головуючий у суді І інстанції Ларіонова Н.М.
провадження № 22-ц/824/1561/2022
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 червня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

за участю секретаря судового засідання: Сердюк К.О.,

розглянувши у відкритому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 11 червня 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Подільського районного суду міста Києваз позовом до ОСОБА_1 , у якому просив суд:

зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди у вихованні та спілкуванні зі своїми неповнолітніми дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

визначити ОСОБА_2 такі способи участі батька у спілкуванні і вихованні дітей, а саме:

- встановити систематичні побачення з дітьми, кожного вівторка та середи з 14:00 годин до 20:00 годин за місцем проживання дітей, або в іншому місті, з правом забирати дітей в цей день з дитячих учбових закладів з повідомленням про це ОСОБА_1 ;

- встановити систематичні побачення з дітьми кожної суботи та неділі з 10:00 годин до 19:00 годин за місцем проживання дітей, або в іншому місці, з правом відвідувати разом з дітьми дитячі виховально-розважальні установи та заклади (кафе, цирк, гральні майданчики, спортивні секції та майданчики, кінотеатри, заходи громадського харчування, театри, спортивні установи, місця громадського відпочинку, магазини та ін.) з повідомленням про такі відвідування ОСОБА_1 ;

- проводити з дітьми половину зимових, весняних, літніх та осінніх канікул з повідомленням ОСОБА_1 про місце перебування дітей.

Позов мотивований тим, що сторони є батьками, неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розірвання шлюбу відносини між сторонами погіршились, між ними наявна велика кількість судових спорів і відповідач почала перешкоджати позивачу в зустрічах та спілкуванні з дітьми. Позивач прагне брати участь у вихованні спільних дітей, проте всі спроби його побачитись з дітьми закінчуються викликом поліції з боку відповідача, що зумовило звернення його до суду з цим позовом.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 11 червня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визначено спосіб участі ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні дітей шляхом встановлення батьку графіку зустрічей та спілкування з дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановлено ОСОБА_2 такий графік зустрічей та спілкування з дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

- кожного вівторка та середи з 14:00 год. до 20:00 год. за місцем проживання дітей або в іншому місці, з правом забирати дітей в цей день з дитячих учбових закладів (з урахуванням режиму дня дітей), з повідомленням про це ОСОБА_1 , з обов`язковим поверненням дітей до місця проживання;

- кожної першої та третьої суботи місяця з 10:00 год. до 19:00 год. за місцем проживання дітей або в іншому місці, з правом відвідувати разом з дітьми виховально-розважальні установи та заклади (цирк, гральні майданчики, спортивні секції та майданчики, кінотеатри, заходи громадського харчування, театри, установи, магазини тощо), з повідомленням про такі відвідування ОСОБА_1 , з обов`язковим дотриманням режиму дня дітей, їх потреб і інтересів та поверненням дітей до місця проживання;

- кожної другої та четвертої неділі місяця з 10.00 год. до 19.00 год. за місцем проживання дітей або в іншому місці, з правом відвідувати разом з дітьми виховально-розважальні установи та заклади (цирк, гральні майданчики, спортивні секції та майданчики, кінотеатри, заходи громадського харчування, театри, установи, магазини тощо), з повідомленням про такі відвідування ОСОБА_1 , з обов`язковим дотриманням режиму дня дітей, їх потреб і інтересів та поверненням дітей до місця проживання;

- щорічно проводити з дітьми половину зимових, весняних, літніх та осінніх канікул, з повідомленням ОСОБА_1 про місце перебування дітей, з обов`язковим дотриманням режиму дня дітей, їх потреб і інтересів та поверненням дітей до місця проживання.

Зобов`язати ОСОБА_2 завчасно попереджати ОСОБА_1 про неможливість зустрічі з дітьми відповідно до визначеного йому графіку.

Визначити, що місцем, з якого батько ОСОБА_2 забирає дітей у вихідні дні, є адреса їх зареєстрованого місця проживання з матір`ю ОСОБА_1 .

