Справа № 214/1242/22
2-з/214/58/22
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

18 лютого 2022 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Дар`я Володимирівна про визнання договору відступлення права вимоги та договору купівлі-продажу нерухомого майна, в порядку ст.38 Закону України «Про іпотеку» недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», ТОВ «Фінансова компанія «Позика», ПАТ «Дельта Банк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Д.В., в якій просить суд: визнати недійсним договір, укладений між ПАТ «ДельтаБанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» від 15.07.2020 року про відступлення права вимоги; визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, в порядку ст.38 Закону України «Про іпотеку» щодо квартири АДРЕСА_1 , від 18.01.2022 року, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «Позика»; скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьової Д.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Фінансова компанія «Позика» на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 18.01.2022 року, зареєстровану в реєстрі за №63.

В порядку забезпечення вказаного позову ОСОБА_1 просить суд заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження квартири АДРЕСА_1 , яка була відчужена 18.01.2022 року на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «Позика», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В.

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилалася на те, що 25.01.2022 року вона дізналася, що ПАТ «ДельтаБанк» відступлено право вимоги на вказану вище квартиру ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» відповідно до договору про відступлення права вимоги від 15.07.2020 року. Того ж дня, вона дізналась, що вказана квартира була відчужена 18.01.2022 року на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «Позика», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В. ОСОБА_1 зазначає, що вказана квартира використовується нею, як місце постійного проживання, іншого житла вона не має, разом з нею проживає двоє дітей, один з яких є неповнолітнім. Позивачка стверджує, що невжиття заходів по забезпеченню позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Метою забезпечення позову є негайні, проте, тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання шкоди позивачу.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу. Вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з ч.1 ст.150 ЦПК України, одним з видів забезпечення позову є заборона вчиняти певні дії.

При цьому, процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігти ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Забезпечення позову повинно гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Головною метою забезпечення позову є негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення завдання значної шкоди заявнику.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, судом встановлено, що предметом спору за вищевказаної позовною заявою є квартира АДРЕСА_2 .

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, ОСОБА_1 просить заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження вказаної квартири, яка була відчужена 18.01.2022 року на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «Позика», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В..

Разом з цим, суд зазначає, що позивачем в обґрунтування поданої заяви не подано до суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність реальної загрози того, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення прав та інтересів позивача, зокрема не вказано, які саме права та інтереси можуть бути порушені; не зазначено, в чому існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення судового рішення, або з яких причин захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів.

При цьому, жодних відомостей про те, що будь-які особи мають намір якимось чином вчинити дії щодо відчуження вказаної квартири, позивачем до суду не надано.

Таким чином, зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити.

Керуючись ст.ст.149-157 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Дар`я Володимирівна про визнання договору відступлення права вимоги та договору купівлі-продажу нерухомого майна, в порядку ст.38 Закону України «Про іпотеку» недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її підписання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення їй копії ухвали суду.

Суддя А.В. Ткаченко