. П. винесено шість постанов про виведення виконавчих проваджень № 14817018, № 14816799, № 14816630, № 14816411, № 14816192 та № 14811745 із зведеного виконавчого провадження № 15416426.

Разом з тим, 29 січня 2013 року державним виконавцем Шевченком С.П. винесено шість постанов про приєднання виконавчих проваджень № 14817018, № 14816799, № 14816630, № 14816411, № 14816192, № 14811745 до зведеного виконавчого провадження № 36258494 про стягнення грошових коштів із ОСОБА_5 .

У зв`язку із невиконанням боржником рішення суду в строк, наданий для добровільного виконання, 29 січня 2013 року державним виконавцем Шевченком С.П. на підставі положень ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно ОСОБА_5 .

Окрім цього, 29 січня 2013 року державним виконавцем Шевченком С.П. у зв`язку з неможливістю входження до квартири АДРЕСА_1 (1/2 частина якої належить боржнику) з метою проведення опису майна боржника направлено до Шевченківського районного суду міста Києва подання про примусове проникнення до житла боржника - ОСОБА_5 .

Крім того, 29 січня 2013 року державним виконавцем Шевченком С. П. на підставі ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» на адресу ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві направлено постанову, якою доручену останньому провести виконавчі дії щодо опису та арешту майна боржника за адресою: АДРЕСА_4 .

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 08 лютого 2013 року у справі № 761/3060/13-ц відмовлено у задоволенні подання державного виконавця про примусове проникнення до житла ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що держаним виконавцем не встановлено за ким зареєстровано іншу частину квартири АДРЕСА_1 та не надано доказів неможливості входження до квартири у 2013 році.

З матеріалів справи вбачається, що 12 квітня 2013 року до ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві надійшло клопотання представника боржника - ОСОБА_9 , яким остання повідомила державного виконавця, що 25 січня 2012 року Апеляційним судом міста Києва у кримінальній справі № 1-1/12 винесено вирок, яким ОСОБА_5 засуджено до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності. До зазначеного листа, представником боржника надано до відділу ДВС копію постанови про накладення арешту на майно 05 жовтня 2002 року, винесеної слідчим в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України Гарником O. A., та протокол опису майна від 22 жовтня 2002 року.

В подальшому, 19 квітня 2013 року державним виконавцем направлено запит до Генеральної прокуратури України з метою отримання дозволу для звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_5 .

Згідно відповіді Генеральної прокуратури України від 26 квітня 2013 року встановлено, що на все майно ОСОБА_5 накладено арешт постановою слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України Гарника O.A. від 05 жовтня 2002 року та станом на 26 квітня 2013 року арешт не знімався.

Державним виконавцем на підставі ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» 20 червня 2013 року винесено шість постанов про виведення виконавчих проваджень № 14817018, № 14816799, № 14816630, № 14816411, № 14816192, № 14811745 із зведеного виконавчого провадження № 36258494.

У зв`язку з неможливістю примусової реалізації майна боржника, оскільки все майно ОСОБА_5 перебуває під арештом на підставі постанови слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України Гарника O.A. від 05 жовтня 2002 року, та встановленням факту відсутності іншого майна та коштів боржника, на які можливо звернути стягнення для погашення суми боргу за виконавчим документом, 20 червня 2013 року державним виконавцем винесено шість постанов про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчих провадженнях № 14817018, № 14816799, № 14816630, № 14816411, № 14816192 та № 14811745 з примусового виконання шести виконавчих листів від 18 серпня 2009 року та від 19 серпня 2009 року за № 2-23-1/09, виданих Солом`янським районним судом міста Києва.

Постановами за № 14817018, № 14816799, № 14816630, № 14816411, № 14816192, № 14811745 від 29 червня 2013 року головний державний виконавець Шевченко С.П. повернув стягувачам по пошті виконавчі листи Солом`янського районного суду міста Києва за №№ 2-23-1/09 від 18 серпня 2009 року, 19 серпня 2009 року, на підставі п.п. 2, 9 ст. 47, ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року (в редакції 08 березня 2011 року), які вони оскаржили до суду 08 липня 2013 року шляхом подання скарги.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 01 вересня 2014 року у справі № 761/15125/14-ц задоволено подання головного державного виконавця Відділу ДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Шевченка С.П. про примусове проникнення до житла боржника, надано дозвіл державним виконавцям ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві з метою виконання рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 06 серпня 2009 року, на підставі якого видано виконавчі листи № 2-23-1/09 на примусове проникнення до житла боржника - ОСОБА_5 в квартиру АДРЕСА_1 .