У разі хвороби дітей, якщо це припадає на день зустрічі, переносити зустріч на іншу погоджену з батьком дату, враховуючи інтереси дітей, їх стан здоров`я та потреби у повноцінному розвитку відповідно до віку дітей.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким частково задовольнити позов ОСОБА_2 та встановити ОСОБА_2 такий графік зустрічей та спілкування з дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

- кожні другі вихідні місяця - субота та неділя з 11:00 год. по 19:00 год. за місцем проживання дітей, з правом відвідувати разом з дітьми виховально-розважальні установи та заклади (цирк, гральні майданчики, спортивні секції та майданчики, кінотеатри, заходи громадського харчування, театри, установи, магазини тощо), з повідомленням про такі відвідування ОСОБА_1 , з обов`язковим дотриманням режиму дня дітей, їхніх потреб та інтересів і поверненням дітей до місця проживання;

- щорічно проводити з дітьми половину весняних та осінніх канікул в присутності матері дітей через потреби дітей в медикаментозному супроводі та недопустимості їхнього психологічного стресу, з повідомленням ОСОБА_1 про місце перебування дітей, з обов`язковим дотриманням режиму дня дітей їхніх потреб та інтересів і поверненням дітей до місця проживання;

- зобов`язати ОСОБА_2 завчасно попереджати ОСОБА_1 про неможливість зустрічі з дітьми відповідно до визначеного йому графіку; визначити, що місцем, з якого батько ОСОБА_2 забирає дітей у вихідні дні, є адреса їхнього зареєстрованого місця проживання з матір`ю ОСОБА_1 ;

- у разі хвороби дітей, якщо це припадає на день зустрічі, переносити зустріч на іншу погоджену з батьком дату, враховуючи інтереси дітей, їхній стан здоров`я та потреби у повноцінному розвитку відповідно до віку дітей.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції проігноровано клопотання представника відповідача від 11 червня 2021 року про відкладення розгляду справи та про зобов`язання Служби у справах дітей Подільської районної в місті Києві державної адміністрації надати новий висновок про доцільність участі батька ОСОБА_2 у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми, з огляду на таке.

Графік, який визначений судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні, взятий з рекомендацій органу опіки від 13 листопада 2019 року, який надавався, коли дітям було відповідно 5 та 3 років, а станом на дату ухвалення оскаржуваного рішення дітям виповнилось 7 та 5 років.

Син пішов до школи, а донька продовжує відвідувати садок. Тобто з моменту складання висновку органу опіки від 13 листопада 2019 року істотно змінились обставини, про що відповідачем було зазначено у клопотанні від 11 червня 2021 року, яке не було розглянуте судом першої інстанції.

Визначаючи графік спілкування, судом першої інстанції не взято до уваги довідку з місця роботи позивача згідно з якою графік роботи ОСОБА_2 визначено з 09:00 по 18:00 год., тобто побачення батька з дітьми в будні дні встановлені у той час, коли позивач перебуває на роботі.

Запропоновані відповідачем зміни до графіку щодо перебування дітей з батьком в період весняних та осінніх канікул пов`язані із складними захворюваннями дітей, графіком прийому ліків, процедур, вправ, якими за настановами лікарів володіє мати дитини.

Протягом тривалого часу діти проживали з матір`ю та бабусею та їх різка зміна умов проживання у період перебування з батьком під час канікул, буде великим психологічним стресом для дітей. Тому присутність матері зменшить цей стрес і забезпечить їх нормальний відпочинок.

Одночасно апелянтом заявлене клопотання про долучення додаткових доказів до матеріалів справи, а саме: клопотання від 11 червня 2021 року, заяви представника відповідача від 16 травня 2021 року про здійснення повторного огляду житлово-побутових умов позивача, висновку про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини ОСОБА_3 від 16 червня 2021 року, довідки про навчання ОСОБА_3 у КЗ «Навчально-реабілітаційний центр № 6 міста Києва».

