Справа № 943/1236/20 Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-з/811/39/22 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
УХВАЛА

21 лютого 2022 року суддя судової палати з розгляду цивільних справи Львівського апеляційного суду Мельничук О.Я., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Шандри М.М., Левика Я.А. від розгляду цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Буського районного суду Львівської області від 01 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_3 про зміну розподілу часток у спадковому майні,-

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Львівського апеляційного суду знаходиться цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Буського районного суду Львівської області від 01 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_3 про зміну розподілу часток у спадковому майні.

15 лютого 2022 року від ОСОБА_1 надійшла письмова заява про відвід суддів Шандри М.М., Левика Я.А. від розгляду даної справи.

Заява обґрунтована тим, що колегією суддів в складі Шандра М.М., Левик Я.А., Струс Л.Б. розглядалась апеляційна скарга ОСОБА_1 у справі №462/8025/18 про усунення від спадкування за законом, де в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 було відмовлено. Враховуючи те, що дві вищезгадані справи базуються на одних і тих же обставинах справи, сторони ті ж самі, а відтак суддями Шандра М.М., Левик Я.А. уже досліджувалися ці обставини справи та йому було відмовлено в задоволенні позову, тому він змушений заявити відвід суддям Шандрі М.М, Левику Я.А. від розгляду його апеляційної скарги у справі №943/1236/20. Просить заяву задовольнити та відвести суддів Шандру М.М., Левика Я.А. від розгляду даної справи.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного від 17 лютого 2022 року відвід, заявлений ОСОБА_1 суддям Шандрі М.М., Левику Я.А. визнано необґрунтованим.

Вирішення питання про відвід суддів Шандри М.М., Левика Я.А. передано на розгляд іншого судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, призначення якого провести в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 , приходжу до висновку про відсутність підстав для відводу суддів Шандри М.М., Левика Я.А. з наступних підстав.

Згідно ч. 1 статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Із змісту рішення Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (Заява N 33949/02) від 9 листопада 2006 року вбачається: «52. Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, окремо від поведінки голови В.Л.Г, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 року, п. 58)».

Також, відповідно до змісту п. 2.5. Бангалорських принципи поведінки суддів від 19 травня 2006 року, що схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 N 2006/23:

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Нижче наведені приклади таких випадків:

1. У судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

2. Раніше при розгляді цього самого предмета спору суддя виступав як адвокат чи долучався до справи як важливий свідок.

3. Суддя чи члени його родини матеріально зацікавлені в рішенні у відповідній справі.

Суддя не може бути відсторонений від участі у розгляді справи в тому випадку, коли жодний інший суд не може бути призначений для розгляду даної справи або через терміновий характер справи, коли зволікання в її вирішенні може призвести до серйозної судової помилки.

Перевіряючи заяву про відвід в контексті наведених у них доводів та враховуючи згадані вимоги закону, приходжу до висновку, що підстав для задоволення відводу немає, оскільки наведені позивачем підстави для відводу відповідно не є підставами для відводу, визначеним ст.ст. 36, 37 ЦПК України.

Так, підстави відводу зводяться до незгоди заявника з судовими рішеннями суддів Шандри М.М., Левика Я.А. у інших справах та жодних доводів, які б свідчили про певну поведінку вказаних суддів, яка б вказувала на упередження чи небезсторонність при розгляді даної справи і, які б можна було перевірити, - не наведено.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З огляду на наведені вище норми процесуального закону, незгода сторони з процесуальним рішенням суду, а також рішенням суду в іншій справі, не може бути підставою для відводу судді (колегії суддів).

Разом з цим, докази, які б підтверджували необ`єктивність та упередженість суддів Шандри М.М., Левика Я.А. у розгляді даної справи, зокрема до заявника, відсутні.

Таким чином, доводи заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Шандри М.М., Левика Я.А. не знайшли свого підтвердження та є суб"єктивною думкою заявника.

Виходячи з наведеного та враховуючи зміст заяви про відвід суддів Шандри М.М., Левика Я.А., приходжу до висновку про необгрунтованість такої та відмову у задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Шандри М.М., Левика Я.А. - відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя: О.Я. Мельничук