ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/8549/19 Головуючий суддя І інстанції Цвірюк Д. В.
Провадження № 22-ц/818/3651/22 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: завданої майну фізичних або юридичних осіб
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року м. Валки.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Яцини В.Б.

суддів: - Бурлаки І.В., Котелевець А.В.,

за участю секретаря судового засідання Супрун Я.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2022 року, у справі № 638/8549/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті залиття квартири, та

встановив:

У червні 2019 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просила стягнути з відповідача на свою користь відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 57 217,34 грн., моральну шкоду в розмірі 3000 гривень, а також судові витрати.

Позов мотивовано тим, що вона є власницею однокімнатної житлової квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину. 26 березня 2018 року квартиру позивача, яка розташована на другому поверсі п`яти поверхового будинку, було залито водою з сусідньої квартири, що розташована поверхом вище. Співробітниками поліції за заявою позивача було проведено перевірку та відповіддю від 02.04.2019 року позивачу було повідомлено, що власницею квартири АДРЕСА_2 , що знаходиться над її квартирою поверхом вище, є громадянка ОСОБА_1 .

Згідно комісійних актів обстеження квартири співробітникам КП «Жилкомсервіс» від 26 березня 2018 року причиною затоплення квартири було пошкодження сантехнічного обладнання в квартирі відповідача, а саме розірвання шлангу подачі холодної води до зливного бачку унітазу у ванній кімнаті. Вказаними актами зафіксовано завдання позивачу майнової шкоди. Відповідач відмовився добровільно відшкодувати завдану шкоду.

Згідно локального кошторису, складеного спеціалістами ДП «Анд-Буд», сума вартості будівельних робіт по відновленню квартири становить 57 078 гривень, в тому числі ПДВ 20% - 9513 грн., вартість послуг зі складання кошторису 100 грн. Зазначає, що розмір завданої матеріальної шкоди у загальному розмірі становить 57 217,34 грн, з яких витрати на ремонт 57 078 грн., оплата послуг будівельної організації 100 грн та вартість поштового повідомлення на адресу відповідача 39,34 грн.

Крім того зазначила, що відповідачем їй також було завдано моральної шкоди, оскільки було порушено звичний для позивача спосіб життя та необхідність докладати додаткові зусилля для його нормалізації, позивачу вкрай неприємно тривалий час користуватися квартирою, яка суттєво пошкоджена та втратила свій належний житловий вигляд. Також зазначає, що їй довелося немало нервувати через те, що змушена була декілька робочих днів провести у підрозділі поліції та будівельних організаціях, а також через те, що особа, винна у заподіянні матеріальних збитків, не вжила жодних заходів до того, щоб у добровільному порядку відшкодувати ці збитки. Розмір завданої моральної шкоди позивач оцінює у 3000 гривень.

Відповідач проти позову заперечувала, подала до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки складений акт не було надано їй для узгодження на підпис. Листи позивачем надсилались за адресою, де відповідач не зареєстрована та не проживає. При цьому не заперечує, що залиття квартири позивача відбулось 26.03.2019 року з причин, зазначених у акті, складеному 26.03.2019 року співробітниками КП «Жилкомсервіс», але зазначає, що її не було запрошено на огляд квартири та не надано для ознайомлення складений акт та твердження в акті про її відмову від підписання акту не відповідає дійсності.

Також вказувала, що проведення досудового врегулювання спору підтверджується розпискою ОСОБА_4 від 27.03.2019 року про отримання 500 грн за послуги поновлення електропостачання у кв. АДРЕСА_1 , договором підряду від 04.04.2019 року, укладеного між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_5 , листом від 04.11.2019 року за підписом начальника дільниці №8 КП «Жилкомсервіс».

Відповідно до умов зазначеного договору підрядник зобов`язується виконати поточний ремонт квартири АДРЕСА_1 , відповідно до кошторисної документації. Загальна вартість відновлювального ремонту становить 61 157 грн. Виконання робіт по ремонту квартири АДРЕСА_1 підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт та квитанціями до прибуткового касового ордеру №05/04/2019/1 від 05 квітня 2019 року та №20/01/2019/1 від 20 травня 2019 року ФОН ОСОБА_5 отримано кошти в сумі 61 057 грн. Також листом від 04.11.2019 року за підписом начальника дільниці №8 КП «Жилкомсервіс» підтверджується, що в квітні-травні 2019 року проведені ремонтні роботи в квартирі АДРЕСА_1 . за рахунок ОСОБА_1 . Щодо стягнення з неї суми моральної шкоди відповідач зазначила, що позивачем не надано належних доказів завдання їй моральної шкоди. На підставі викладеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивачем надано до суду відповідь на відзив, в якому зазначила, що вважає доводи відповідача такими, що не відповідають дійсності. Не заперечувала, що її чоловіком були отримані грошові кошти у розмірі 500 грн на відшкодування електропостачання, яке проводилось на сходовій клітці під`їзду у щитку розподільнику та ніяким чином не стосується шкоди, завданої майну в середині квартири. При цьому наполягає, що ремонтні роботи у її квартири не проводились.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2022 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду у загальному розмірі 44 501 грн 34 коп., яка складається із вартості ремонтно-будівельних робіт у розмірі 22 842 гривень, матеріальної шкоди 21 620 гривень, вартості поштового повідомлення - 39 гривень 34 копійки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 2000 грн.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 593 грн 38 коп., витрати, пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 6310 грн 62 коп.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 , - адвокат Ципліцький Д.О. просить рішення скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі 21620 грн та вартості поштового повідомлення в розмірі 39,34 грн та ухвалити в цій частині нове, яким відмовити у стягненні даних сум та змінити в частині стягнення судового збору, зменшивши його до 316 грн 83 коп. та витрат по оплаті експертизи в розмірі 3371,27 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Вказує, що з висновку експерта №15355 від 26.02.2021 року убачається, що вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно для усунення пошкоджень квартири становить 22842 грн, а розмір матеріальної шкоди становить 21620 грн.

