Єдиний унікальний № 371/1206/22
Номер провадження № 2/371/620/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2022 р. м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Каневського В. О.,

за участю секретаря судового засідання Семерей Л. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Миронівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого посилалася на ту обставину, що з відповідачем з 03.10.2015 перебуває у шлюбі, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис 2317. Подружжя має малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя з відповідачем не склалося, бо мають різні погляди на сімейне життя. Подружні відносини припинилися. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим. Тому позивач просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем; після розірвання шлюбу змінити прізвище на дошлюбне - « ОСОБА_1 » та визначити місце проживання малолітнього сина з позивачем.

У судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги уточнила: просила після розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_1 », решту вимог підтримала.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Так, суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 03.10.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2317, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 03.10.2015 (а.с.7).

Подружжя має малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 25.11.2017 (а.с.8).

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

З огляду на викладене, ураховуючи, що надії на збереження сім`ї немає, причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу обґрунтовані, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відсутні підстави для надання подружжю строку для примирення, суд вважає за можливе розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Щодо визначення місця проживання дитини разом з матір`ю, суд керувався наступним.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Враховуючи, що позивач просила визначити місце проживання дитини разом з нею, а відповідач щодо вказаної вимоги не заперечував, відзиву не надав, суд дійшов висновку, що визначення місця проживання дитини разом з матір`ю не суперечитиме інтересам дитини.

Разом з тим, розглянувши вимогу позивача про залишення їй прізвища після розірвання шлюбу « ОСОБА_1 », врахувавши вимоги ст.113 СК України, суд дійшов висновку, що вказана вимога підлягає задоволенню.

На підставі ст. 105, 112, 114 СК України, керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263-265, 273, 280-282 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 03.10.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2317.

Визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю - ОСОБА_1 .

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище « ОСОБА_1 ».

Копію рішення направити до ДРАЦС для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Оригінал Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 - повернути позивачу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Суддя В. О. Каневський