Справа № 595/1432/22
Провадження № 2-о/595/85/2022
У Х В А Л А

05.12.2022 місто Бучач

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Созанська Л.І., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник, адвокат Пасічник Андрій Зіновійович, про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник, адвокат Пасічник А.З., звернулася до суду із заявою, в якій просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , недієздатною, встановити над нею опіку і призначити її опікуном ОСОБА_2 .

Оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

За змістом ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень, щодо змагальності та меж судового розгляду.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Частиною 4 ст. 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

В порушення вимог ч. 4 ст. 294 ЦПК України, заявником ОСОБА_1 у заяві не визначено коло заінтересованих осіб, які мають брати участь у справі.

За змістом п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовназаява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою.

За змістом ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Тобто, нормами законодавства передбачено чіткий порядок призначення над недієздатними особами опіки, а саме - за поданням відповідного органу. Так, фізична особа може бути призначена опікуном (піклувальником) лише за її згодою, що повинно бути виражено в письмовій заяві. Особа, яка виявила бажання виконувати обов`язки опікуна (піклувальника), подає до органу заяву про клопотання перед судом про призначення її опікуном (піклувальником). До заяви додається медичний висновок про те, що за станом здоров`я заявник може бути опікуном (піклувальником). Спеціалісти органу опіки і піклування обстежують матеріально-побутові умови проживання майбутнього опікуна (піклувальника), складають відповідний акт і готують до суду подання щодо кандидатури опікуна (піклувальника).

Зі змісту заяви ОСОБА_1 слідує, що заявниця просить визнати ОСОБА_2 недієздатною та призначити її опікуном над нею. Проте зміст заяви не містить даних, що органом опіки та піклування таке подання виносилось, хоча вимога з даного питання пред`явлена. До заяви не додано відповідного подання органу опіки та піклування про можливість призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатною фізичною особою, при тому, що наявність такого подання є обов`язковим для ухвалення судом рішення за результатами розгляду заяви про визнання фізичної особи недієздатною.

Заявником долучено до заяви копію рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 02 листопада 2020 року, справа № 595/1155/20, згідно якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та жительку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , визнано недієздатною, встановлено над нею опіку і призначено її опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительку АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 . Визначено строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною тривалістю два роки з дня набрання рішення суду законної сили. Рішення суду набрало законної сили 03 грудня 2020 року.

Згідно із ч. ч. 6, 7, 8 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Заявником у поданій заяві не вказано причин, що перешкоджали їй звернутися до суду із відповідним клопотаннямпро продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною, з дотриманням вимог ч. ч. 6, 7, 8 ст. ЦПК України, у строки, передбачені законодавством.

Окрім цього, у заяві ОСОБА_1 посилається на те, що судові витрати по справі відповідно до положень ст. 299 ЦПК України відносяться на рахунок держави.

Так, положеннями ч. 2 ст. 299 ЦПК встановлено, що судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Таким чином, за змістом ч. 2 ст. 299 ЦПК України на рахунок держави у справах про визнання фізичної особи недієздатною відносяться саме витрати, пов`язані із розглядом справи.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України «Про судовий збір». За загальним правилом у разі розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному.

Відтак при встановленні наявності пільг щодо сплати судового збору за подання до суду заяви про визнання фізичної особи недієздатною слід керуватися саме нормами Закону України «Про судовий збір».

Так, об`єкти, щодо яких судовий збір не справляється, визначені ч. 2 ст. 3 даного Закону. При цьому п. 9 цієї частини, який визначав, що судовий збір не справляється за подання, зокрема, заяви про визнання фізичної особи недієздатною, виключено на підставі Закону № 484-VІІІ від 22.05.2015.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви у справах окремого провадження, поданої фізичною особою, встановлена ставка судового збору у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 496,20 грн.

В силу ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Заявником при зверненні до суду не сплачено судовий збір, документ про сплату судового збору або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, до матеріалів справи не додано.

Згідно вимог ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до вимог ч. ч. 4, 5 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Заявником до заяви надано ксерокопії документів, які не засвідчені належним чином.

Вищенаведені недоліки заяви унеможливлюють відкриття провадження у справі.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, дану заяву слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення зазначених недоліків.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 60, 95, 185, 260, 261, 294, 299, 300 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник, адвокат Пасічник Андрій Зіновійович, про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна - залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення заявнику ухвали про залишення заяви без руху.

У випадку невиконання вимог даної ухвали заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя: Л. І. Созанська