Ухвала

Іменем України

15 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 554/17598/14-ц

провадження № 61-1403ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.,

розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Колеснікова Володимира Олександровича на ухвалу Октябрського районного суду міста Полтави від 14 вересня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кристалбанк» до ОСОБА_1 , Приватного підприємства «Інтертехресурс-Оіл» про стягнення заборгованості за кредитним договором за заявою Акціонерного товариства «Кристалбанк» про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року Акціонерне товариство «Кристалбанк» (далі - АТ «Кристалбанк») звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на те, що рішенням Октябрського районного суду міста Полтави від 24 травня 2016 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та Приватного підприємства «Інтертехресурс-Оіл» (далі - ПП «Інтертехресурс-Оіл») на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 466 062,94 грн. 24 травня 2016 року Октябрським районним судом міста Полтави видано виконавчі листи № 554/17598/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 , ПП «Інтертехресурс-Оіл» на його користь заборгованості за кредитним договором. 08 жовтня 2019 року між ним і Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фактор» (далі - ТОВ «ФК «Омега Фактор») було укладено договір про відступлення прав вимоги, за умовами якого банк відступив товариству право вимоги за кредитним договором про надання кредиту на умовах овердрафту від 15 березня 2013 року № 0/2013/01, зі змінами та доповненнями, укладеним між ним (АТ «Кристалбанк») і ПП «Інтертехресурс-Оіл», та за договором поруки, укладеним з ОСОБА_1 . Враховуючи наведене, АТ «Кристалбанк» просило у виконавчих листах у справі № 554/17598/14-ц, виданих Октябрським районним судом міста Полтави, про стягнення з ОСОБА_1 , ПП «Інтертехресурс-Оіл» заборгованості за кредитним договором, замінити стягувача АТ «Кристалбанк» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Омега Фактор».

Ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави від 14 вересня 2021 року, залишеною без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року, заяву АТ «Кристалбанк» задоволено. Замінено сторону у виконавчому листі № 554/17598/14-ц, виданому Октябрським районним судом міста Полтави 24 травня 2016 року, а саме стягувача - АТ «Кристалбанк» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Омега Фактор» у виконавчих провадженнях, відкритих з примусового виконання виконавчих листів № 554/17598/14-ц, виданих Октябрським районним судом міста Полтави стосовно боржників: ОСОБА_1 , ПП «Інтертехресурс-Оіл», на виконання кредитного договору від 15 березня 2013 року № О/2013/01 про надання кредиту на умовах овердрафту.

Задовольняючи заяву АТ «Кристалбанк» про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що ТОВ «ФК «Омега Фактор» набуло всіх прав кредитора АТ «Кристалбанк», зокрема щодо зобов`язань за кредитним договором про надання кредиту на умовах овердрафту від 15 березня 2013 року № О/2013/01 та договором поруки від 15 березня 2013 року, в яких боржниками є ПП «Інтертехресурс-Оіл» і ОСОБА_1 , а також - стягувача у виконавчому провадженні у справі № 554/17598/14-ц, тому звернення первісного кредитора із заявою про надання новому кредитору статусу сторони виконавчого провадження відповідає вимогам статей 512, 514 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

20 січня 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Колесніков В. О. подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Октябрського районного суду міста Полтави від 14 вересня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви АТ «Кристалбанк» про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 січня 2022 року справу призначено судді-доповідачеві Стрільчуку В. А., судді, які входять до складу колегії: Карпенко С. О., Ігнатенко В. М.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 лютого 2022 року справу призначено судді-доповідачеві Стрільчуку В. А., судді, які входять до складу колегії: Ігнатенко В. М., Фаловська І. М. Проведення повторного автоматичного визначення судді відбулося у зв`язку з відпусткою судді Карпенко С. О.

Касаційна скарга, подана на підставі абзацу 2 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), мотивована тим, що ОСОБА_1 не має жодних відносин з ТОВ «ФК «Омега Фактор», не отримувала будь-яких повідомлень від вказаного товариства і вперше про нього чує. Крім цього, вже тривалий час їй не надходили документи щодо примусового виконання рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 24 травня 2016 року, тому вона вважала, що рішення суду виконане в повному обсязі, так як було звернено стягнення на майно боржника ПП «Інтертехресурс-Оіл» і повернуто суму заборгованості. Вказані обставини свідчать про припинення поруки. Також наявні обставини, які свідчать про недійсність договору про відступлення прав вимоги, а саме: відсутні докази передачі грошових коштів саме за договором про відступлення прав вимоги за договором поруки; від імені нового кредитора договори відступлення прав вимоги були підписані ОСОБА_2 , тоді як згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру фізичних осіб, юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником ТОВ «ФК «Омега Фактор» є Єрохін О. П.

Касаційне провадження не підлягає відкриттю з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Судами встановлено, що рішенням Октябрського районного суду міста Полтави від 24 травня 2016 року стягнуто солідарно з ПП «Інтертехресурс-Оіл» та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Кристалбанк» заборгованість за кредитним договором від 15 березня 2013 року № О/2013/01 про надання кредиту на умовах овердрафту, яка виникла станом на 21 листопада 2014 року, в розмірі 466 062,94 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

24 травня 2016 року Октябрським районним судом міста Полтави видано виконавчі листи № 554/17598/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 , ПП «Інтертехресурс-Оіл» на користь Публічного акціонерного товариства «Кристалбанк» заборгованості за кредитним договором.

