Долинський районний суд Кіровоградської області
Справа № 388/104/22
УХВАЛА

Іменем України

08.07.2022 рокум. Долинська

Долинський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Баранського Д.М.,

за участю секретаря Поліщук Т.І.,

розглянув у приміщенні суду в м. Долинській цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони у справі та стягувача у виконавчих листах, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Довіра та Гарантія» (далі ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») звернулось до суду з цією заявою та просить замінити стягувача Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» новим стягувачем у справі та за виконавчими листами.

Заяву мотивує тим, що рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 17 грудня 2009 року стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРАВЕКС-БАНК» заборгованість за кредитним договором № 4689-031/08Р від 29 лютого 2008 року.

Заявник зазначає, що виконавчі провадження щодо боржників на момент звернення до суду з цією заявою не здійснюються, а стягувач у свою чергу не є стороною у справі, а тому не має підстав звернутися до органу державної виконавчої служби для примусового виконання рішення суду.

Заявник указує, що заміна сторони правонаступником можлива і після закінчення виконавчого провадження у зв`язку з його виконанням.

ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» стверджує, що є правонаступником прав та обов`язків правопопередника.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, повідомлялись про місце та час розгляду справи.

Представник заявника у змісті цієї заяви просить здійснювати розгляд справи за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, дійшов до такого висновку.

Статтю 55 ЦПК України передбачено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

За змістом ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Заочним рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 17 грудня 2009 року стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПРАВЕКС-БАНК» заборгованість за кредитним договором в сумі 53560,51 грн, судовий збір в сумі 535,61 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 250 грн, а всього на суму 54346,12 грн.

ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» є правонаступником Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРАВЕКС-БАНК» за кредитним договором № 4689-031/08Р від 29 лютого 2008 року щодо ОСОБА_1 на загальну суму заборгованості за кредитним договором 302820,64 грн, у тому числі заборгованість за тілом кредиту 164894,04 грн, заборгованість за процентами 137926,60 грн. Ці обставини підтверджуються договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами № 2 від 31 травня 2017 року та переліком кредитних договорів та договорів забезпечення (Додаток 1).

У свою чергу заявником не надано будь-яких фактичних даних, що свідчать про його право вимоги до іншого боржника за заочним рішенням від 17 грудня 2009 року, тобто ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження визначається як завершальна стадія судового провадження. Таке розуміння виконавчого провадження відповідає практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Так у пункті 15 рішення ЄСПЛ у справі «Моргуненко проти України» від 6 вересня 2007 року (заява № 43382/02) вказується таке: «Суд зазначає, що провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження (див. «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Itali) (no. 1) [GC], no. 36813/97, п. 197). Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес (див. «Естіма Джордж проти Португалії» (Estima Jorge v. Portugal), рішення від 21 квітня 1998 року, Report of Judgments and Decisions 1998-II, п. 35, та, з нових джерел, «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovakia), N 2132/02, пп. 24-27, 13 червня 2006 року).».

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Відтак заміна у разі вибуття сторони виконавчого провадження правонаступником має відбуватись з одночасною заміною правонаступником відповідного учасника справи. Відповідний висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 3 листопада 2020 року у справі № 916/16/17 (пункт 73).

У постанові від 3 листопада 2020 року у справі № 916/16/17 Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, також зазначила про те, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 цього Кодексу, з урахуванням підстав, визначених статтею 52 ГПК України. У цьому випадку приписи статті 334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу. Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 Господарського процесуального кодексу України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 334 ГПК України (пункти 74 та 75 зазначеної вище постанови).

У цій справі відсутні будь-які фактичні дані, що свідчать про наявність відкритого виконавчого провадження щодо боржника, при цьому сам заявник у змісті заяви стверджує, що таке виконавче провадження не здійснюється.

В такому випадку особа, яка вважає себе правонаступником позивача/стягувача та бажає набути та реалізувати існуючі процесуальні права, притаманні позивачу/стягувачу (на оскарження судового рішення та/або постанови державного виконавця, подати заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами), може заявити про заміну сторони у справі, ініціювавши відкриття відповідної стадії процесу. Саме після відкриття однієї зі стадій судового процесу і можуть бути досліджені обставини та подані на їх обґрунтування докази щодо правонаступництва у спірних правовідносинах.

Якщо після відкриття провадження за скаргою/заявою на судове рішення, поданою особою, яка вважає себе правонаступником позивача у спірних правовідносинах, буде встановлено, що така особа не набула прав та обов`язків правопопередника, суд своєю ухвалою закриває відповідне провадження на підставі визначеної процесуальним законодавством норми.

У випадку коли ставиться питання про заміну стягувача у виконавчому провадженні та скасування постанови державного виконавця про закриття виконавчого провадження, встановлення судом обставин відсутності переходу прав від правопопередника до правонаступника буде мати процесуальним наслідком відмову в задоволенні відповідної заяви.

Питання процесуального правонаступництва у всіх випадках вирішується судом, який при вирішенні цього питання повинен дослідити по суті обставини правонаступництва та не може обмежитися встановленням формальних умов застосування відповідного припису.

Стаття 55 ЦПК України визначає певний перелік підстав для здійснення процесуального правонаступництва, а саме: у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір.

Як уже зазначалось, у заяві сторони (стягувача) ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» просить замінити стягувача Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» новим стягувачем у справі та за виконавчими листами. Питання процесуального правонаступництва у цій справі вирішується судом в контексті вирішення питання про підстави для заміни стягувача у виконавчих листах, оскільки саме таке питання ініційовано заявником. Тобто за відсутності підстав для заміни стягувача у виконавчих листах, відсутні підстави для заміни сторони у справі. Проте, зазначене не вказує на відсутність у заявника процесуального правонаступництва правопопередника (позивача у справі) в контексті інших питань, що можуть у нього виникнути на стадії виконання судового рішення.

До такого по суті висновку доходила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 лютого 2021 року (справа № 911/3411/14).

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

У цій справі заборгованість за кредитним договором № 4689-031/08Р від 29 лютого 2008 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПРАВЕКС-БАНК» на підставі заочного рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 17 грудня 2009 року.

Згідно з положеннями статей 21, 22 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції Закону України від 21 квітня 1999 року N 606-XIV на момент набрання чинності рішенням суду про стягнення заборгованості за кредитним договором) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються: 1) для виконання рішень і вироків судів у частині майнових стягнень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а у випадках, коли рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: а) пред`явленням виконавчого документа до виконання; б) частковим виконанням рішення боржником; в) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю повного або часткового виконання рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після перерви встановлюється з дня повернення виконавчого документа стягувачу.

Аналізуючи вищезазначене можливо дійти висновку, що обов`язок боржника зі сплати грошових коштів за рішенням суду на користь стягувача припиняється у зв`язку із закінченням строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Для вирішення судом питання про заміну стягувача у виконавчому провадженні (виконавчому листі) заінтересованій особі слід довести наявність на момент вирішення цього питання права вимоги за виконавчим листом, оскільки з пропуском строку пред`явлення виконавчого листа до виконання припиняється обов`язок боржника на вчинення дій згідно з виконавчим листом.

Заміна сторони виконавчого провадження (стягувача у виконавчому листі) протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання виконавчого листа, означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права

З огляду на вищезазначене, подання заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні (виконавчому листі) його правонаступником після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, виключає можливість задоволення такої заяви.

До такого по суті висновку доходив Верховний Суд у постанові від 11 березня 2021 року (справа № 910/2954/17), а також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 січня 2022 року (справа № 34/425).

У цій справі заявник не надав суду доказів, що строк пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання не закінчився.

Вищевказане є підставою для відмови у поданій заяві.

Окремо слід зазначити, що відмова у заміні сторони у справі та стягувача у виконавчих провадженнях (виконавчих листах) не перешкоджає повторному зверненню до суду із такими самими вимогами та підставами.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258, 259, 260, 268, 353, 442 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у заяві Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони у справі та стягувача у виконавчих листах.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга подається до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Д. М. Баранський