Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8262/21
Провадження 4-с/711/16/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року Придніпровський районний суд м.Черкаси в складі:

головуючого судді Демчика Р.В.

з участю секретаря: Кофановій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Черкаси цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії Придніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Придніпровського районного суду м.Черкаси зі скаргою на дії Придніпровського ВДВС у м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), в якій просить зобов`язати відповідача зняти та видалити дані скаржника з Єдиного реєстру боржників.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в провадженні Придніпровського ВДВС м.Черкаси перебували матеріали виконавчого провадження №53343739 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості. На письмове звернення заявника Придніпровським ВДВС була надана відповідь про неможливість надання реквізитів для погашення заборгованості, оскільки відповідно до постанови від 31.07.2017 року виконавче провадження №53343739 завершено та виконавчий документ повернуто за адресою стягувача, з підстав п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження». Також вказано, що оскільки постанова про повернення виконавчого документа стягувачу за вищевказаним виконавчим провадженням не скасована, підстав для відновлення виконавчого провадження відсутні. Згідно даних АСВП повторно на виконання у відділ виконавчий документ не надходив. Також вказаним листом рекомендовано звернутися до суду. Вважає, що оскільки не є боржником за будь-якими виконавчими провадженнями, тому, всі дані щодо нього мають бути виключені з Єдиного реєстру боржників. В той же час, наявність запису в реєстрі боржників порушує та обмежує його конституційні права.

Ухвалою суду від 17 грудня 2021 року прийнято скаргу до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті.

В судове засіданні скаржник ОСОБА_1 не з`явився. Подав заяву, справу просив слухати за його відсутності, також просив її задовольнити, враховуючи обґрунтування, що наведене у скарзі.

В судове засідання Придніпровський відділ ДВС не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Про поважність причин неявки не повідомлено. Відзив на скаргу не подано.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає до задоволення за таких підстав:

Встановлено, що постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 31.07.2017 ВП №53343739, винесеною головним державним виконавцем Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" в зв`язку з неможливістю встановити місце проживання боржника, повернуто стягувачу постанову №АР091362 від 23.11.2016, видану Управлінням поліції у м.Черкаси про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь держави штраф у сумі 850.00 грн.

На письмове звернення скаржника, листом від 02.12.2021 року Придніпровським ВДВС у м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) повідомлено, що згідно даних АСВП на виконанні у відділ відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувало виконавче провадження №53343739, згідно постанови №АР091362 від 23.11.2016 року Управління поліції у м.Черкаси, яке завершено та повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п.5 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Оскільки виконавчий документ повернутий, повторно закінчити виконавче провадження №53343739 не виявляється можливим, оскільки у державного виконавця відсутні правові підстави для скасування відповідної постанови.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Як передбачено Законом України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Враховуючи обов?язки, які повинен виконувати державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження, він зобов?язаний дотримуватись Конституції України, ЗУ «Про виконавче провадження», ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» тощо.

Наказом МЮУ від 02.04.2012 № 512/5 (зареєстровано в МЮУ 02.04.2012 р. за №489/20802) затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень, яка діє із змінами та доповненнями, в т.ч. відповідно до наказу МЮУ № 2522/5 від 02.08.2018.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст. 447 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ст. 452 ЦПК України).

Відповідно до п. 1, 5 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VІІІ відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди .

Згідно із ч. ч. 1, 2, 5, 6 ст. 9 Закону №1404-VІІІ єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України (ч.1).

Реєстрація боржника в Єдиному реєстрі боржників не звільняє його від виконання рішення (ч.2).

Відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження (ч.5).

Єдиний реєстр боржників містить такі відомості: 1) прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження боржника - фізичної особи або найменування, ідентифікаційний код юридичної особи у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань боржника - юридичної особи; 2) найменування органу або прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка видала виконавчий документ; 3) найменування органу державної виконавчої служби або прізвище, ім`я, по батькові приватного виконавця, номер засобу зв`язку та адреса електронної пошти виконавця; 4) номер виконавчого провадження; 5) категорія стягнення (аліменти, штраф тощо) (ч.6).

Відповідно до ч.7 ст.9 Закону №1404-VІІІ відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або повернення виконавчого документа до суду на підставі статті 38 цього Закону чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

У свою чергу, пунктами 1, 3, 11 ч. 1 ст. 37 Закону №1404-VІІІ визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа (п.1); стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення (п.3); запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру (п.11).

Аналогічні норми передбачені і Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 №2432/5 (далі - Положення № 2432/5), відповідно до п.2 розділу І якого, єдиний реєстр боржників - систематизована база даних про боржників, що є складовою Системи та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Так, згідно з п. 6, 7 розділу Х Положення №2432/5 система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови: 1)про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження»; про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»; про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів. У разі скасування постанови про відкриття виконавчого провадження відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників. У разі відновлення виконавчого провадження відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників.

З аналізу викладених приписів Закону №1404-VІІІ та Положення №2432/5 вбачається, що дійсно чинним законодавством визначено вичерпний перелік підстав, за яких відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників.

При цьому, судом встановлено, що виконавчий документ повернутий стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону №1404-VІІІ, відповідно до якої виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Водночас суд відмічає, що, виходячи зі змісту Положення №2432/5 мета ведення Єдиного реєстру боржників полягає саме в оприлюдненні в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

При вирішені цього спору, суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Враховуючи встановлені обставини у справі та досліджені докази, суд приходить до висновку, що вимоги зобов`язати Придніпровський ВДВС у м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) виключити з Єдиного реєстру боржників дані щодо ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 259, 260, 447, 448, 449, 453 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати Придніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виключити з Єдиного реєстру боржників дані щодо ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 ).

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Головуючий: Р. В. Демчик