РІШЕННЯ

Іменем України

06.07.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Кузь В.Я.

за участю секретаря судового засідання Савченко А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в місті Львові цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за недораховану електричну енергію та судові витрати, -

встановив:

Позивач звернувся в суд з позовною заявою про стягнення заборгованості за недораховану електричну енергію та судові витрати. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що представниками ПрАТ «Львівобленерго», на підставі пунктів 1.3., 5.1., 7.6., 10.2 ПКЕЕ, складено акт про порушення правил користування електроенергією. Актом № 029544 від 22.03.2017 р. зафіксовано самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів та електропроводки до електричної мережі енергопостачальника, по об`єкту нежитлове приміщення (магазин) за адресою: АДРЕСА_1 . Порушення виявлено в присутності ОСОБА_1 , який відмовився брати участь під час складання акту та покинув приміщення. У зв`язку з зазначеним, на підставі положень пункту 6.41. ПКЕЕ, відповідачу листом № 30-01106 від 23.03.2018 р. надіслано примірник акту № 029544 від 22.03.2018р. та запрошення прибути на засідання комісії по розгляду актів про порушення ПКЕЕ. За результатами розгляду зазначеного акту, комісією ЛМЕМ по розгляду актів про порушення ПКЕЕ прийнято протокольне рішення про нарахування відповідачу обсягу та вартості не облікованої електричної енергії внаслідок порушення ПКЕЕ на суму 10 382, 02 грн. (протокол № 029544 а від 13.04.2018 р.). На засіданні комісії ЛМЕМ по розгляду актів про порушення ПКЕЕ відповідач був присутнім, однак залишив його під час розгляду акту про порушення. Копії протоколу № 029544 засідання комісії від 13.04.2018 р. з розрахунком та рахунком скеровано відповідачу рекомендованим листом на адресу проживання та за місцезнаходженням магазину. Рахунок станом на сьогоднішній день не оплачено. Зазначає, що нарахування проведено відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (в редакції постанови НКРЕ від 04.05.2006 № 562 із змінами та доповненнями, в подальшому Методика). Методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного в установленому порядку з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення порушень ПКЕЕ, а саме самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника. Відповідно до статті 27 "Про електроенергетику" правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Згідно з частиною другою вказаної статті правопорушеннями в електроенергетиці, зокрема, є: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку. Відтак, просить стягнути з відповідача вартість недоврахованої електричної енергії.

Дана справа поступила до Франківського районного суду за підсудністю з Личаківського районного суду м. Львова та відповідно до ухвали від 23 жовтня 2018 року прийнята до провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що між ним та позивачем не було укладено договору про користування електричною енергією, передбаченого вимогами ПКЕЕН, а ні договір про постачання електричної енергії (за правилами ПКЕЕ). Зазначає, що норми ПКЕЕ про нібито порушення яких ним, відповідачем, заявляє позивач, регулюють відносини, які виникають на ринку електричнрї енергії виключно між суб"єктами господарювання і не можуть бути застосовані до спірних правовідносин. Позивач не обгрунтував та не підтвердив жодним належним доказом сам факт споживання електроенергії відповідачем, а прийняті ним до розрахунку вихідні дані не відповідають фактичній однолінійній схемі електропостачання елелектроустановки - нежитлових приміщень, розташованих за адресою АДРЕСА_1 . Відтак, просить повністю відмовити в задоволенні позовних вимог позивача.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 21.04.2021р. закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті цивільну справу.

В чергове судове засідання учасники судового процесу не прибули, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, просить задоволити в повному обсязі.

У зв`язку з неявкою учасників справи в судове засідання, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, розгляд справи проведено судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши фактичні обставини у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою єфективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, серії АС № 798022, індексний номер 4052705 від 28.05.2013р., відповідач ОСОБА_1 на праві приватної власності є власником нежитлового приміщення загальною площею 43,3 кв.м., яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Право власності ОСОБА_1 на дане нежитлове приміщення зареєстроване на підставі договору купівлі - продажу нежитлового приміщення, серія та номер 1020, виданого 28.05.2013р.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В матеріалах справи наявне клопотання представника позивача про долучення зокрема ухвал про відкриття провадження у цивільних справах №466/8472/19 та №466/2460/18.

Ч.4 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Між тим, згідно позиції Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України», нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

При цьому, як неодноразово наголошував в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення законодавства, судом з власної ініціативи здійснено пошук судових рішень у цивільних справах №466/8472/19 та №466/2460/18.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 13 жовтня 2020 року у цивільній справі №466/8472/19, яке набрало законної сили, у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ПрАТ «Львівобленерго» про захист прав споживачів, зобов`язання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії на об`єкт побутового споживача відмовлено.

Рішенням суду встановлено, що ОСОБА_1 не перебував у договірних відносинах з ПрАТ "Львівобленерго", відтак відсутній обов`язок останнього на постачання електричної енергії до нежитлових приміщень, власником яких є ОСОБА_1 , а припинення такого за заявою споживача - ПП «Жером» як попереднього власника нежитлового приміщення, є правомірним.

Відповідно до акту про порушення №029544, складеного 22 березня 2018 року Відділом технічного аудиту ЛМЕМ ПрАТ "Львівобленерго", споживач ОСОБА_1 при користуванні електричною енергією нежитлового приміщення (магазину) за адресою АДРЕСА_1 , порушив п.1.3., п.9.1, п.7.6, п.10.2 ПКЕЕ, а саме вчинив самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника ПрАТ "Львівобленерго".

