Справа № 288/459/22
Провадження № 2/288/223/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 року смт Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Зайченко Є. О.,

з участю секретаря судових засідань Корнієнко Т.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої злочином,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 (далі - Відповідач) про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої злочином, в обґрунтування якого вказує, що вироком Попільнянського районного суду від 01.11.2021 року засуджено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, освіта середня, студент 3 курсу Ірпінського державного коледжу економіки та права, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого до покарання у виді громадських робіт строком на 80 годин.

ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України із застосуванням статті 100 КК України, а Позивача визнано потерпілим по даному кримінальному провадженні. У результаті нанесеної йому травми, він став інвалідом 2-ї групи інвалідності, через отримані обширні травми голови.

Після отриманої травми та розгляду його позову в Попільнянському районному суді, Позивач продовжував лікування, йому було проведено ще хірургічну операцію по встановленню в череп металевої пластини.

Позивач довічно втратив працездатність, переніс страшенний біль до операцій, під час опера-цій та після операції, яку проводили в медичному закладі, щоб врятувати йому життя. Операція для забезпечення його життя проводилися 03.12.2021 року, тобто вже після закінчення суду в Попільнянському районному суді, так як цей процес лікування довготривалий. Позивач зазначає, що вже ніколи не буде мати можливості працювати, мати сім`ю та допомагати родичам, вести нормальний спосіб життя та отримувати задоволення від життя. Від цього всього він дуже страждає. Позивачем перенесений страшенний біль та переживання під час проведення операції по встановленню металевої пластини. Для проведення операції та після проведеної операції Позивач прикладав додаткові зусилля для організації свого життя. Його страждання під час проведення 03.12.2021 року операції та лікування, а також заподіяну йому моральну шкоду він оцінюю в 50000 гривень.

Крім того, злочинними діями Відповідача, ОСОБА_4 , Позивачу заподіяно ще й матеріальну шкоду, яка складається із придбання для операції необхідних ліків та медичних препаратів, проїзду в місто Житомир і назад.

Витрати на придбання медичних препаратів становить 34640.0 гривень. Проїзд в місто Житомир та назад 75,30 X 10 - 753,0 гривень. Внесок на користь червоного хреста 1000,0 гривень. Витрати на придбання ліків 2304,67+919,29 = 3223,96 гривень. Всього понесені Позивачем матеріальні витрати на проведення хірургічної операції складають 39616,96 гривень.

Позивач зазначає, що він має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. Моральна шкода полягає у перенесеному ним фізичному болю, у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з проведеною хірургічною операцією за наслідками протиправної поведінки щодо нього Відповідача ОСОБА_4 та у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із спричиненим йому болем та із перенесеними стражданнями у зв`язку з проведеною хірургічною операцією після отриманої травми голови та у зв`язку із додатковими заходами для організації свого життя до хірургічної операції під час її проведення та після неї.

Позивач й надалі відчуває дискомфорт і наслідки від отриманих тілесних ушкоджень. Обставиною, що впливає на його моральні страждання та збільшує вину Відповідача є і те, що вчинила цей злочин безпричинно молода людина, яка здобуває освіту.

Внаслідок протиправної поведінки, Відповідач заподіяв Позивачу і моральну шкоду, яку він оцінює в 50000 гривень. Зазначені ним обставини підтверджуються матеріалами кримінального провадження № 0000039 від 11 квітня 2021 року.

На підставі вищевикладеного, позивач просить, стягнути з Відповідача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , на його користь моральну шкоду в сумі 50 000 гривень та матеріальну шкоду в сумі 39616,96 гривень, завдану мені в результаті проведення хірургічної операції після скоєного відповідачем злочину.

Представник Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав просив їх задовольнити.

Представник Відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в частині матеріальних витрат на проведення хірургічної операції, лікування та проїзду, а в частині витрат на проїзд, які підтверджуються квитками наданими ФОП « ОСОБА_5 » просив відмовити.

Заслухавши представників сторін, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, матеріалах кримінального провадження № 0000039 від 11 квітня 2021 року, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків.

В статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У відповідності з п.1 Постанови №11 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення при здійсненні правосуддя" судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.ХІ.1950) (далі - Конвенція) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку. Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особі (справа «Скопелліті проти Італії» від 23 листопада 1993 року), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа «Папахелас проти Греції» від 25 березня 1999 року).

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1ст. 15 ЦК України).