Шевченківським районним судом міста Києва 24 липня 2015 року видано виконавчий лист № 2-11/11 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 25 000, 00 грн. моральної шкоди.

На підставі вказаного виконавчого документа, Шевченківським РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві було відкрито виконавче провадження № 48382123.

В рамках зазначеного виконавчого провадження, старшим державним виконавцем Рибчинським О.В. винесено постанову від 19 червня 2017 року про звернення стягнення на доходи боржника, які він отримує у Лівобережному об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві.

Заявниками, 18 жовтня 2017 року та 19 жовтня 2017 року подано до Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві заяви про прийняття до виконання виконавчих листів № 2-231/09, виданих їм Солом`янським районним судом міста Києва 18 серпня 2009 року та 19 серпня 2009 року.

Однак, 20 жовтня 2017 року старший державний виконавець Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Рибчинський О.В. направив ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повідомлення № 54945833/29, № 549460454/29 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання на підставі ст.12, п.п. 2, 8 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з пропуском строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання та несплатою авансового внеску.

Повідомленням № 54973270/29 від 26 жовтня 2017 року ОСОБА_1 був повернути виконавчий документ без прийняття до виконання на підставі ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з пропуском строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Також, 26 жовтня 2017 року старшим державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Гузь А.Г. направлено повідомлення № б/н ОСОБА_3 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.п. 2, 8 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , 24 листопада 2017 року звернулися в Солом`янський районний суд міста Києва із заявою, в якій просили поновити строк на повторне пред`явлення до виконання в орган державної виконавчої служби, приватному виконавцю кожною з них виконавчих листів за № 2-23-1/09 виданих 18 серпня 2009 року і 19 серпня 2009 року Солом`янським районним судом міста Києва, у справі № 2-23-1/09 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про захист честі і гідності, відшкодування шкоди.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 19 березня 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 поновлено строк на пред`явлення до виконання виконавчих листів, виданих Солом`янським районним судом міста Києва у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про захист честі та гідності, стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 06 вересня 2018 року визнано неправомірними повідомлення старшого державного виконавця Шевченківського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Рибчинського О.В. № 54945833, № 54946054 від 20 жовтня 2017 року, № 54973270 від 26 жовтня 2017 року про повернення виконавчих документів - виконавчих листів № 2-23-1/09 від 18 серпня 2009 року та 19 серпня 2009 року, виданих Солом`янським районним судом міста Києва ОСОБА_2., ОСОБА_3 , в частині застосування п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону України № 1404-VIII від 02 червня 2016 року); визнано неправомірним повідомлення старшого державного виконавця Шевченківського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Гузь А.Г. без номера від 26 жовтня 2017 року про повернення виконавчого документа - виконавчого листа № 2-23-1/09 від 18 серпня 2009 року, виданого Солом`янським районним судом міста Києва стягувачу ОСОБА_3 , в частині застосування п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України « Про виконавче провадження» (в редакції Закону України № 1404- VIII від 02 червня 2016 року); визнано неправомірними дії старших державних виконавців Шевченківського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Рибчинського О.В., Гузь А.Г. в частині повернення виконавчих документів - виконавчих листів № 2-23-1/09 від 18 серпня 2009 року та 19 серпня 2009 року, виданих Солом`янським районним судом міста Києва ОСОБА_2., ОСОБА_3 , за п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону України № 1404-VIII від 02 червня 2016 року); зобов`язано старших державних виконавців Шевченківського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Рибчинського О.В. та Гузь А.Г. прийняти до виконання виконавчі документи - виконавчі листи № 2-23-1/09, видані Солом`янським районним судом міста Києва 18 серпня 2009 року та 19 серпня 2009 року ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

Постановою Київського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 06 вересня 2018 року залишено без змін.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 10 вересня 2018 року звернулися до начальника Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві із заявою про зобов`язання державних виконавців Рибчинського О.В. та Гузь А.Г. чи інших виконати ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 06 вересня 2018 року.

Також, у зв`язку із тим, що ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 19 березня 2018 року поновлено строк на пред`явлення до виконання виконавчих листів, виданих Солом`янським районним судом міста Києва від 06 серпня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про захист честі та гідності, стягнення моральної шкоди, а також виникненням у державного виконавця обов`язку прийняти до виконання вищевказані виконавчі листи № 2-23-1/09, видані Солом`янським районним судом міста Києва 18 серпня 2009 року та 19 серпня 2009 року відповідно до ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 06 вересня 2018 року, стягувачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , 14 вересня 2018 року повторно подано до Шевченківського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві по одному виконавчому листу Солом`янського районного суду міста Києва від 18 серпня 2009 року і 19 серпня 2009 року за № 2-23-1/09 та заяви про відновлення виконавчих проваджень № 14816630, № 14816799, № 14811745.