Згідно цього ж акту, комісія постачальника електроенергії з розгляду складеного акта про порушення мала провести засідання 13.04.2018р., на якому ОСОБА_1 відмовився бути присутнім.

Відповідно до протоколу №029544-а засідання комісії Львівських МЕМ ПрАТ "Львівобленерго" з розгляду актів про порушення ПКЕЕ від 13 квітня 2018 року, прийнято рішення визначити обсяг та вартість електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем "Правил користування електичної енергії" на підставі ПКЕЕ та "Методики визначення обсягу та вартості електричної електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ".

Відповідно до розрахунку обсягу та вартості недоврахованої електроенергії, сума заборгованості за використання ОСОБА_1 недоврахованої електричної енергії становить 10 382 (десять тисяч триста вісімдесят дві) гривень 02 коп.

Відтак, даними документами встановлено, що відповідач без законних підстав самовільно підключився до електроустановок, струмоприймачів та електропроводки до електричної мережі енергопостачальника в нежитловому приміщенні (магазині) за адресою АДРЕСА_1 .

У розумінні Закону України «Про ринок електричної енергії» ПрАТ «Львівобленерго» є оператором системи розподілу та надає послуги з розподілу електричної енергії.

Відповідно до п. 56 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» оператор системи розподілу - юридична особа, відповідальна за безпечну, надійну та ефективну експлуатацію, технічне обслуговування та розвиток системи розподілу і забезпечення довгострокової спроможності системи розподілу щодо задоволення обґрунтованого попиту на розподіл електричної енергії з урахуванням вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та забезпечення енергоефективності.

Відповідно до Закону України "Про електроенергетику", споживачі енергії - суб`єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю.

Разом з тим, матеріалами справи встановлено, що відповідач не є споживачем енергії, зважаючи на те, що в нього відсутні будь - які договори з позивачем, якими визначено умови надання електричної енергії в нежитлове приміщення (магазин) за адресою АДРЕСА_1 .

Статтею 26 ЗУ "Про електроенергетику", споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Ч.1 ст.56 ЗУ "Про ринок електричної енергії" визначено, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до ст.27 цього закону, правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність.

Правопорушенням, зокрема, є крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Відповідно до п.1.3 Правил користування електричною енергією, постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом.

Пунктом 7.6. визначено, що у разі самовільного підключення споживачем струмоприймачів або збільшення величини приєднаної потужності понад величину, визначену умовами договору та/або проектними рішеннями, приєднання струмоприймачів поза розрахунковими засобами обліку, зниження показників якості електричної енергії з вини споживача до величин, які порушують нормальне функціонування електроустановок електропередавальної організації та інших споживачів, невиконання припису уповноваженого представника відповідного органу виконавчої влади, який стосується вищенаведених порушень, постачальник електричної енергії (електропередавальна організація) має право без попередження повністю припинити споживачу електропостачання (технічне забезпечення електропостачання споживача) після оформлення у встановленому цими Правилами порядку акта про порушення.

Згідно п.10.2 правил визначено, що споживач електричної енергії зобов"язаний користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів).

Порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією встановлюється Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року № 562. Методика застосовується постачальником електричної енергії при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією та/або виявлення фактів крадіжки електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без приладів обліку (п. 1.2 Методики). Частиною 5 п.2.1 Методики передбачено, що Методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення такого порушення ПКЕЕ, як самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до беззапереченого висновку про те, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача щодо самовільного підключення до електричної мережі позивача як енергопостачальника, без обгрунтованих на це правових підстав.

Згідно з ч.1ст.77 Закону України «Про ринок електричної енергії», учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

Згідно зі ст.77 Закону України «Про ринок електричної енергії», правопорушеннями на ринку електричної енергії є зокрема: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.

Відповідно до частин першої, другої статті 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Згідно з ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України, шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства- суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Позивачем доведено, а відповідачем не спростовано обгрунтованість заявлених позовних вимог. Відповідачем не надано жодних належних та достатніх доказів, та такі не здобуто під час судового слідства, що відповідач користувався електричною енергією згідно встановлених законодавством України вимог.

Зважаючи на те, що допущене відповідачем порушення тягне за собою цивільно-правову відповідальність, розмір заявлених обрахованих позивачем відповідно до законодавства збитків підлягає стягненню в примусовому порядку.

Оцінюючи надані стороною позивача докази у їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності, а також їх достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Комісією з розгляду актів визначено вартість не облікованої внаслідок порушення відповідачем ПКЕЕ електричної енергії на суму 10 382 (десять тисяч триста вісімдесят дві) гривень 02 коп., яка підлягає стягненню з відповідача.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 «Проніна проти України (Pronina v. Ukraine)», § 23).

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

На підставі наведеного, керуючись статтями 3,10,12, 81, 89, 259, 263 - 265, 352, 354 ЦПК України,

ухвалив:

Позов приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за недораховану електричну енергію та судові витрати задоволити.

Стягнути на користь приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» (м. Львів, вул. Козельницька 3, ) з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 10 832 (десять тисяч вісімост тридцять дві) гривень 02 коп. вартості недоврахованої електричної енергії.

Стягнути на користь приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» (м. Львів, вул. Козельницька 3, ) з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір з розгляду справи у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривень 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач: Публічне акціонерне товариство «Львівобленерго», юридична адреса: м. Львів, вул. Козельницька,3

Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя В. Кузь