Клопотання обґрунтоване тим, що судом першої інстанції проігноровано указані докази.

Згідно з частиною 8 статті 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Отже, єдиний винятковий випадок, коли є можливим прийняття судом (у тому числі апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого процесуальним законом строку, - це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії, тягар доведення яких також покладений на учасника справи, у цьому випадку на відповідача.

Пунктом 6 частини 2 статті 356 ЦПК України передбачено, що в апеляційний скарзі мають бути зазначені, зокрема, нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Відповідно до частини 3 статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються апеляційним судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Системний аналіз змісту пункту 6 частини 2 статті 356, частин 1-3 статті 367 ЦПК України вказує на те, що апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею. У разі подання для дослідження нових доказів, які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, інші особи, які беруть участь у справі, мають право висловити свою думку щодо цих доказів як у запереченні на апеляційну скаргу, так і в засіданні суду апеляційної інстанції.

Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги частини першої статті 44 ЦПК України щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи.

Клопотання представника відповідача від 11 червня 2021 року, питання про долучення яких порушується в апеляційній скарзі, наявні у матеріалах справи (а.с. 248 т. 1, а.с. 17 т. 2).

Щодо долучення інших документів, ОСОБА_1 , колегія апеляційного суду звертає увагу на те, що висновок про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини ОСОБА_3 від 16 червня 2021 року, датований після ухвалення оскаржуваного рішення, тому не може оцінюватися при його апеляційному перегляді.

Від позивача ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому він просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги відповідача та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відзив обґрунтований тим, що апелянтом не надано доказі того, що визначений судом першої інстанції графік спілкування з дітьми порушує інтереси дітей, не наведено обґрунтування, чому для розвитку дітей краще їх побачення з батьком кожні другі вихідні, а не один з вихідних днів щотижня. У матеріалах справи відсутні документи, які свідчили про перебування дітей на обліку лікарів у державному медичному закладі. Діти не мають інвалідності або тяжких захворювань, а тому суд першої інстанції правомірно визначив графік з урахуванням їх інтересів, у тому числі здоров`я.

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, дійшла висновку про таке.

04 лютого 2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції міста Києва, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб від 04 лютого 2011 року та актовим записом № 110.

Судом встановлено, що сторони у справі є батьками неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 12,13 т. 1).

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 5 лютого 2018 р. у справі № 758/12414/17, шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано.

Після розірвання шлюбу між сторонами малолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишились проживати з матір`ю, за адресою: АДРЕСА_1 , що не заперечується сторонами у справі.

Відповідно до акта обстеження умов проживання від 09 листопада 2018 року за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , наявні умови для навчання, розвитку та відпочинку дітей (а.с. 125 т.1).

Згідно з висновком психологічного обстеження від 30 вересня 2019 року № 1981 Міського центру дитини, діти однаково потребують присутності та участі у їх житті та вихованні обох батьків. Діти можуть самостійно лишатися та взаємодіяти з батьком за відсутності матері без ознак тривоги чи супротиву. Зважаючи на вікові особливості дітей та їх особистісні потреби, тривале розлучення з одним із батьків та залучення їх до конфлікту може мати травматичний вплив на їх психоемоційний розвиток (а.с. 156-159 т. 1).

Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 29 жовтня 2019 року, державною адміністрацією, як органом опіки та піклування, проаналізувавши зібрані матеріали, з урахуванням нових відомостей, вислухавши думку членів комісії з питань захисту прав дитини, взявши до уваги рекомендації сімейного лікаря, в межах чинного законодавства та в інтересах дитини, вирішено за доцільне визначити ОСОБА_2 час спілкування зі своїми малолітніми дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням віку дітей, їх стану здоров`я, з дотриманням рекомендацій лікарів, відповідних медичних процедур (режим), дня дітей, а також графіку роботи та відвідування ними навчальних закладів, в яких діти отримуватимуть відповідну освіту та додаткове навчання (заняття, секції, гуртки тощо), із завчасним попередженням матері, а також виходячи з найкращих інтересів малолітніх дітей, наступним чином: - кожної першої та кожної третьої суботи місяця з 11 год 00 хв до 19 год 00 хв батько проводить час зі своїми малолітніми дітьми, без присутності матері; - кожної другої та кожної четвертої неділі місяця з 11 год 00 хв до 19 год 00 хв батько проводить час зі своїми малолітніми дітьми, без присутності матері; - щовівторка та щосереди з 14 год 00 хв та до 20 год 00 хв батько проводить час зі своїми малолітніми дітьми, без присутності матері; - необмежене спілкування з дітьми особисто засобами: телефонного, поштового, електронного та іншого способу зв`язку (Viber, Skype тощо); У разі хвороби дітей, якщо це припадає на день зустрічі, перенести зустріч на іншу погоджену з батьком дату, враховуючи інтереси дітей, їхнього стану здоров`я та потреби у повноцінному розвитку відповідно до їх віку. Спільний відпочинок з дітьми, святкові дні та дні народження, батьки вирішують самостійно між собою, враховуючи рівність їх прав та обов`язків, а також виходячи з найкращих інтересів дітей. Зобов`язати ОСОБА_2 завчасно попереджати матір дітей про неможливість зустрічі з ними відповідно до визначеного йому графіку. Зобов`язати ОСОБА_1 не чинити перешкоди батькові брати участь у вихованні дітей, а також у його побаченнях та спілкуванні з ними. Рекомендувати ОСОБА_2 та ОСОБА_1 скористатися процедурою сімейної медіації з метою налагодження конструктивної комунікації між собою для вирішення питань пов`язаних із вихованням, навчанням та утриманням малолітніх дітей, враховуючи їх потреби і найкращі інтереси та виходячи з рівності прав та обов`язків батьків, оскільки взаєморозуміння між ними є запорукою гармонійного розвитку дітей (а.с. 163-165 т.1).

Відповідно до частини 1 статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно з частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до частини 1, 2 статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до частин 5, 6 статті 19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини зауважував, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (справа «Хант проти України», рішення від 07 грудня 2006 року).

Ухвалюючи рішення в справі «М.С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

Питання забезпечення інтересів дитини ґрунтується на розумінні, що для дітей розлучення батьків - це завжди тяжке психологічне навантаження, пов`язане, зокрема, з кардинальними змінами в житті дитини: нове оточення та місце проживання, неможливість спілкування з двома батьками одночасно тощо.

Таким чином, при вирішенні таких спорів доцільно та правильно керуватися виключно інтересами дитини.

Суд першої інстанції правильно взяв до уваги висновок Органу опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 29 жовтня 2019 року, оскільки він є обґрунтованим, таким, що відповідає інтересам дитини, та складеним з урахуванням думки членів комісії з питань захисту прав дитини і рекомендацій сімейного лікаря.

Батько дітей, який безсумнівно відіграє важливу роль у житті та розвитку дітей, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я дітей та стан їх розвитку.

Відповідач в апеляційній скарзі посилається на те, що з моменту складання висновку органу опіки та піклування від 13 листопада 2019 року істотно змінились обставини, оскільки на час складення цього висновку дітям було відповідно 5 та 3 років, а станом на дату ухвалення оскаржуваного рішення дітям виповнилось 7 та 5 років.

Із запропонованого органом опіки та піклування графіку спілкування батька з дітьми, який взято до уваги судом першої інстанції, вбачається, що графік зустрічей та спілкування позивача з дітьми встановлений у два будніх дня: вівторок та середа з 14 год. до 20 год., почергово субота та неділя кожного тижня та половину канікул.

Не погоджуючись з таким графіком спілкування, відповідач також зазначає, що діти страждають на складні захворювання, а вона володіє необхідними для дітей процедурами, вправами за настановами лікарів.

