Справа № 201/4294/22
Провадження № 2/201/2411/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2022 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Галко С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про стягнення набутих в порядку спадкування за законом грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 08 липня 2022 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (в подальшому ГУ ПФУ України в Дніпропетровській області) про стягнення грошових коштів недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю матері Позивача ОСОБА_2 у сумі 211 203 грн. 91 коп., набутих у порядку спадкування за законом.

В обґрунтування своїх вимог, позивач у позовній заяві посилався на те, що за життя її матері було нараховано та не виплачено пенсію у сумі 211 203, 91 грн, яка увійшла до складу спадщини. Позивач прийняв спадщину після смерті матері, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 05 лютого 2022 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Райською Т. М., яке зареєстровано в реєстрі за № 472. На звернення позивача відносно виплати недоотриманої пенсії після смерті матері до відповідача було отримано відповідь ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідно до якої відповідач відмовляє у виплаті позивачу грошових коштів, які входять до спадщини позивача (а.с.2-7).

12 грудня 2021 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якій остання зазначила, що сума пенсії, яка належала пенсіонеру та залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю виплачується членам його сім`ї, однак позивач не зверталася до них з необхідним пакетом документів для отримання недоотриманої пенсії за померлим ОСОБА_3 (а.с. 33-36).

На адресу суду від позивача 03 травня 2022 року надійшла відповідь на відзив в якому позивач наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с. 37-38).

13 жовтня 2022 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому ГУ ПФУ України в Дніпропетровській області просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі, посилаючись на те, що позивач пропустив строк звернення для отримання виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, сума якої входить до спадщини позивача (а.с.48-55).

08 листопада 2022 року позивачем було надано до суду заперечення на відзив відповідача, в якому позивач зазначив, що не погоджується з аргументами відповідача та посилалася на те, що позивачем було виконані всі вимоги, передбачені діючим законодавством щодо прийняття спадщини після смерті матері, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 05 лютого 2022 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Райською Т. М., яке зареєстровано в реєстрі за № 472. Також позивач зазначив, що 18 лютого 2022 року звернулася з заявою про виплату недоотриманої пенсії ОСОБА_2 та доданими до неї документами відповідно до вимог законодавства через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України до відповідача. Статус вищевказаної заяви в особистого кабінеті позивача на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України було вказано, як «виконано». Та у зв`язку з тим, що ніяких дій зі сторони відповідача щодо реалізації виплат недоотриманої пенсії ОСОБА_2 позивачу, яка входить до спадщини, не було здійснено, позивачем було подано повторне звернення через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України відносно уточнення обробки заяви від 18лютого 2022 року. На звернення позивача було отримано відповідь ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідно до якої відповідач відмовляє у виплаті Позивачу грошових коштів, які входять до спадщини позивача (а.с.62-65).

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 08 липня 2022 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.27-28).

13 липня 2022 року ухвалою суду позовна заява залишена без руху у зв`язку з виявленими недоліками (а.с.29-30)

Після усунення позивачем виявлених недоліків ухвалою судді від 29 серпня 2022 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ України в Дніпропетровській області про стягнення грошових коштів, набутих у порядку спадкування за законом (а.с.36-37) .

14 листопада 2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду(а.с.82-83).

Позивач в судове засідання не з`явилася, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 20 жовтня 2022 року надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечував (а.с.59-60) .

Таким чином, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.

Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що позивачем було прийнято у спадок майно відповідно до вимог діючого законодавства, яке складається з грошових коштів недоотриманої пенсії після смерті матері позивача, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 05 лютого 2022 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Райською Т. М., яке зареєстровано в реєстрі за № 472.

Відповідно до фотокопій особистого кабінету позивача на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України встановлено, що 18 лютого 2022 року позивач звертався через портал із заявою про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю матері ОСОБА_2 та доданими до неї документами, заяву було розглянуто, однак виплат ГУ ПФУ у Дніпропетровській області не було здійснено. При повторному зверненні позивача через веб-портал з метою уточнення інформації щодо статусу виплат, 24 травня 2022 року відповідачем було відмовлено у виплаті шляхом надання письмової відповіді позивачу.

У відзиві на позовну заяву відповідач посилається на порушення строків звернення позивачем із заявою про виплату недоотриманої пенсії після смерті матері позивача, передбачених діючим законодавством, та відмовляє у виплаті позивачу.

Проте суд не може погодитися з таким висновком відповідача з огляду на наступне.

Статтею 41 Конституцією України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися і внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Частиною 1 ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Так, у розумінні ЦК України, гроші (грошові кошти) є одним із видів майна.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у ч.2 ст.36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Згідно ч. 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Положення частини ч. 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 1227 Цивільного кодексу України узгоджуються з положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій ст. 91 сказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ч.1 ст.1270 ЦК України.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Суд звертає увагу на те, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення ч. 2 та 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Таким чином, суд дійшов висновку, що правовідносини з приводу нарахування та обліку недоотриманої пенсії померлого пенсіонера мають регулюватись спеціальною ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без урахування норм ст. 46 цього Закону.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Перший протокол ратифікований Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР й з огляду на приписи частини 1 ст. 9 Конституції України, ст. 10 Цивільного кодексу України застосовується судами України як частина національного законодавства. При цьому розуміння змісту норм Конвенції та Першого протоколу, їх практичне застосування відбувається через практику (рішення) ЄСПЛ, яка згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується українськими судами як джерело права.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Також слід зазначити, що позивач видане нотаріусом свідоцтво про право на спадщину на недоотриману пенсію , а отже вона є такою, що прийняла спадщину в цілому (ч. 2 ст. 1268) .

З урахуванням вищенаведеного та відповідно до положень ч. 3 ст. 52 Закону України ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 1227 ЦК України , позивач має право на отримання спірних сум у порядку спадкування за законом.

Оцінюючи усі докази які було досліджено судом у ході судового засідання в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовної заяви, у зв`язку з чим вважає за можливе задовольнити її в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 316, 317, 321, 328, 1217-1218, 1227 Цивільного кодексу України, ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» ст. ст. 12, 13, 76, 78, 81, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про стягнення набутих в порядку спадкування за законом грошових коштів задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 паспорт НОМЕР_2 , виданий Пролетарським РВ УМВС України у Донецькій області 12 березня 1997 року набутих в порядку спадкування за законом грошових коштів недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 у сумі 211 203 грн. 91 коп. (двісті одинадцять тисяч двісті три грн. дев`яносто одна коп.).

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 паспорт НОМЕР_2 , виданий Пролетарським РВ УМВС України у Донецькій області 12 березня 1997 року

Відповідач: Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26

Повний текст рішення виготовлено 02 грудня 2022 року.

Суддя С.О. Демидова