ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 654/1425/17 Головуючий в І інстанції Данилевський М.А.
Номер провадження: №22-ц/819/474/22 Доповідач Кутурланова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2022 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кутурланової О.В.,

суддів: Майданіка В.В.,

Орловської Н.В.,

секретар судового засідання Юськів І.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційними скаргами Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , від імені яких діє адвокат Юрченко Артем Сергійович, на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області у складі судді Данилевського М.А. від 23 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування», Публічного акціонерного товариства «Херсонгаз», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інтер-Поліс», ОСОБА_6 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у рамках кримінального провадження звернулися з позовом до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», ПАТ «Херсонгаз» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 30 березня 2017 року о 12.00 годині працівник ПрАТ «Херсонгаз» ОСОБА_6 , виконуючи трудові обов`язки та керуючи автомобілем ІЖ 2717 ВП ТДА, н/з НОМЕР_1 , на 15 км + 179 м автодороги Олешки - Гола Пристань - Скадовськ біля с. Кохани Олешківського району Херсонської області здійснив виїзд у смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21061, н/з НОМЕР_2 із причепом «Асканія», н/з НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_7 , чим порушив вимоги пунктів 2.3 «б», 13.1, 13.3. Правил дорожнього руху України.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 заподіяно тілесні ушкодження не сумісні з життям, від яких він помер на місці події.

Пасажири ОСОБА_1 , малолітні діти ОСОБА_4 і ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження, а транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 06.11.2017 року ОСОБА_6 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді 3,6 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. На підставі п. «ґ» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнено від призначеного покарання.

Посилаючись на те, що в момент ДТП застраховано транспортний засіб, яким керував ОСОБА_6 , і відповідно до полісу обов`язкового страхування страховиком є ПрАТ "СК "Арсенал Страхування", позивачі, з урахуванням уточнених позовних вимог, просили суд стягнути з страховика страхову виплату у зв`язку із настанням страхового випадку, а саме :

1.Стягнути з ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_1 :

- в якості відшкодування шкоди, завданої смертю чоловіка ОСОБА_7 -

12800,00 грн.;

- витрати на поховання загиблого внаслідок ДТП ОСОБА_7 в сумі 9387 грн.;

- витрати на спорудження пам`ятника загиблому в сумі 7160,00 грн.;

- відшкодування за шкоду, що спричинена здоров`ю ОСОБА_1 в сумі

27090,29 грн.;

- у відшкодування моральної шкоди 1354,52 грн.

2. Стягнути з ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_3 , як представника постраждалих малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

- витрати на лікування дітей в загальній сумі 1770,41 грн.;

- у відшкодування моральної шкоди 88,52 грн.

3. Стягнути з ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_3 , як доньки загиблого:

- у відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю батька - 12800,00 грн;

- у відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої пошкодженням транспортного

засобу - 21 245,97 грн;

-у відшкодування витрат на проведення автотоварознавчої експертизи - 1093,13 грн;

- судові витрати, пов`язані з проведенням автотоварознавчої експертизи

пошкодженого в ДТП транспортного засобу в сумі 1 093,13 грн.

4. Стягнути з ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" на користь ОСОБА_2 , як доньки загиблого, в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю батька - 12800,00 грн.

Крім того, посилаючись на те, що ОСОБА_6 працював водієм у ПАТ "Херсонгаз" та виконував свої трудові обов`язків під час ДТП, а смерть ОСОБА_7 настала внаслідок ДТП за участю транспортного засобу, який знаходиться в володінні та користуванні ПАТ "Херсонгаз", у зв`язку із чим ПАТ "Херсонгаз" несе відповідальність за шкоду, заподіяну їх водієм під час виконання ним трудових обов`язків, просили стягнути з ПАТ "Херсонгаз" у відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю ОСОБА_7 , відповідно до висновку проведеної судово-психологічної експертизи від 27.03.2018 року на користь :

