справа №463/4001/21
провадження №2/619/130/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Калиновської Л.В.,

за участю секретаря судового засідання - Булах С.М.,

позивача - генерального директора ТОВ «Коельнер-Україна» Ганиш О.Я.,

представник позивача Оліярник Н.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали цивільної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Коельнер-Україна» до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

Генеральний директор, товариства з обмеженою відповідальністю «Коельнер-Україна» Ганиш О.Я., звернувся до суду з позовом, в якому просив витребувати від ОСОБА_1 належні матеріальні цінності, а саме: мобільний телефон - Xiaomi Redmi 9А 2/32GB Granite Gray -1 шт., планшет Samsung Galaxy Tab A T585 10.1??/2Gb/ SSD16Gb/BT/WiFi/LTE/Black - 1 шт., ноутбук HP ProBook 450 15.6FHD AG/Intel -1 шт., мобільний телефон - Xiaomi Redmi 9A 2/32 Granite Grey -1 шт., планшет Samsung Galaxy Tab A T585 10.1??/2Gb/ SSD16Gb/BT/WiFi/LTE/Black - 1 шт., ноутбук HP ProBook 450 15.6FHD AG/Intel -1 шт.; стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 2 270 грн. 00 копійок.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що у період з 08.09.2020 року по 21.12.2020 року ТОВ «Коельнер-Україна» перебувало у трудових відносинах з ОСОБА_1 09.09.2020 згідно актів приймання-передачі позивачем передано відповідачу основні засоби для використання їх в роботі, а саме: мобільний телефон - Xiaomi Redmi 9А 2/32GB Granite Gray -1 шт., планшет Samsung Galaxy Tab A T585 10.1??/2Gb/ SSD16Gb/BT/WiFi/LTE/Black - 1 шт., ноутбук HP ProBook 450 15.6FHD AG/Intel -1 шт., мобільний телефон - Xiaomi Redmi 9A 2/32 Granite Grey -1 шт., планшет Samsung Galaxy Tab A T585 10.1??/2Gb/ SSD16Gb/BT/WiFi/LTE/Black - 1 шт., ноутбук HP ProBook 450 15.6FHD AG/Intel -1 шт. Після звільнення із ТОВ «Коельнер-Україна», яке відбулося 21 грудня 2020 року, по день подання позовної заяви вищезазначені засоби відповідачем так і не були повернуті.

Позивач, генеральний директор товариства з обмеженою відповідальністю «Коельнер-Україна» Ганиш О.Я. та представник позивача, Оліярник Н.В. в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили суд про їх задоволення, з підстав зазначених у позові.

Відповідач, ОСОБА_1 , в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість.

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи відповідному органі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків; таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору.

Оцінюючи аргументи, викладені в позові та поясненнях щодо нього, суд в тому числі керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29).

Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 Цивільного кодексу України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання.

Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений статтею 16 Цивільного кодексу України, відповідно до приписів якої, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому, способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Як встановлено матеріалами справи, у період з 08.09.2020 року по 21.12.2020 року ТОВ «Коельнер-Україна» перебувало у трудових відносинах з ОСОБА_1

09.09.2020 згідно актів приймання-передачі позивачем передано відповідачу основні засоби для використання їх в роботі, а саме: мобільний телефон - Xiaomi Redmi 9А 2/32GB Granite Gray -1 шт., планшет Samsung Galaxy Tab A T585 10.1??/2Gb/ SSD16Gb/BT/WiFi/LTE/Black - 1 шт., ноутбук HP ProBook 450 15.6FHD AG/Intel -1 шт., мобільний телефон - Xiaomi Redmi 9A 2/32 Granite Grey -1 шт., планшет Samsung Galaxy Tab A T585 10.1??/2Gb/ SSD16Gb/BT/WiFi/LTE/Black - 1 шт., ноутбук HP ProBook 450 15.6FHD AG/Intel -1 шт.

Після звільнення із ТОВ «Коельнер-Україна», яке відбулося 21 грудня 2020 року, по день подання позовної заяви вищезазначені засоби відповідачем повернуті не були.

Доказів зворотного відповідачем суду надано не було. Крім того, суд зазначає, що згідо наданої відповідачем експрес-накладної №1711 від 09.02.2021 в графі опис зазначено - поліграфічна, що жодним чином не підтверджує вказане відповідачем про повернення позивачу майна, яке є предметом даного позову.

Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Здійснення власником свого права власності передусім полягає у безперешкодному, вільному та на власний розсуд використанні всього комплексу правомочностей власника, визначених законом, - володіння, користування, розпорядження майном.

Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Отже, згідно з наведеною нормою власник має право реалізувати своє право на захист шляхом звернення до суду з вимогою про витребування свого майна із чужого незаконного володіння із дотриманням вимог, передбачених Цивільним кодексом України.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.ч. 1, 2 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до пункту 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

У ч.ч. 1, 2, 8 статті 83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинний подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Разом з тим, враховуючи наведене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 13, 76-81, 128, 223, 263, 265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коельнер-Україна» до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння - задовольнити.

Витребувати від ОСОБА_1 на користь ТзОВ «КОЕЛЬНЕР-УКРАЇНА», належні матеріальні цінності, а саме:

Мобільний телефон - Xiaomi Redmi 9А 2/32GB Granite Gray -1 шт.

Планшет Samsung Galaxy Tab A T585 10.1??/2Gb/ SSD16Gb/BT/WiFi/LTE/Black - 1 шт.

Ноутбук HP ProBook 450 15.6FHD AG/Intel -1 шт.

Мобільний телефон - Xiaomi Redmi 9A 2/32 Granite Grey -1 шт.

Планшет Samsung Galaxy Tab A T585 10.1??/2Gb/ SSD16Gb/BT/WiFi/LTE/Black - 1 шт.

Ноутбук HP ProBook 450 15.6FHD AG/Intel -1 шт.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коельнер-Україна» суму сплаченого судового збору в розмірі 2 270 грн. 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено в Харківський апеляційний суд через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коельнер-Україна» (ідентифікаційний код юридичної особи 30478644, юридична адреса: вул. Півколо, буд. 14, м. Львів, 07035).

Відповідач:

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення виготовлено 21.02.2022.

Суддя Л. В. Калиновська