Справа № 461/3147/22
Провадження № 4-с/461/15/22
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.07.2022 року Галицький районний суд м. Львова
в складі: головуючої судді Волоско І.Р.
секретар судового засідання Береза П.Р.
ОСОБА_1 звернулася до суду із даною скаргою. В обґрунтування покликається на те, що вона є боржником у ВП № 68419070 від 31.01.2022 року про стягнення з неї на користь AT «Ідея Банк» заборгованості у розмірі 100155,79 грн. Зазначає, що до лютого 2022 року їй не було відомо про відкриття виконавчого провадження. Однак, коли вона не змогла в черговий раз отримати свою пенсію, то звернулась з даним питанням до банківської установи, внаслідок чого дізналась про відкриття декількох виконавчих проваджень про стягнення з неї коштів. В подальшому ОСОБА_1 з`ясувала, що постановою державного виконавця від 31.01.2022 року накладено арешт на її грошові кошти, що надходять від Шосткинського пенсійного фонду України як пенсійні виплати. Зазначає, що дана постанова позбавила її права розпоряджатися пенсією. У зв`язку з цим просить скаргу задовольнити, визнати дії державного виконавця неправомірними та скасувати постанову державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про арешт майна боржника від 31.01.2022 року.
Заявник в судове засідання не прибула, надіслала до суду заяву, згідно якої скаргу підтримує та просить проводити розгляд без її участі.
Держаний виконавець та представник АТ «Ідея Банк» в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).
Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, а відтак скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є боржником у ВП № 68419070 про стягнення з неї на користь AT «Ідея Банк» заборгованості у розмірі 100155,79 грн.
Постановою про арешт коштів боржника від 31.01.2022 ВП № 68419070 державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 100155,79 грн.
Заявник вказує, що постанова державного виконавця від 31.01.22 року у ВП № 68419070 про арешт коштів боржника позбавила її права розпоряджатися пенсією.
Із довідки АТ КБ «Приватбанк» №FNV2HOE0PETAGOL0 від 04.04.2022 року випливає, що ОСОБА_1 має картковий рахунок № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), відкритий у AT КБ «ПРИВАТБАНК», для зарахування пенсії.
14.04.2022 року ОСОБА_1 звернулася до державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) з її коштів.
Станом на час розгляду вказаної скарги арешт з карткового рахунку НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) в АТ КБ «Приватбанк» не знятий.
Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження».
Відповідно до статті першої Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно частини першої статті п`ятої Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Відповідно до положень частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Нормою пункту шостого частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника.
Згідно з ч.3 ст. 52 Закону не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.
Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.
Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.56 Закону встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.
Із матеріалів справи випливає, що незгода ОСОБА_1 з діями державного виконавця ґрунтується на тому, що на її картковий рахунок НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) в АТ КБ «Приватбанк», на який здійснюється нарахування пенсії, накладено арешт у ВП № 68419070.
У частині четвертій статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» перелічено підстави, за наявності яких виконавець самостійно знімає арешт з усього майна (коштів) боржника або його частини.
Згідно із п.1 ч.4 ст.59 Закону такою підставою, зокрема, є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.
Тобто за замовчуванням банк відкриває поточний рахунок фізичній особі для загального користування і зарахування будь-яких грошових коштів. У разі якщо особа бажає відкрити цільовий (окремий рахунок) для зарахування заробітної плати, стипендії, пенсії, соціальної допомоги та інших передбачених законодавством України соціальних виплат, то вона обов`язково зазначає мету відкриття такого рахунку.
Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом.
При цьому, саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».
Частиною 1, 2 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків. За іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.
Зважаючи на приписи ст. 46 Конституції України щодо забезпечення рівня життя, не нижчого від прожиткового мінімуму, встановленого законом для пенсій, інших видів соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, скаржник не може бути обмежений у розпорядженні своєю пенсією, незважаючи на можливість виконавця звернути на неї часткове стягнення у розмірі від 20 % до 50% (ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження»).
Водночас п. 9.9. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті , затвердженою постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 29 березня 2004 року за № 377/8976 визначено, що кошти, що арештовані на рахунку клієнта, забороняється використовувати до надходження платіжної вимоги/ інкасового доручення (розпорядження) за тим виконавчим документом, для виконання якого накладався арешт, або до отримання передбачених законодавством документів про зняття арешту з коштів.
З вищевказаних приписів Інструкції вбачається, що при накладенні арешту державним виконавцем скаржнику забороняється взагалі користуватися коштами на арештованому рахунку, що ставить його в уразливу позицію (відсутність коштів для існування), що порушує ст. 46 Конституції України та ч. 2 ст. 70 Закону України Про виконавче провадження.
Як було встановлено судом, 14.04.2022 року ОСОБА_1 звернулася до державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) з її коштів, надавши довідку АТ КБ «Приватбанк» №FNV2HOE0PETAGOL0 від 04.04.2022 року, з якої випливає, що картковий рахунок № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), відкритий у AT КБ «ПРИВАТБАНК», призначений для зарахування пенсії, однак, станом на час розгляду вказаної скарги арешт з карткового рахунку НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) в АТ КБ «Приватбанк» не знятий.
Таким чином, арешт на грошові кошти у виді пенсії боржника ОСОБА_1 на поточному рахунку НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) в АТ КБ «Приватбанк» підлягає скасуванню у судовому порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
З огляду на те, що ОСОБА_1 надавала виконавцю підтверджуючі дані того, що її рахунок має спеціальне призначення, оскільки на нього зараховується пенсія, зважаючи на граничний розмір відрахувань із пенсії, встановлений для даного виду стягнення, державний виконавець повинен був зняти арешт, проте цього не зробив.
Таким чином, суд дійшов висновку про те, що така бездіяльність посадових осіб Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) є неправомірною, вимоги про зняття арешту з вказаного рахунку є обґрунтованими, а накладений на вказаний рахунок в банку арешт, який унеможливлює отримання будь-яких коштів пенсії, підлягає скасуванню.
Щодо заяви про поновлення строку, суд вважає, що такий строк підлягає поновленню на підставі статті 449 ЦПК України, оскільки, як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 нічого не було відомо про примусове виконання, а потім вона вимушена була шукати докази для підтвердження поступлення на рахунок пенсії, намагалася вирішити питання в позасудовому порядку, що свідчить про поважність пропуску строку звернення до суду.
Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», статями 447, 450, 451 ЦПК України, суд
поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з даною скаргою.
Скаргу задовольнити.
Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Лесько Наталії Миколаївни щодо незняття арешту на грошові кошти, що надходять від Шосткинського пенсійного фонду України як пенсійні виплати ОСОБА_1 .
Скасувати постанову державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про арешт майна боржника від 31.01.2022 року у ВП № 68419070, в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять від Шосткинського пенсійного фонду України як пенсійні виплати ОСОБА_1 , НОКПП НОМЕР_1 на карту/рахунок НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), відкритий у AT КБ «ПРИВАТБАНК».
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Волоско І.Р.