- ОСОБА_1 - 171 995,48 грн.;

- ОСОБА_2 - 98 890,00 грн;

- ОСОБА_3 - 91 355,48 грн.;

- ОСОБА_4 - 81 906,00 грн.;

- ОСОБА_5 - 74 460,00 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 29 січня 2018 року вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 06 листопада 2017 року в частині цивільного позову скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд в той же суд, але в іншому складі суддів у порядку цивільного судочинства.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 23 вересня 2021 рокупозов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , як діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей про відшкодування майнової та немайнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «СК Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_1 , 57 016,85 грн., з них:

- в якості відшкодування шкоди, завданої смертю ОСОБА_7 12 800,00 грн.

- витрати на поховання ОСОБА_7 у розмірі 9 387,00 грн.

- витрати на спорудження надгробного пам`ятника в сумі 7 160,00 грн.

- відшкодування за шкоду спричинену її здоров`ю в сумі 26 352,24 грн.

- відшкодування за спричинену моральну шкоду ОСОБА_1 в сумі 1 317,61 грн.

Стягнуто з ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" на користь ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_8 загалом 34793,42 грн., з них:

- 711,86 грн. страхового відшкодування на лікування дітей.

- 35,59 грн. відшкодування моральної шкоди щодо дітей.

- страхове відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю батька ОСОБА_7 у розмірі 12 800,00 грн.

- матеріальної шкоди завданої майну - транспортному засобу ВАЗ 21061, н/з НОМЕР_2 в сумі 21 245,97 грн.

Стягнуто з ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування внаслідок смерті батька ОСОБА_7 12 800,00 грн.

Стягнуто з АТ "Херсонгаз" на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн.

Стягнуто з АТ "Херсонгаз" на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 20 000,00 грн.

Стягнуто з АТ "Херсонгаз" на користь ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітніх дітей відшкодування моральної шкоди в розмірі 50 000,00 грн. ОСОБА_4 і в розмірі 50 000,00 грн. ОСОБА_5 .

Стягнуто з АТ "Херсонгаз" на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 20 000,00 грн.

Стягнуто з ПрАТ «СК Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_1 компенсацію витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн.

Стягнуто з ПрАТ «СК Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_2 компенсацію витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн.

Стягнуто з ПрАТ «СК Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_3 компенсацію витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн.

Стягнуто з АТ «Херсонгаз» на користь ОСОБА_1 компенсацію витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн.

Стягнуто з АТ «Херсонгаз» на користь ОСОБА_2 компенсацію витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн.

Стягнуто з АТ «Херсонгаз» на користь ОСОБА_3 компенсацію витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн.

Стягнуто з ПрАТ «СК Арсенал Страхування» судові витрати на користь ОСОБА_3 на проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 1 093,13 грн.

Не погодившись з рішенням суду в частині стягнутого відшкодування на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та витрат на правову допомогу, ПрАТ «СК Арсенал Страхування» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильну оцінку доказів та неправильне застосування судом норм матеріального права, просило рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволення позову ОСОБА_3 до ПрАТ «СК Арсенал Страхування» про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої майну в сумі 21 245,97 грн. та стягнення витрат на проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 1093,13 грн., ухваливши у цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог та стягненні судових витрат, у тому числі на правову допомогу.

Крім того, апелянт просив змінити рішення суду першої інстанції наступним чином:

- зменшити розмір стягнутого з ПрАТ «СК Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_1 відшкодування витрат на лікування з 26352,24 грн. до 13176,12 грн.;

- зменшити розмір стягнутого з ПрАТ «СК Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди з 1317,61 грн. до 658,80 грн.;

- зменшити розмір стягнутого з ПрАТ «СК Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_3 відшкодування моральної шкоди з 35,59 грн. до 17,79 грн.

На рішення суду першої інстанції подана також апеляційна скарга адвокатом Юрченком А.С., який діє від імені ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у якій, посилаючись на необґрунтованість рішення суду, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просив рішення суду першої інстанції змінити в частині розміру суми відшкодування моральної шкоди, стягнутої з АТ «Херсонгаз» на користь позивачів, збільшивши її на користь:

- ОСОБА_1 з 50 000,00 грн. до 172 032,39 грн.;

- ОСОБА_3 з 20 000,00 грн до 91 408,41 грн.;

- ОСОБА_2 з 20 000,00 грн. до 98 890,00 грн.

Відзиви на апеляційні скарги до суду апеляційної інстанції не надходили.

Враховуючи, що рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 23 вересня 2021 року оскаржується частково, апеляційний суд переглядає його лише в оскаржуваній частині та в межах доводів апеляційних скарг.

Заслухавши доповідача, осіб, які з`явились у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у визначених цивільно-процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПрАТ «СК Арсенал Страхування» задоволенню не підлягає, апеляційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , від імені яких діє адвоката Юрченко А.С., підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Разом із тим рішення суду першої інстанції в повній мірі даним вимогам закону не відповідає.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що шкода заподіяна ОСОБА_6 під час виконання ним трудових обов`язків, а тому відповідальність за заподіяння такої шкоди має покладатись на роботодавця АТ «Херсонгаз».

Крім того, суд вказав, що цивільно-правова відповідальність АТ «Херсонгаз» застрахована згідно Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеному між ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" і ПАТ "Херсонгаз", тому з ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" підлягає стягненню відшкодування матеріальної та моральної шкоди відповідно до умов Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

При визначенні суми відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції критично віднісся до висновків судово-психологічних експертиз в частині визначення грошового еквіваленту спричиненої моральної шкоди та, зазначивши, що виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, а також встановлених судом обставин справи, вважав що вимоги позивачів про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 30 березня 2017 року о 12.00 годині на 15 км + 179 м автомобільної дороги сполученням Олешки - Гола Пристань - Скадовськ біля с. Кохани Олешківського району Херсонської області ОСОБА_6 , керуючи технічно-справним автомобілем ІЖ 2717 ВП ТДА, н/з НОМЕР_1 , порушив вимоги пунктів 2.3 «б», 13.1, 13.3. Правил дорожнього руху України, здійснив виїзд у смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21061, н/з НОМЕР_2 із причепом «Асканія», н/з НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_7 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_7 внаслідок отриманих тілесних ушкоджень не сумісних з життям помер на місці події. Пасажирам ОСОБА_1 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження за критерієм тривалості розладу здоров`я.

Крім того, транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 06.11.2017 року ОСОБА_6 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді 3,6 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. На підставі п. «ґ» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_6 звільнено від призначеного покарання.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що транспортний засіб ІЖ 2717 ВП ТДА, державний номер НОМЕР_1 перебуває у володінні та користуванні відповідача ПАТ "Херсонгаз".

Згідно довідки № 1049 від 04.04.2017 року ОСОБА_6 працює в ПАТ "Херсонгаз" на посаді водія автотранспортних засобів автотранспортної служби відповідно до наказу № 146-к від 13.05.2003 року.

Наказом ПАТ "Херсонгаз" від 15.02.2006 року № 110-К водія ОСОБА_6 закріплено за автомобілем ІЖ 2717, н/з НОМЕР_1 .

З Акту проведення розслідування нещасного випадку, що стався 30.03.2017 року о 12.00 на ПАТ «Херсонгаз», затвердженого головою правління ПАТ «Херсонгаз», нещасний випадок (ДТП) стався під час службової поїздки ОСОБА_6 відповідно до подорожнього листа за № ПАТ 00002872 від 30.03.2017 року з м.Херсона до м.Гола Пристань Херсонської області на 15 км + 179 м автодороги «Олешки - Гола Пристань - Скадовськ», неподалік с.Кохани Херсонської області (т.3 а.с.41-43).