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до статті 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Судом встановлено, що вироком Попільнянського районного суду Житомирської області від 01 листопада 2021 року, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 128 КК України, і призначено ОСОБА_4 покарання за статтею 128 КК України із застосуванням статті 100 КК України у виді громадських робіт строком на 80 годин. Цивільний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої злочином - задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженець смт. Корнин, Попільнянського району, Житомирської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживає в АДРЕСА_1 , моральну шкоду в розмірі 70 000 гривень 00 копійок. В решті позовних вимог відмовлено.

В результаті неправомірних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_3 було заподіяно наступні тілесні ушкодження: закриту черепно-мозкову травму у вигляді перелому потиличної кістки ліворуч з переходом на основу черепа в середній черепній ямці, геморагічних забоїв головного мозку з утворенням внутрішньо- мозкових гематом в лобній частці та субдуральної гематоми в лобно-тім`яній ділянці головного мозку праворуч та гематоми лівої півкулі головного мозку з розповсюдженням геморагічного вмісту між борознами обох півкуль головного мозку, лівої півкулі мозочку з проривом в шлуночкову систему, що призвело до зміщення серединних структур головного мозку вліво, яка згідно висновку судово- медичного експерта № 574 від 16.04.2021 року утворилася від дії тупого твердого предмету з необмеженою контактуючою поверхнею, при падінні на площині при ударі головою лівою потиличною ділянкою та відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 12 квітня 2022 року, апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 задоволено частково. Апеляційну скаргу заступника керівника Житомирської обласної прокуратури Зубака С.О. задоволено. Вирок Попільнянського районного суду Житомирської області від 01.11.2021 у кримінальному провадженні № 0000039 за ст. 128 КК України щодо ОСОБА_4 в частині вирішення цивільного позову змінено. Виключено з вироку вказівку про стягнення з ОСОБА_6 солідарно з обвинуваченим на користь потерпілого ОСОБА_3 моральної шкоди. Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_3 100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок у відшкодування моральної шкоди. В решті вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Згідно положень частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок.

Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 19002 від 14 грудня 2021 року, КНП «Обласної клінічної лікарні ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради, потерпілому від злочину ОСОБА_3 було встановлено діагноз: стан після тяжкої ЗЧМТ, забою головного мозку, гострої субдуральної та внутрішньо мозкової гематоми правої лобної долі головного мозку та проривом у шлуночкову систему. (Операція: 11.04.2021) Краніектомія в правій лобно скроневій тімяній ділянці, видалення гострої субдуральної та внутрішньо мозкової гематоми правої гемісфери головного мозку. У вигляді післятравматичного дефекту черепа в правій лобно скронево - тімяній ділянці. Проведена операція 03.12.2021- пластика дефекту черепа в правій лобно скронево - тімяній ділянці індивідуальною титановою пластиною.

Згідно рахунку № 92710/05 від 27 жовтня 2021 року, ОСОБА_3 перерахував ФОП ОСОБА_7 34640 гривень: за індивідуальну титанову пластину вартістю - 32880 гривень та гвинт вартістю - 1760 гривень, факт сплати підтверджується Квитанціями «ПРИВАТБАНК» від 03 листопада 2021 року на суму 20000 гривень та від 12 листопада 201 року на суму 14640 гривень.

Разом з тим, ОСОБА_3 завдано матеріальну шкоду, яка складається із придбання для операції необхідних ліків та медичних препаратів, проїзду в місто Житомир та назад, на підтвердження чого ним надано та судом досліджено:

Фіскальні чеки: ТОВ «КОМПАНІЯЖИТОМИРАВТОТРАНС» № 31232-31233 від 05 серпня 2021 року на суму 84.70 гривень; №108… від 01 грудня 2021 року на суму 75.30 гривень; № 744777 від 02 грудня 2021 року на суму 75.30 гривень; № 217081 від 14 грудня 2021 року на суму 89.10 гривень; Квитанцію ТОВ «МДЦ ЕКСПЕРТ-ЖИТОМИР» № від 05 серпня 2021 року /МЗКТ головного мозку/ на суму 1000 гривень;

Квитки на автобус ФОП « ОСОБА_5 » серії НОМЕР_3 від 05 серпня 2021 року на суму 75.30 гривень, серії ААВЖ №009203 від 01 грудня 2021 року на суму 75.30 гривень, ААВЖ №009204 від 02 грудня 2021 року на суму 75.30 гривень, ААВЖ №009205 від 14 грудня 2021 року на суму 75.30 гривень, ААВЖ №009206 від 05 серпня 2021 року на суму 75.30 гривень;

Фіскальні чеки Аптечний пункт № 1 КП «Аптека» Міжлікарняна» від 04 грудня 2021 року на суму 412.28 гривень, від 10 грудня 2021 року на суму 40 гривень; від 14 грудня 2021 року на суму 263.14, від 11 грудня 2021 року на суму 40 гривень, від 03 грудня 2021 року на суму 1594.27 гривень, від 03 грудня 2021 року на суму 192.32 гривень;

Фіскальні чеки Приватного підприємства Фірма «САНІТАС» від 05 грудка 2021 року на суму 54.70 гривень, від 06 грудня 2021 року на суму 54.75 гривень, від 12 грудня 2021 року на суму 54.70 гривень, від 03 грудня 2021 року на суму 378.20 гривень, від 03 грудня 2021 року на суму 191.70 гривень.

