КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи 381/816/21 Апеляційне провадження № 22-ц/824/1769/2022Головуючий у суді першої інстанції - Ковалевська Л.М. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2022 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Верланов С.М., Матвієнко Ю.О.,

секретар Ющенко Я.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивачів ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", третя особа: приватний нотаріус Фастівського міського нотаріального округу Чернишова Олена Анатоліївна, про визнання зобов`язання виконаним та припинення іпотечного договору,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області, в якому просили:

- визнати виконаним зобов'язання за договором про відновлювання кредитної лінії № 3814, укладений 10.10.2008 року між ВАТ "Державний ощадний банк України" та ОСОБА_1 ;

- визнати такою, що припинена, іпотеку за Іпотечним договором № 13093, що був укладений 10.10.2008 року між ОСОБА_3 та ВАТ "Державний ощадний банк України", право іпотекодержателя за яким перейшло до ВАТ "Державний ощадний банк України", у зв`язку з виконанням основного зобов`язання;

- зняти заборону відчуження нерухомого майна, а саме: з квартири АДРЕСА_1 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек запис про обтяження нерухомого майна, зареєстрований в реєстрі за № 3537;

- зобов`язати відповідача повернути ОСОБА_3 оригінали правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_1 , а саме: свідоцтво про право власності на 1/3 частину квартири від 14.12.2005 року та договір дарування 2/3 частин квартири від 31.12.2005 року;

- стягнути з відповідача на користь позивачів судовий збір у розмірі 3632 грн. 00 коп. судового збору.

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказували, що 10.10.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 був укладений договір відновлювальної кредитної лінії № 3814 (кредитний договір), відповідно до умов якого ВАТ «Державний ощадний банк України» надав ОСОБА_1 - позичальнику кредит на споживчі цілі у розмірі 21 000 євро із розрахунку 15% річних за користування кредитом, строк кредитування 10 років, дата остаточного погашення кредиту 10.10.2018 року.

В порядку забезпечення виконання основного зобов`язання за договором відновлювальної лінії між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 було укладено Іпотечний договір № 13093 від 10.10.2008 року. Предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: трикімнатна квартира АДРЕСА_1 .

Разом з тим, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 мав заборгованість за кредитним договором, у 2014 році ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області звернулося до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом про дострокове і повне повернення заборгованості за основним зобов`язанням.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26.11.2014 року було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 256 950, 78 грн. та судовий збір в сумі 2569,50 грн.

При цьому, вказане рішення суду було виконано ОСОБА_1 у повному обсязі, що підтверджується відповідними квитанціями та постановою державного виконавця про закриття виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним і повним виконанням рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області.

Однак, як зазначив відповідач у своєму листі, зобов`язання за кредитним договором не виконані, а правовідносини за ним та Іпотечним договором не припинилися так, як за Договором відновлювальної кредитної лінії № 3814 від 10.10.2008 року обліковується прострочена заборгованість по основному боргу - 5 477,81 євро та пеня за несплату платежів в розмірі 704,80 Євро, що заборгованості, яка разом складає - 6 182,61 євро.

За вказаних обставин, а також посилаючись на те, що кредитний договір припинив свою дію достроково у зв`язку з фактичним виконанням судового рішення про стягнення всієї суми основного боргу, позивачі звернулися до суду з цим позовом, який просили задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.08.2021 року позов задоволено частково. Визнано припиненими зобов`язання за договором про відновлювання кредитної лінії № 3814, укладеним 10.10.2008 року між ВАТ "Державний ощадний банк України" та ОСОБА_1 . Визнано припиненим Іпотечний договір № 13093 від 10.10.2008 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат (а.с. 128-131).

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

При цьому, в обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про відсутність у ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, адже в силу закону зобов`язання позивача ОСОБА_1 за кредитним договором не можуть вважатися виконаними, оскільки у зв`язку з порушенням позивачем зобов`язання за кредитним договором позивач не позбавлений права на отримання сум відповідно до ст. 625 ЦК України (а.с. 139-141).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22.11.2021 року поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою та надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (а.с. 154, 155).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22.11.2021 року справу призначено до розгляду (а.с. 156).

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду оскаржено лише відповідачем і лише в частині задоволених позовних вимог. В іншій частині рішення суду сторонами не оскаржено.

Позивач та представник позивачів у судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечували з підстав її необгрунтованості та безпідставності.

Відповідач та третя особа у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістили.

Враховуючи положення ч.2 ст. 372 ЦПК України, судом апеляційної інстанції визнано за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача та третьої особи, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення учасників справи, які з`явилися у судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 10.10.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 3814, відповідно до умов якого ВАТ «Державний ощадний банк України» надав ОСОБА_1 - позичальнику кредит на споживчі цілі у розмірі 21000,00 євро, із розрахунку 15% річних за користування кредитом, строк кредитування 10 років, дата остаточного погашення кредиту 10.10.2018 року.