Отже, за таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що на момент вчинення ДТП ОСОБА_6 перебував у трудових відносинах із ПАТ "Херсонгаз та виконував безпосередні трудові обов`язки, що згідно ч.1 ст.1172 ЦК України є підставою для покладення на ПАТ "Херсонгаз" обов`язку по відшкодуванню шкоди, заподіяної їх працівником під час виконання ним трудових обов`язків.

Судом також встановлено та не заперечується сторонами, що згідно з Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності серії АІ №9187232, укладеним між ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" і ПАТ "Херсонгаз" цивільно правова відповідальність власника вказаного автомобіля застрахована на момент вчинення ДТП і розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих становить 200 тисяч гривень на одного потерпілого, розмір страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілих складає 100 тисяч гривень, при цьому франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров`ю потерпілих, не застосовується і визначена як "0".

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1) ч.1 ст.1188 ЦК України).

Частиною 1 ст.1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

З аналізу змісту гл.82 ЦК вбачається, що законодавець розрізняє поняття «особа, яка завдала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду». За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі ч.1 ст.1191 ЦК набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування.

Виходячи з наведених норм права, шкода (у тому числі моральна), завдана внаслідок ДТП з вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 06 листопада 2013 року у справі №6-108цс13.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із статтею 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування та сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Приймаючи до уваги, що цивільно-правова відповідальність ПАТ «Херсонгаз» застрахована ПрАТ "СК "Арсенал Страхування", колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що відшкодування шкоди внаслідок ДТП повинно здійснюватися ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" у розмірі страхового ліміту визначеного договором страхування, оскільки покладення обов`язку відшкодування шкоди лише на ПАТ «Херсонгаз» суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Судом вірно встановлено, що після смерті ОСОБА_7 , його дружиною ОСОБА_1 понесені витрати, пов`язані з похованням та спорудженням надгробного пам`ятника померлому.

Крім того, ОСОБА_1 понесені витрати на лікування внаслідок отриманих травм під час ДТП.

Також з матеріалів справи вбачається понесення витрат ОСОБА_3 на лікування малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , постраждалих внаслідок ДТП.

Вказані обставини підтверджені квитанціями, які буди ретельно досліджені судом першої інстанції і зберігаються в матеріалах кримінального провадження та епікризом № 05941, виданим Херсонською обласною клінічною лікарнею, а тому доводи апеляційної скарги в частині недоведення вартості цих витрат колегія суддів відхиляє, як безпідставні.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що у квитанціях, наданих на підтвердження витрат, пов`язаних з похованням зазначено прізвище не ОСОБА_1 , а інших осіб, колегією суддів також відхиляються з огляду на те, що у зв`язку з отриманими численними травмами внаслідок ДТП позивачка не могла фізично здійснювати організацію поховання чоловіка, проте, показами свідків підтверджено, що усі витрати було вчинено саме за рахунок коштів (особистих збережень) ОСОБА_1 , а допомогу в організації поховання надавали близькі родичі, прізвища яких зазначені у деяких квитанціях.

Рішення суду в частині стягнення з ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" на користь дружини ОСОБА_1 , а також дочок ОСОБА_3 та ОСОБА_2 моральної шкоди на підставі п.27.3 ст.27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у розмірі 12 мінімальних заробітних плат, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, яка виплачується рівними частинами, сторонами не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції не переглядається.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині відсутності підстав для стягнення з ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_3 матеріальної шкоди, спричиненої пошкодженням у ДТП транспортного засобу в розмірі 21 245,97 грн. та стягнення витрат за проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 1093,13 грн, колегія суддів зазначає наступне.

Судом вірно встановлено, що власником транспортного засобу ВАЗ 21061, н/з НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_4 , 1981 року випуску згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 від 19.09.1998 р., виданого МРЕВ ДАІ м. Херсон є ОСОБА_9 .

На момент ДТП автомобіль знаходився в законному володінні і користуванні ОСОБА_7 , який здійснював його експлуатацію на підставі наданих власником документів, визначених п.2.1. а, б, ґ Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, а саме: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційного документу на транспортний засіб, договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до висновку №АВэ-97 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, проведеного на підставі спільних наказів Фонду державного майна України та Міністерства юстиції України від 24.11.2003 р. №142/5/2092, вартість матеріального збитку спричиненого в ДТП автомобілю ВАЗ 21061, н/з НОМЕР_2 визначена на рівні вартості автомобіля на момент пошкодження і становить 21 245,97 грн. (а.с.125-149 т.1).

Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 192 від 15.03.2017 р за проведення експертного дослідження ОСОБА_3 сплачено 1 093,13 грн.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцем після померлого ОСОБА_7 є його донька ОСОБА_3 (а.с 11 т.2).

Положеннями підпункту «а» пункту 2.12 Правил дорожнього руху України передбачено, що власник транспортного засобу має право довіряти в установленому порядку розпорядження транспортним засобом іншій особі.

Відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Пунктом 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб).

Отже, зважаючи на те, що на момент вчинення ДТП автомобіль знаходився у правомірному володінні та користуванні ОСОБА_7 на підставі п.2.1 ПДР, у останнього, як володільця цього майна, виникло право на відшкодування збитків, завданих пошкодженням цього транспортного засобу, а тому суд першої інстанції дійшов вірних висновків про наявність підстав для стягнення понесених збитків та витрат на проведення експертизи на користь ОСОБА_3 , як спадкоємиці не лише успадкованого майна, а й усіх прав та обов`язків спадкодавця, у тому числі права на відшкодування шкоди.

Посилання та ту обставину, що ОСОБА_10 не вступила у спадщину саме щодо вказаного транспортного засобу, а право на користування автомобілем припинилося зі смертю ОСОБА_11 не впливають на висновки суду щодо наявності підстав для відшкодування шкоди спадкоємцю прав та обов`язків спадкодавця, пов`язаних із володінням транспортним засобом, оскільки обов`язок щодо повернення власнику вказаного майна чи його вартості (у випадку фактичного знищення внаслідок ДТП) перейшов до спадкоємця ОСОБА_3 .

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" не дають підстави для висновку, що рішення суду в оскарженій частині ухвалене без додержання норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" залишити без задоволення, а рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 23 вересня 2021 року в оскарженій частині - без змін.

Щодо доводів апеляційної скарги ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" про те, що завдана пасажирам ВАЗ 21061 р.н. НОМЕР_2 майнова шкода підлягає відшкодуванню також і залученим до участі у справі у якості третьої особи ПрАТ «Інтер-поліс», як страховиком цивільно-правової відповідальності володільця зазначеного автомобіля, колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне.

Положеннями ч.2 ст.1188 ЦК України передбачено, що якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємопов`язаними, сукупними діями або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. У такому ж порядку відповідають володільці джерел підвищеної небезпеки за шкоду, заподіяну внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам.

Відповідно до частини першої статті 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (частина перша статті 543 ЦК України).

Оскільки позивачі визначилися із відповідачем, при цьому вимог до ПрАТ «Інтер-поліс» не пред`являли, а його було залучено до участі у справі лише як третю особу, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з положень ст.11 ЦПК України та стягнув відшкодування шкоди, завданої позивачам - пасажирам транспортного засобу саме з ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" до якого заявлено відповідний позов.

Разом з тим, ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" не позбавлене права зворотної вимоги до ПрАТ «Інтер-поліс», згідно з положеннями статті 1191 ЦК України.

Зазначений висновок суду відповідає правовому висновку, висловленому в постанові Верховного Суду у справі №501/3000/15-ц постанова від 24.10.2018 року.

Що стосується апеляційної скарги позивачів в частині визначення розміру відшкодування моральної шкоди та стягнення її з ПАТ «Херсонгаз», колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Положеннями ч.1 ст.1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Виходячи з наведених норм права, шкода (у тому числі моральна), завдана внаслідок ДТП з вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 06 листопада 2013 року у справі №6-108цс13.

Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що позивачам заподіяно моральну шкоду, яка пов`язана із незворотною втратою близької, рідної людини, а також заподіянням ОСОБА_1 та малолітнім дітям тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинило тривалі зміни в їх житті, заподіяло фізичного болю, страждань та психологічних переживань, у зв`язку із чим дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в розмірах заявлених позивачами.

При цьому, в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суд зазначив, що виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також встановлених судом обставин справи, вимоги позивачів про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 50000,00 гривень кожній, а ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по 20000,00 грн. кожній.

Після цього судом зроблено висновок, що з ПАТ "Херсонгаз" підлягає стягненню моральна шкода :

- на користь ОСОБА_1 в розмірі 172 032,39 грн. з розрахунку: 186 150,00 грн. (сума визначена експертом) - (12 800,00 грн. + 1 317,61 грн. - стягнення з страховика ПрАТ «СК «Арсенал страхування»);

- на користь ОСОБА_3 в розмірі 91 408,41 грн. з розрахунку: 104 244,00 грн. (сума визначена експертом) - (12 800,00 грн. + 35,59 грн. (стягнення з ПрАТ «СК «Арсенал страхування»);

- на користь ОСОБА_3 в інтересах її малолітніх дітей моральна шкода загалом 156 366,00 грн. (відповідно суми 81 906,00 грн. і 74 460,00 грн. на кожну дитину);

- на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 98 890,00 грн.

Разом з тим, у резолютивній частині оскаржуваного рішення суд дійшов висновку про стягнення з ПАТ «Херсонгаз» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 50000,00 гривень кожній, а також ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по 20000,00 грн.

Отже, з наведеного вбачається, що рішення суду щодо визначення розміру відшкодування моральної шкоди з ПАТ «Херсонгаз» має суттєві суперечності та неузгодженість між мотивувальною та резолютивною частинами, а тому апеляційна скарга позивачів підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні.

ПостановоюПленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зав`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції в частині недопустимості подвійного стягнення моральної шкоди із Страховика та володільця джерела підвищеної небезпеки, у зв`язку із чим вважає вірним висновок суду щодо наявності підстав для врахування коштів, стягнених з страховика на користь апелянтів в рахунок відшкодування моральної шкоди.

При цьому, враховуючи глибину і тривалість моральних страждань позивачів, спричинених незворотною втратою рідної людини, з урахуванням критерію розумності і виваженості, приймаючи до уваги висновки судово-психологічних експертиз, які проведені атестованим експертом психологом, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що визначений судом першої інстанції розмір компенсації моральної шкоди позивачам слід змінити, збільшивши розмір відшкодування моральної шкоди з урахуванням наведених висновків експерта на користь:

- ОСОБА_1 з 50 000,00 грн. до 172 032,39 грн.;

- ОСОБА_3 з 20 000,00 грн. до 91 408,41 грн.;

- ОСОБА_2 з 20 000,00 грн. до 98 890,00 грн., що відповідно до положення п.п.1,3 ч.1 ст.376 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду.

Керуючись ст.ст. 367,374, 375,376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , від імені яких діє адвокат Юрченко Артем Сергійович, задовольнити.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 23 вересня 2021 року змінити в частині визначення розміру відшкодування моральної шкоди, завданої ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що підлягає стягненню з Акціонерного товариства «Херсонгаз», збільшивши розмір відшкодування моральної шкоди на користь:

- ОСОБА_1 з 50 000,00 грн. до 172 032,39 грн.;

- ОСОБА_3 з 20 000,00 грн. до 91 408,41 грн.;

- ОСОБА_2 з 20 000,00 грн. до 98 890,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Дата складання повного тексту постанови - 18.02.2022 року.

Головуючий О.В. Кутурланова

Судді: В.В. Майданік

Н.В. Орловська