Як вбачається з довідки до акта огляду медико соціальною експертною комісією Міністерства охорони здоров`я України серії 12 ААВ № 585551, ОСОБА_3 в результаті протиправних дій ОСОБА_4 та через отримані травми, встановлено інвалідність другої групи з 04 жовтня 2021 року по 1 листопада 2023 року.

Між сторонами виник спір щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Частиною першою статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Частиною третьою статті 28 ЦПК України визначено, що позови про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або за місцем заподіяння шкоди.

Згідно пунктів 8 та 9 частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до частини першої статті 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи положення статей 1166, 1177 ЦК України, ст. 82 ЦПК існують правові підстави для стягнення з Відповідача на користь Позивача матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в розмірі 39616,96 гривень.

Щодо стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне.

Пунктом 17-1 Постанови Пленуму встановлено, що виходячи з правил статей 4,5 ЦПК України і статей 28,49, 50 КПК України потерпілий, тобто особа, якій злочином заподіяно моральну шкоду (внаслідок посягання на здоров`я, честь, гідність, знищення майна, позбавлення годувальника тощо), має право пред`явити позов про її відшкодування у кримінальному процесі або в порядку цивільного судочинства.

Крім того, в п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року за № 6 (з подальшими змінами та доповненнями) роз`яснено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з частиною другою статті 23 ЦК України моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала в зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Частиною першою статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, із змінами, внесеними, постановою № 5 від 25.05.2001 року, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, відшкодування моральної шкоди може здійснюватися не тільки в силу договору, але й закону.

Із письмових матеріалів справи вбачається, що в межах розгляду кримінального провадження Позивач звертався із відповідним цивільним позовом про стягнення моральної шкоди та судом першої інстанції частково задоволено вимови в частині відшкодування завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди та судом апеляційної інстанції змінено вирок Попільнянського районного суду від 01 листопада 2021 року в частині вирішення цивільного позову, збільшено вимоги ОСОБА_3 щодо відшкодування моральної шкоди та з врахуванням показань потерпілого та його законного представника про душевні страждання потерпілого ОСОБА_3 , яких він зазнав внаслідок вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, у зв`язку з отриманою травмою голови та її наслідками у вигляді довготривалих болю, дискомфорту, лікування та втрати працездатності, порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, визначено та вирішено стягнути з ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 100000 гривень, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині.

За правилами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 26 Постанови Пленуму ВСУ N 2 від 12.06.2009 р. "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" - під час судового розгляду, предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Також, оцінюючи аргументи позивача, суд, в тому числі, керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., N 303-A, параграф 29).

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 263 ЦПК).

За змістом частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно статті 5 Закону України «Про судовий збір» Позивач звільнений від сплати судового збору, так як шкода заподіяна йому в результаті скоєння Відповідачем кримінального правопорушення.

На підставі положень статті 141 ЦПК України, враховуючи, що Позивача звільнено від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 992,40 гривень за вимогу про стягнення майнової шкоди, пропорційно розміру задоволених вимог на користь Позивача.

Керуючись статтями 16, 22-23, 1166, 1167, 1177, 1179, 1187-1188, 1190, 1192, 1194 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 р. N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі змінами до пункту 9, внесеними постановою від 25.05.2001 р. N 5), Постановою Пленуму Верховного Суду "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" (з наступними змінами) від 27 березня 1992 року N 6, статтями 4, 5, 12, 13, 19, 23, 48, 76, 78, 81, 128, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої злочином задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця смт. Корнин, Попільнянського району, Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , уродженця смт. Корнин, Попільнянського району, Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , матеріальну шкоду, заподіяну кримінальним правопорушенням, у розмірі 39616 (тридцяти дев`яти тисяч шістсот шістнадцяти) гривень 96 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця смт. Корнин, Попільнянського району, Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто двох) гривень 40 копійок.

В решті позовним вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду Є. О. Зайченко