Згідно з договором про відступлення прав вимоги від 08 жовтня 2019 року АТ «Кристалбанк» відступило права вимоги на користь ТОВ «ФК «Омега Фактор», зокрема право вимоги за кредитним договором від 15 березня 2013 року № О/2013/01 про надання кредиту на умовах овердрафту, зі змінами та доповненнями, укладеним між АТ «Кристалбанк» та ПП «Інтертехресурс-Оіл», та за договором поруки від 15 березня 2013 року, укладеним між АТ «Кристалбанк» і ОСОБА_1 .

Пунктом 2 вказаного договору передбачено, що в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком в повному обсязі коштів, згідно з пунктом 4 цього договору, новий кредитор набуває всі права кредитора за Основними договорами.

З Реєстру боржників, права вимоги за якими відступаються, вбачається, що до ТОВ «ФК «Омега Фактор» перейшло право вимоги до боржників ОСОБА_1 та ПП «Інтертехресурс-Оіл» за кредитним договором від 15 березня 2013 року № О/2013/01 про надання кредиту на умовах овердрафту, зі змінами та доповненнями, укладеним між АТ «Кристалбанк» та ПП «Інтертехресурс-Оіл», та за договором поруки, укладеним 15 березня 2013 року між АТ «Кристалбанк» і ОСОБА_1 .

В оскаржуваному судовому рішенні апеляційним суд вказав про чинність укладеного 08 жовтня 2019 року між АТ «Кристалбанк» і ТОВ «ФК «Омега Фактор» договору про відступлення прав вимоги.

Відповідно до статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частинами першою, другою та абзацом 1 частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Таким чином, виконавче провадження є однією зі стадій судового процесу, яка завершує його. Ця стадія розпочинається з набранням судовим рішення законної сили або за інших умов, встановлених законом. Сторони судового процесу на стадії виконавчого провадження набувають відповідної процесуальної якості, користуються правами та несуть певні обов`язки, зумовлені статусом сторони. За законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження. Така заміна є прийнятною, зокрема у правовідносинах, що допускають правонаступництво.

Відповідно до пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) і правонаступництва.

Частинами першою та другою статті 442 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

При такій заміні кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, в тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржниками, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження». Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Встановивши, що між АТ «Кристалбанк» і ТОВ «ФК «Омега Фактор» було укладено договір відступлення прав вимоги від 08 жовтня 2019 року, за умовами якого банк відступив товариству право вимоги, зокрема за кредитним договором від 15 березня 2013 року № О/2013/01 про надання кредиту на умовах овердрафту, зі змінами та доповненнями, укладеним між АТ «Кристалбанк» та ПП «Інтертехресурс-Оіл», та за договором поруки від 15 березня 2013 року, укладеним між АТ «Кристалбанк» і ОСОБА_1 , суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про задоволення заяви АТ «Кристалбанк» про заміну сторони виконавчого провадження.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 січня 2020 року в справі № 916/2286/16 вказано, що вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни.

Суди попередніх інстанцій в цій справі дали оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони виконавчого провадження доказів і дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для заміни стягувача у виконавчому провадженні.

Доводи касаційної скарги про те, що ОСОБА_1 не має жодних відносин з ТОВ «ФК «Омега Фактор», не отримувала будь-яких повідомлень від вказаного товариства і вперше про нього чує, а також посилання заявника на припинення поруки, не заслуговують на увагу, оскільки вказані обставини не є підставою для відмови в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження. Задовольнивши заяву про заміну сторони виконавчого провадження, суди лише замінили особу - стягувача, який набув права вимоги у правовідносинах, які існували між АТ «Кристалбанк», ПП «Інтертехресурс-Оіл» і ОСОБА_1 , в такому ж обсязі, що належали первісному кредитору.

Що стосується посилання заявника на недійсність договору про відступлення прав вимоги у зв`язку з відсутністю доказів передачі грошових коштів саме за договором про відступлення прав вимоги за договором поруки, то воно є неспроможним, з огляду на зміст пункту 2.1 договору, в якому зазначено, що ціна за відступлення прав вимоги становить 200 000 грн, і наявність у справі платіжного доручення від 08 жовтня 2019 року № 294 на суму 200 000 грн. Пунктом 2 вказаного договору передбачено, що в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком в повному обсязі коштів, згідно з пунктом 4 цього договору, новий кредитор набуває всі права кредитора за Основними договорами.

Крім цього, з огляду на відсутність обставин, що свідчать про нікчемність договору про відступлення прав вимоги від 08 жовтня 2019 року, та враховуючи відсутність інформації про визнання вказаного договору недійсним, доводи касаційної скарги не спростовують правильних висновків судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення заяви АТ «Кристалбанк» про заміну сторони виконавчого провадження і не свідчать про порушення ними норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судами норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судових рішень.

Тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (пункт 45 рішення Європейського суду з прав людини від 23 жовтня 1996 року у справі «Леваж Престейшинз Сервісиз проти Франції», пункти 37, 38 рішення Європейського суду з прав людини від 19 грудня 1997 року у справі «Бруалла Гомесде ла Торре проти Іспанії»).

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Колеснікова Володимира Олександровича на ухвалу Октябрського районного суду міста Полтави від 14 вересня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кристалбанк» до ОСОБА_1 , Приватного підприємства «Інтертехресурс-Оіл» про стягнення заборгованості за кредитним договором за заявою Акціонерного товариства «Кристалбанк» про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська