Справа № 466/849/22
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

21 лютого 2022 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Єзерський Р.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

02 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд встановив, що вона не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України, виходячи з наступного.

Відповідно до п.п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір позовної заяви немайнового характеру справляється з фізичної особи у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовій сумі становить 992 грн., 40 коп.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Однак, в матеріалах справи відсутній документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору, таким чином сплаті за подання вказаної позовної заяви до суду підлягає судовий збір у розмірі 992 грн., 40 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Як на підставу розгляду вказаного позову у Шевченківському районному суду м. Львова, позивач посилається на ч. 2 ст. 28 ЦПК України, та просить суд здійснювати розгляд вказаного цивільного позову за місцем його реєстрації, оскільки він за станом здоров`я не може виїхати до місця проживання відповідача, а саме: АДРЕСА_1 .

Порядок розірвання шлюбу, укладеного між громадянином України та іноземцем, має ряд особливостей і одним з основних питань є питання визначення закону, відповідно до якого буде проводитися розірвання шлюбу.

Згідно із ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє в даний час щодо правових наслідків шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 вищевказаного Закону правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а при його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання (за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання в цій державі). При відсутності спільного місця проживання - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є (стаття 16 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

Згідно із ч. 2 і 3 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» подружжя, будучи громадянами різних держав, можуть обрати право, яке буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу. Таке можливо, тільки якщо вони не мають спільного місця проживання або якщо особистий закон кожного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання.

Приписами ст. 497 ЦПК України передбачено, що підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Будь-яких доказів спільного проживання сторін на території України, наявності (або відсутності) угоди, згідно якої сторони передбачили підсудність такої справи (про розірвання шлюбу) судам України або іноземним судам позивачем не надано.

Також, позивачем не надано доказів про те, що він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідачки та домовленості подружжя про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених уст. 77 цього Закону (виключна підсудність, яка на спори про розірвання шлюбу не розповсюджується).

Такої угоди для визначення підсудності суду до позовної заяви не надано.

Також, відповідно до п. 2.3 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, позивач повинен надати до суду завірений переклад позовної заяви та документів доданих до неї на казахську мову, задля звернення судом до компетентного суду Республіка Казахстан для вручення відповідачці позовної заяви з документами. Переклад документів на мову запитуваної країни та мови країни громадянином якої є відповідач, їх належне засвідчення покладається на заінтересовану особу (позивача).

Отже, позивачу необхідно надати уточнену підписану редакцію позовної заяви, складену українською мовою, додати завірений її переклад на мову країни, громадянином якої є відповідач (тобто кахахську), а також завірений переклад на таку мову всіх доданих до позову документів для звернення суду до компетентного органу Республіка Казахстан з відповідним міжнародним дорученням про вручення відповідачу документів у порядку, визначеному Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах (Мінська конвенція), учасниками якої є Україна та Республіка Казахстан.

Відповідно до вимог статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин позовну заяву слід залишити без руху, надати позивачеві строк для усунення вищевказаних недоліків, а саме: сплатити судовий збір за подання позову до суду у розмірі 992 грн., 40 коп., надати докази спільного проживання сторін на території України, надати докази наявності (або відсутності) угоди, згідно якої сторони передбачили підсудність такої справи (про розірвання шлюбу) судам України або іноземним судам; домовленості подружжя про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них; поважних причин неможливості виїзду до місця проживання відповідача; доказів про стан здоров`я позивача, надати суду належно завірений переклад документів для повідомлення відповідача.

На підставі викладеного та керуючись: ст.ст. 176, 177, 185 ЦПК України, -

постановив:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення вказаного недоліку, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, якщо ним відповідно до ухвали суду у встановлений строк буде виконано вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплачено суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху оскарженню не підлягає.

Суддя: Р. Б. Єзерський