При цьому, у порядку забезпечення виконання основного зобов`язання за договором відновлювальної лінії між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 було укладено Іпотечний договір № 13093 від 10.10.2008 року, предметом якого є нерухоме майно, а саме: трикімнатна квартира АДРЕСА_1 , який посвідчений приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу Чернишовою О.А. та зареєстрований в реєстрі за №3537.

Разом з тим, рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26.11.2014 року у справі № 381/4961/14-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області заборгованість за кредитним договором станом на 22.09.2014 року в загальній сумі 256 950, 78 грн. та судовий збір в сумі 2569,50 грн.

Як встановлено рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26.11.2014 року у справі № 381/4961/14-ц на підставі наданого відповідачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №3814 від 10.10.2008, у зв`язку з простроченням виконання зобов`язання ОСОБА_1 , ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області у 2014 році звернулося до суду з позовом про дострокове і повне повернення заборгованості за основним зобов`язанням.

Крім того, суд дійшов висновку, що, пред`явивши позовну вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, змінив строк виконання основного зобов`язання.

Постановою про закінчення виконавчого провадження від 18.08.2020 року, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №381/4961/14-ц закінчено в зв`язку з фактичним повним виконанням рішення суду.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Виходячи зі змісту ст. ст. 526, 599 ЦК України, зобов`язання вважається виконаним належним чином, якщо таке виконання здійснене відповідно до умов договору та вимог законодавства, а якщо умови виконання не визначені у договорі або законі, то вони повинні бути виконані відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що зазвичай ставляться.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про іпотеку", іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

За приписами статей 3, 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

За системним аналізом зазначених норм права іпотека припиняється, зокрема, в разі припинення основного зобов`язання на підставі виконання.

При цьому, законодавець не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки, оскільки іпотека за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості припиняється за фактом припинення виконання основного зобов`язання.

Заперечуючи щодо задоволення позову, відповідач посилався на те, що фактичне виконання рішення суду не є тотожним припиненню зобов'язанню за кредитним договором, оскільки заборгованість за договором, визначена у валюті кредиту не погашена, а внаслідок знецінення національної валюти за час виконання рішення сума сплачених за рішенням коштів не відповідає розміру заборгованості, що обліковується на рахунках з обліку кредитної операції.

Разом з тим, як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Також, Верховний Суд у своїй постанові від 14.11.2018 року у справі №500/4127/16-ц зазначив, що правильним є висновок про те, що основне зобов`язання за кредитним договором виконано у зв`язку з повним виконанням судового рішення про дострокове стягнення з боржників всієї суми заборгованості за цим договором, отже, таке зобов`язання припинилось на підставі ст. 559 ЦК України, внаслідок чого припинилось право застави (іпотеки).

Крім того, кредитор, який сам визначив заборгованість у валюті гривні України, погодився із судовим рішенням, яким таку заборгованість стягнуто з боржника, а боржником сплачено таку заборгованість у повному обсязі, не має права на стягнення курсової різниці, оскільки визначив зобов`язання у національній валюті, у якій і прийняв його виконання.

Таким чином, встановивши, що відповідачем використано право на дострокове стягнення в судовому порядку заборгованості за кредитним договором у повному обсязі, розрахованої у національній валюті, а виконання позивачем ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором підтверджено постановою про закінчення виконавчого провадження, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого та правильного висновку як про припинення основного зобов'язання внаслідок його належного виконання позивачем, так і про припинення іпотеки з огляду на її похідний характер.

Посилання апелянта на те, що внаслідок знецінення національної валюти за час виконання рішення сума сплачених за рішенням коштів не відповідає дійсному розміру заборгованості, колегія суддів вважає безпідставними, адже відповідач, як кредитор, реалізуючи своє право на право на звернення до суду, у 2014 році звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором від 10.10.2008 року та самостійно визначив заборгованість позивача у національній валюті - гривні.

Інші доводи апеляційної скарги, які на думку скаржника, є підставою для скасування рішення суду, є тотожними із його запереченнями щодо позовних вимог, ці доводи були предметом судового розгляду в суді першої інстанції, яким суд надав грунтовну оцінку, яка узгоджується з вимогами закону і з якою у суду апеляційної інстанції відсутні підстави не погодитися.

Таким чином, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення спрямоване на ефективний захист порушених прав позивачів. При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Також слід зазначити, що у зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення понесені відповідачем судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"- залишити без задоволення.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", третя особа: приватний нотаріус Фастівського міського нотаріального округу Чернишова Олена Анатоліївна, про визнання зобов`язання виконаним та припинення іпотечного договору - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 21лютого 2022 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді С.М. Верланов

Ю.О. Матвієнко