ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 525/1327/21 Номер провадження 22-ц/814/1551/22Головуючий у 1-й інстанції Прасол Я.В. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Одринської Т.В., Панченка О.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника позивача, Акціонерного товариства «Акцент-Банк», Омельченка Є.В., на заочне рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 18 квітня 2022 року,

у справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

УСТАНОВИВ:

короткого змісту позовних вимог і рішення суду першої інстанції;

У грудні 2021 року позивач, Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі по тексту - АТ «А-Банк») в особі уповноваженого представника, звернувся до суду із вказаним позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у сумі 15 534,98 грн., з якої: 7 987,20 грн. тіло кредиту; 7 547,78 грн. відсотки.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідас звернулася до АТ «Акцент-Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву без номеру від 08.10.2018 та отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Своїм особистим підписом у вказаній анкеті-заяві підтвердила свою згоду на те, що підписана заява без номеру від 08.10.2018 разом з Умовами та правилами та Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між нею та АТ «Акцент-Банк» кредитний договір. Умови та правила надання банківських послуг є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Щодо зміни кредитного ліміту позивач керувався п.п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Договору, на підставі яких відповідачка при укладенні договору дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. При укладанні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України. Відповідачка взяла на себе зобов`язання на підставі п.п. 2.1.1.5.5. Договору погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених Договором; слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Договору, а у разі невиконання зобов`язань за Договором, у відповідності до п. 2.1.1.5.6, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку.

Однак, не виконала своїх заповзань, у зв`язку із чи виникла заборгованість станом на 16.11.2021 у загальній сумі 15 534,98 грн.

Заочним рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 18 квітня 2022 року у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

короткого змісту вимог апеляційної скарги;

В апеляційній скарзі АТ «А-Банк» просили рішення місцевого суду скасувати та ухвалити у справі нове рішення про задоволення позовних вимог.

узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу;

Вказували, що місцевий суд не врахував, що відповідач, підписуючи заяву- анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А Банку підтвердила під розпис факт ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг та зобов`язувалась в подальшому регулярно ознайомлюватися з ними на сайті банку. Даний договір є договором оферти згідно з вимогами ст. ст. 641, 642 ЦК України, про що свідчить і судова практика Верховного суду України у справах № 203/7644/13ц , № 2604/29253/12ц, та практика Верховного Суду у справах № 202/19403/13, № 705/6051/15ц, та інших справах.

Вважає, що місцевий суд безпідставно відмовив у стягненні відсотків за користування кредитними коштами та тіла кредиту. При цьому, не врахував правові позиції Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17

узагальнених доводів та заперечень інших учасників справи;

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надходив.

встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин; доводів, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;

Судом встановлено, що, згідно статуту, Акціонерне товариство «Акцент-Банк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» (а.с. 17-19).

08.10.2018 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку та погодилася з тим, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування в рекламному буклеті складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. (а.с. 8)

Згідно з розрахунком заборгованості за договором №б/н від 08.10.2018 станом на 16.11.2021 наявний борг у сумі 15 534,98 грн. (а.с. 6-7).

Встановивши, що Анкета-Заява, копія якої додано до позову, не містить інформації про розмір кредитного ліміту, умов користування кредитними коштами та строків їх повернення, та що позивачем не було додано до матеріалів позовної заяви інших документів, які б підтверджували існування між сторонами зобов`язань по кредиту, а саме: позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що відповідачці був наданий кредит, із зазначенням дати та розміру; належних доказів користування відповідачкою кредитними коштами, тоді як наданий до позову в обґрунтування позовних вимог розрахунок заборгованості сам по собі не може бути таким доказом, який підтверджує як факт укладення кредитного договору, видачі кредиту, так і користування відповідачем кредитними коштами, місцевий суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим судом, 08.10.2018 ОСОБА_1 підписала заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку.

Щодо стягнення відсотків за користування кредитними коштами.

Місцевий суд вірно встановив, що підписана заява-анкета не містить основних умов кредитування.

Обґрунтовуючи право на стягнення нарахованих відсотків за користування кредитом, Банк, окрім посилання на розрахунок заборгованості за договором від 08 жовтня 2018 року, посилався також на Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», розміщених на сайті банку, а також Тарифи, як невід`ємні частини договору, що укладений між сторонами.

Витягом з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» (ресурс: Архів Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифами, наданими позивачем до позову, визначені, зокрема: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ «Акцент-Банк» та Тарифи розумів відповідач, ознайомившись і погодившись з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, а також те, що вказані документи, на момент отримання відповідачем кредитних коштів, взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та саме у зазначеному в розрахунку заборгованості розмірі.

Крім того, роздруківка з сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (справа № 6-16цс15).

Також, у цій справі неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ «Акцент-Банк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду з вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Тарифи та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин, та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг в ПАТ «Акцент-Банк», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» та Тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана ним, і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору (такий висновок суду відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

Доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду в цій частині не спростували.

Щодо стягнення тіла кредиту.

Відмовляючи у стягненні тіла кредиту місцевий суд виходив з того, що наданий до позову розрахунок заборгованості не є первинним документом, який би підтверджував укладення договору на умовах, які вказані банком у позовній заяві.

Таким чином, позивачем не доведено належними і достатніми доказами у справі факту укладення 08.10.2018 договору з відповідачкою, видачі банком і отримання позичальником вказаної у позовній заяві кредитної картки, отримання відповідачкою від позивача кредитних коштів (встановлення кредитного ліміту).

Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду в цій частині.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (ст. ст. 12, 81, 89 ЦПК України)

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження заборгованості позивача за тілом кредиту було надано лише розрахунок заборгованості за договором, який складений самим банком.

Цей розрахунок дійсно не є доказом отримання відповідачем кредиту та користування ним кредитними коштами.

Інших доказів отримання кредитних коштів, банківської картки із встановленим кредитним лімітом, виписки з особового рахунку та інших належних доказів, на підтвердження позовних вимог позивачем у справі не надано.

Врахувавши вищезазначені принципи змагальності сторін цивільного процесу, місцевий суд вірно дійшов висновків про недоведеність позовних вимог.

У відповідності із вимогами ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Скаржником до апеляційної скарги долучено виписку з особового рахунку ОСОБА_1 , з якої вбачається рух коштів по кредитному рахунку, однак в апеляційній скарзі відсутнє клопотання позивача з обґрунтуванням поважності причин неподання цього доказу до місцевого суду.

Таким чином, за відсутності обґрунтувань неможливості надання такого доказу до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від волі позивача, колегія суддів не приймає додану до апеляційної скарги виписку з особового рахунку ОСОБА_1 , оскільки такий доказ до суду першої інстанції позивачем не подавався, не був предметом дослідження суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування правових позицій Верховного Суду при розгляді даної справи також є необґрунтованими, оскільки у даній справі суд відмовив у задоволенні позову у повному обсязі з підстав ненадання позивачем належних доказів у справі.

висновків за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що рішення місцевого суду ухвалене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, підстави для відшкодування судових витрат, понесених скаржником під час апеляційного розгляду справи, - відсутні.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» - залишити без задоволення.

Заочне рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 18 квітня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

Повний текст постанови складено 05 липня 2022 року.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді Т.В. Одринська

О.О. Панченко