Постановою головного державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у місті Києві Лисенко О.В. від 18 вересня 2018 року відкрито виконавче провадження № 57234915 щодо виконання виконавчого листа № 2-23-2/09, виданого 19 серпня 2009 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 22 000 грн. моральної шкоди.

З матеріалів справи також вбачається, що начальник Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Гоцій Б.І., 20 вересня 2018 року надав ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відповідь на звернення від 10 вересня 2020 року, в якій зазначив, що відсутні підстави для виконання ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 06 вересня 2018 року, оскільки на зазначену ухвалу подано апеляційну скаргу.

Крім того, 20 вересня 2018 року начальником Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Гоцієм Б.І. у відповідь на звернення від 14 вересня 2020 року повернуто ОСОБА_3 , ОСОБА_7 оригінали виконавчих листів, та повідомлено останніх про те, що відсутні підстави для прийняття виконавчих документів для виконання, оскільки ухвала від 06 вересня 2019 року не набрала законної сили.

В подальшому, 27 червня 2019 року головним державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у місті Києві Лисенко О.В. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 57234915, відповідно до якої борг, виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій стягнуті повністю.

Відповідно до ч.1 ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ст. 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

За приписами ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно положень ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За правилами ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Судом встановлено, що виконавчі листі заявниками подавалися до органів виконавчої служби неодноразово і поверталися без виконання.

Підстави для повернення виконавчого документа на час виникнення даних правовідносин було регламентовано ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону України № 606-XIV від 21 квітня 1999 року.

Частиною 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону України № 606-XIV від 21 квітня 1999 року визначено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12цього Закону.

Згідно ч. 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 911/4670/13 вказано, що чинне законодавство не передбачає можливості повторного відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження та вчинення ним виконавчих дій за тими ж виконавчими документами, за якими державним виконавцем вже відкрито виконавче провадження, задля недопущення порушення прав боржника шляхом подвійного примусового виконання державним виконавцем і приватним виконавцем одного і того ж самого судового рішення.

Верховний Суд в постанові від 04 березня 2020 року у справі № 750/11948/17 вказав, що обов`язки державного виконавця як поновити виконавче провадження, так і здійснювати заходи примусового виконання рішень, прямо випливають із приписів Закону № 1404-VIII (п. 1 ч. 2 ст. 18, ч. 1 ст. 41 відповідно), такі дії можливі виключно за умови визнання судом незаконною чи скасування в установленому законом порядку постанови про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу.

Таким чином, оскільки повернення виконавчих листів стягувачам визнано судом незаконним в установленому законом порядку, а саме, встановлено ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 06 вересня 2018 року, при цьому строк на пред`явлення до виконання виконавчих листів стягувачам поновлено, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що виконавчі провадження № 14816630, № 14816799, № 14811745 щодо виконання виконавчих листів, виданих Солом`янським районним судом міста Києва у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про захист честі та гідності, стягнення моральної шкоди є не закінченими, а тому при повторному пред`явленні цих виконавчих листів до виконання, державний виконавець зобов`язаний був винести постанови про відновлення виконавчого провадження № 14816630, № 14816799, № 14811745.

При цьому, державному виконавцю Рибчинському О.В. були відомі вказані вище обставини, адже як вбачається з постанови Київського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року ним було подано апеляційну скаргу на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 06 вересня 2018 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

У п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Як зазначено вище, ухвалене Солом`янським районним судом міста Києва рішення про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 грошових коштів не виконується з 2009 року.

Європейський суд з прав людини в Рішеннях «Юрій Михайлович Іванов проти України» та «Горнсбі проти Греції» зазначив, що право на суд є ілюзорним, якщо судове рішення залишається невиконаним.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками Солом`янського районного суду міста Києва про обґрунтованість скарги в частині визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ в м. Києві Рибчинського О.О. щодо обов`язку відновити виконавчі провадження № 14816630, № 14816799, № 14811745, визнання неправомірною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 57234915 від 18 вересня 2018 року, а також визнання неправомірною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження № 57234915 від 27 червня 2019 року, постановлених головним державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Лисенко О.В.