З наявних у матеріалах справи медичних документів вбачається, що діти знаходяться на диспансерному обліку у Київському гастроцентрі, потребують спеціального режиму харчування та дотримання дієти, а також ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має проблеми зі станом здоров`я та відвідує дошкільний навчальний заклад, зайняття з логопедом-дефектологом, басейн та секцію футболу.

Однак, указані обставини не є підставою для обмеження права батька на спілкування з дітьми, у тому числі у будні дні.

Разом з тим, апеляційний суд враховує, що відповідно листа закладу дошкільної освіти №72 від 20 грудня 2019 року №60, наданого у відповідь на звернення ОСОБА_2 , малолітня донька ОСОБА_3 зарахована до складу вихованців закладу з 01 вересня 2018 року, медичні довідки з призначенням лікаря дієтичного харчування для дитини в заклад не надавалися. Дитина отримує харчування, як і інші діти, відповідно до меню-розкладу, яке складається на кожен день медичною сестрою та затверджується керівником закладу (а.с. 206 т. 1)

Відповідно листа дошкільного навчального закладу компенсую чого типу для дітей з порушенням мови №435 від 24 грудня 2019 року № 211, наданого у відповідь на звернення ОСОБА_2 , малолітній син ОСОБА_3 зарахований до закладу з вересня 2017 року, дитина отримує триразове харчування як і інші діти, відповідно до меню-розкладу, яке складається на кожен день медичною сестрою та затверджується керівником закладу, оскільки медичні довідки про необхідність дієтичного харчування для дитини в заклад не надавалися (а.с. 207 т. 1)

А також, апеляційний суд враховує процесуальну поведінку позивача, яка свідчить про його бажання спілкуватися з дітьми, дбати про їх потреби та розвиток, а також його доводи про те, що йому відомо про хвороби дітей, їх потребу в особливому догляді та харчуванні, що він може та буде забезпечувати.

При цьому відповідачем не доведено неможливість позивача здійснювати такий догляд під час визначеного графіку спілкування з дітьми.

Апеляційний суд відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що побачення батька з дітьми в будні дні встановлені у той час, коли позивач перебуває на роботі, оскільки сам позивач погодився з рішенням суду першої інстанції, а також не зазначив у відзиві на апеляційну скаргу про те, що такий графік не відповідає режиму його робити, а навпаки просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

А ні органом опіки та піклування, а ні відповідачем у справі не надано суду першої інстанцій доказів на підтвердження доводів відповідача про те, що участь батька у спілкуванні та вихованні дітей під час канікул можлива лише у присутності матері, а так само, що між батьком та дітьми існують стійкі психоемоційні перешкоди у спілкуванні.

Крім того, відповідно до висновку психологічного обстеження від 30 вересня 2019 року № 1981 Міського центру дитини, діти можуть самостійно лишатися та взаємодіяти з батьком за відсутності матері без ознак тривоги чи супротиву, а тривале розлучення з одним із батьків та залучення їх до конфлікту може мати травматичний вплив на їх психоемоційний розвиток.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, правильності висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному судовому рішенні, вони не спростовують, а тому відхиляються апеляційним судом у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Апеляційний суд наголошує, що дитина є найбільш вразливою стороною у будь-яких сімейних конфліктах, оскільки на її долю припадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не лише спірні питання між батьками та іншими особами, а фактично визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини.

На підставі викладеного, врахувавши інтереси малолітніх дітей, їх психологічний стан, права та інтереси на гармонійний розвиток та належне виховання, а також дотримуючись балансу між інтересами дітей, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в їх інтересах, суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та визначення порядку спілкування позивача з дітьми з урахуванням висновку органу опіки та піклування.

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування або зміни у суду апеляційної інстанції відсутні.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення залишено без змін, а апеляційна скарга без задоволення, то судовий збір за подання апеляційної скарги не відшкодовується та покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 11 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська