Справа № 308/9619/22
У Х В А Л А

05 грудня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді Голяни О.В., за участю секретаря судових засідань Лецак Н.В., представника позивача адвоката Батрин С.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Ужгород матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Батрин Станіслав Віталійович, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Лаврів Михайло Михайлович, про визнання договорів дарування нерухомого майна недійсними,-

в с т а н о в и в:

26 липня 2022 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Батрин С.В., звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Лаврів М.М., в якому просить суд:

- визнати недійсними договір дарування квартири АДРЕСА_1 від 10.10.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Лаврів М.М.;

- визнати недійсними договір дарування квартири АДРЕСА_2 від 10.10.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Лаврів М.М.

В судовому засіданні судом на обговорення поставлено питання закриття провадження в частині заявлених позовних вимог до ОСОБА_3 , так як така померла ще до відкриття провадження по справі.

В судовому засіданні представник позивача не заперечив щодо закриття провадження по справі в частині заявлених позовних вимог до ОСОБА_3 , однак просив вирішити питання правонаступництва, для чого вважає за необхідне витребувати у нотаріуса спадкову справу, заведену після померлої ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що 26.07.2022 позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Лаврів М.М. про визнання договорів дарування нерухомого майна недійсними

На виконання вимог п.1 ч.1 ст.187 ЦПК України 27.07.2022 року судом зроблено запит до відділу реєстрації місця проживання (перебування) фізичної особи; з наданої відповіді на запит від 28.07.2022 року вбачається, що відповідачка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 з 11.04.2015 року.

01.08.2022 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області відкрито провадження в справі та призначено підготовче засідання; справу постановлено розглядати в порядку загального позовного провадження.

Разом з тим, з доданого до матеріалів відзиву копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з ч. 1 ст. 42, ч. 1 ст. 48 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Статтями 46, 47 ЦПК України передбачено, що вони можуть мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони (цивільна процесуальна правоздатність) та здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність).

ВС у складі Об`єднаної палати КЦС у постанові від 20.06.2019 у справі №185/998/16 зробив наступний висновок: з аналізу п.6 ч.1 ст.205 ЦПК 2004 року (п.7 ч.1 ст.255 ЦПК) убачається, що правонаступників у справу можна залучити тільки у випадку, коли смерть особи сталася вже після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст.25 ЦК здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає в момент її народження. У випадках, установлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини. У випадках, установлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов`язки може пов`язуватися з досягненням фізичної особою відповідного віку. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті.

У ст.26 ЦК визначено, що всі фізичні особи є рівними в здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа має всі особисті немайнові права, установлені Конституцією та цим кодексом. Фізична особа здатна мати всі майнові права, що встановлені цим кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією, цим кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Згідно із ч.1 ст.26 ЦПК 2004 року у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб (аналогічна норма в ч.1 ст.42 чинного ЦПК).

У ст.28 ЦПК 2004 року визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичної та юридичної особи (ст.46 чинного ЦПК).

У ч.1 ст.29 ЦПК 2004 року передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (ч.1 ст.47 чинного ЦПК).

Системний аналіз указаних норм права, а також положень чч.1, 2, 4 ст.25, ч.1 ст.26 ЦК та ч.2 ст.48 чинного ЦПК дає підстави дійти висновку, що на момент звернення з позовом до суду відповідач у справі має бути живим. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (п.1 ч.1 ст.255 чинного ЦПК, п.1 ч.1 ст.205 ЦПК 2004 року).

Відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК 2004 року сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (ч.1 ст.48 чинного ЦПК).

Аналіз зазначених норм процесуального права, а також положень чч.1, 2, 4 ст.25, ч.1 ст.26 ЦК та ч.2 ст.48 чинного ЦПК дозволяє дійти висновку, що на момент звернення з позовом до суду відповідач у справі повинен мати цивільну процесуальну правосуб`єктність. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (п.1 ч.1 ст.255 чинного ЦПК, п.1 ч.1 ст.205 ЦПК 2004 року).

Норма ст.205 ЦПК 2004 року (ст.255 чинного ЦПК) є імперативною. Тобто за наявності підстав, визначених у пп.18 ч.1 ст.255 ЦПК (пп.17 ст.205 ЦПК 2004 року), незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі. На такі дії суду не впливає те, що у справі беруть участь відповідачі-спадкоємці, які на час розгляду справи мають цивільну процесуальну правосуб`єктність і не заявляли клопотання про закриття провадження у справі.

Вказаний висновок узгоджується з принципом правової визначеності, на якому неодноразово наголошував у своїй практиці Європейський суд з прав людини.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

ЄСПЛ зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне здійснення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, а й щодо національних судів («Diya 97 v. Ukraine», №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21.10.2010).

Отже, якщо позов пред`явлено до померлої особи, то відповідно до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК 2004 року, чинного на час пред`явлення позову та розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій, суд своєю ухвалою закриває провадження, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Якщо правонаступництво у справі допускається, то правонаступників можна залучити тільки у випадку, коли смерть особи сталася після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження.

При цьому незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі. На такі дії суду не впливає те, що у справі беруть участь відповідачі-спадкоємці, які на час розгляду справи мають цивільну процесуальну правосуб`єктність і не заявляли клопотання про закриття провадження у справі.

Таким чином, суд не повинен був відкривати провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , а відкривши провадження у справі в цій частині, має його закрити на підставі п.1 ст.255 ЦПК, -

На підставі викладеного та керуючись статтями 200, 255, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

постановив:

Провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договорів дарування нерухомого майна недійсними- закрити у зв`язку зі смертю відповідача ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст ухвали виготовлено 05.12.2022.

Суддя Олена ГОЛЯНА