Щодо відмови судом першої інстанції заявникам у задоволенні вимог скарги в частині визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ в м. Києві Рибчинського О.В. реалізувати дозвіл (ухвалу) Шевченківського районного суду міста Києва від 01 вересня 2014 року на примусове входження у квартиру боржника для виконання виконавчих листів від 18 та 19 серпня 2009 року № 2-23-1/09, а також об`єднання виконавчих проваджень у зведене провадження, колегія суддів вважає висновки Солом`янського районного суду міста Києва, в цій частині вимог скарги, правильними та обгрунтованими, оскільки вони є передчасними, так як на момент подання скарги, виконавчі документи не були прийняті до виконання, і відповідно формального обов`язку з учинення державним виконавцем таких дій у нього не виникло.

Також, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення скарги в частині визнання неправомірною бездіяльності начальника Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Гоція Б.І. щодо розгляду поданої стягувачами на його ім`я 10 вересня 2018 року заяви із додатками з огляду на наступне.

Так, 20 вересня 2018 року начальник Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Гоцій Б.І. надав ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відповідь на звернення від 10 вересня 2020 року, в якій зазначив, що відсутні підстави для виконання ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 06 вересня 2018 року, оскільки на зазначену ухвалу подано апеляційну скаргу, отже, станом на дату звернення скаржників із вказаною заявою, ухвала Солом`янського районного суду міста Києва від 06 вересня 2018 року не набрала законної сили.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що не підлягають задоволенню вимоги скарги в частині визнання неправомірною бездіяльності державних виконавців Рибчинського О.В., Лисенко О.В., які вважають виконавчі провадження закінченими, і щодо їх колективної заяви із додатками від 10 вересня 2018 року, а також визнання неправомірною триваючої до 27 червня 2019 року бездіяльності начальника Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Гоція Б.І. щодо бездіяльності, неправомірних, незаконних дій, рішень головного державного виконавця Лисенко О.В. з наступних підстав.

Як правильно зазначив Солом`янський районний суд міста Києва, контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем, здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби.

За правилами ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження»(у редакції чинній на момент виникнення правовідносин), рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Тобто, у розумінні зазначених норм закону, вчинення дій, передбачених ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» є правом начальника відділу при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень, а не його обов`язком. Таке право він міг використати на свій розсуд як керівник відділу. В даному випадку, начальником Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Гоцієм Б.І. не було допущено бездіяльності та не було порушено вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Як зазначено в ч.1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою лише в разі порушення їх прав чи свобод.

Однак, при оскарженні дій головного державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у місті Києві Лисенко О.В. в частині збору даних щодо ОСОБА_1 , які містять банківську таємницю скаржником не обґрунтовано, яке саме право стягувача ОСОБА_1 порушено внаслідок таких дій.

Крім того, п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов`язаний з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

За таких обставин, висновки Солом`янського районного суду міста Києва в частині відмови у задоволенні вимог скарги про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ в м. Києві Рибчинського О.В. реалізувати дозвіл (ухвалу) Шевченківського районного суду міста Києва від 01 вересня 2014 року на примусове входження у квартиру боржника для виконання виконавчих листів від 18 і 19 серпня 2009 року № 2-23-1/09, а також об`єднання виконавчих проваджень у зведене провадження, визнання неправомірною бездіяльності начальника Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Гоція Б.І. щодо розгляду поданої стягувачами на його ім`я 10 вересня 2018 року заяви із додатками, визнання неправомірною бездіяльності державних виконавців Рибчинського О.В., Лисенко О.В., які вважають виконавчі провадження закінченими, і щодо їх колективної заяви із додатками від 10 вересня 2018 року, а також визнання неправомірною триваючої до 27 червня 2019 року бездіяльності начальника Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Гоція Б.І. щодо бездіяльності, неправомірних, незаконних дій, рішень головного державного виконавця Лисенко О.В., а також визнання неправомірними дій головного державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у місті Києві Лисенко О.В. в частині збору даних щодо ОСОБА_1 , які містять банківську таємницю є правильними, такими, що грунтуються на вимогах закону та підтверджуються матеріалами справи.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 висновків суду першої інстанції не спростовують, повторюють доводи викладені у скарзі на дії та бездіяльність державних виконавців та будуються на власному розумінні апелянтами норм чинного законодавства.

Порушень норм процесуального права, на які посилаються апелянти, колегією суддів не встановлено.

Інших вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки Солом`янського районного суду міста Києва та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

Обґрунтовуючи судове рішення, колегія суддів враховує вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, згідно з яким, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала Солом`янського районного суду міста Києва від 17 грудня 2021 року є законною та обґрунтованою, постановлена на підставі норм матеріального та процесуального права, тому підстави для її скасування та зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 259, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 17 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П. Коцюрба

Судді: І.М. Білич

Т.А. Слюсар