В даному випадку встановлено, що внаслідок залиття квартири було частково пошкоджено саме ремонт у квартирі позивача, тобто майно потерпілого фактично втратило первинні властивості, а їх відновлення є можливим шляхом проведення ремонтно-будівельних робіт.

Встановивши дані обставини суд на думку апелянта повинен був з урахуванням висновку експерта стягнути з винної особи збитки у розмірі вартості ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно для усунення пошкоджень квартири, тобто 22842 грн.

Зазначає, що рішення суду в частині стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 21620 грн та в частині стягнення з відповідача 39,34 грн вартості поштового відправлення підлягає скасуванню.

Вказує, що позивачем було надіслано на адрес відповідача вимогу про врегулювання спору в досудовому порядку шляхом відшкодування завданої шкоди, проте ЦПК України не визначено обов`язкової процедури врегулювання спору в досудовому порядку, а витрати пов`язані зі спробами такого досудового врегулювання не включаються до складу судових витрат.

Також просить суд апеляційної інстанції перерозподілити судовий збір у разі задоволенні апеляційної скарги.

Відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відзив мотивовано тим, що для виконання робіт потрібно придбати матеріали, які були знищені під час залиття, тому в п.3 висновку експерта вказано розмір матеріальної шкоди 21260 грн.

Вказує, що відповідачем та його представником не надано жодних доказів, передбачених чинним законодавством. Вважає, що дії відповідача та його представника направлені на те, що уникнути справедливого рішення суду та не відшкодовувати завдану шкоду.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Заслухавши суддю-доповідача та дослідивши матеріали цивільної справи за відсутності учасників справи, належним чином повідомлених про судове засідання, що не перешкоджає розгляду скарги відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Оскаржуване рішення відповідає вказаним вимогам.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що залиття квартири позивача сталося внаслідок винних дій ОСОБА_1 , що завдало позивачу матеріальної шкоди.

Встановивши, що позивачка частково довела розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідачки, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивачки, суд дійшов висновку, що завдана позивачці шкода підлягає відшкодуванню відповідачкою.

Зазначено, що залиття квартири і погіршення в результаті цього стану житлового приміщення потягло за собою вимушені зміни у звичайному укладі життя позивача, що обумовлено необхідністю вжиття заходів для усунення наслідків завданої шкоди, вчинення дій на захист порушених прав, що є підставою для стягнення моральної шкоди.

Колегія судді погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено, що згідно витягу про державну реєстрацію прав КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» №33418336 від 07.03.2012 року ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину є власницею однокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Згідно даних витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №309544126 від 12.09.2022 року, власницею квартири АДРЕСА_3 з 07.12.2018 року є ОСОБА_1 реєстраційний на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 2328 від 07.12.2018 року.

26 березня 2019 року з вини відповідача відбулось залиття квартири АДРЕСА_1 , яка належить позивачу. Квартира відповідача знаходиться поверхом вище над квартирою позивача.

З довідки Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області про результати розгляду ЖЄО-11395 від 26.03.2018 року вбачається, що в ході розгляду матеріалу було встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить гр. ОСОБА_1 , яка в усній розмові пояснила, що у ванній кімнаті лопнув шланг подачі холодної води.

З даних Акту від 26.03.2019 року про наслідки залиття житлового/нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_4 від 26.03.2019 року, складеного комісією у складі начальника дільниці №8 КП «Жилкомсервіс» Одарченко Д.Ю., інженера дільниці №8 КП «Жилкомсервіс» Баркалової О.С., майстра дільниці №8 КП «Жилкомсервіс» Акімової Т.І. убачається, що комісією проведено обстеження квартири АДРЕСА_1 на предмет залиття з вище розташованої квартири та на день обстеження комісія встановила: під час залиття в квартирі АДРЕСА_5 постраждали кімната шпалери на стінах, санвузол керамічна плитка на стінах, полу, пластикова стеля, електропроводка, дерев`яні двері; коридор шпалери на стелі та стінах, міжкімнатні дерев`яні двері, електропроводка, вхідні двері, лінолеум на полу, дерев`яна антресоль; кухня побілка на стелі, електропроводка, дерев`яні двері, лінолеум на полу, кухонні меблі. В результаті обстеження вище розташованої квартири АДРЕСА_2 виявлено пошкодження шлангу подачі води до бачку унітазу. Комісією встановлено, що причиною залиття квартири АДРЕСА_5 стало неналежна експлуатація та обслуговування сантехнічних приладів та необхідно провести ремонт силами кваліфікованими фахівцями ремонтно-будівельної галузі.

Крім того згідно даних акту обсяг заподіяної шкоди становить: у кімнаті (16,7 м2) ушкоджені шпалери на стінах площею 22,25 м2; коридор (3,5 м2) пошкоджені шпалери на стінах 9,1 м2, стелі 3.5 м2, лінолеум на підлозі 3,5 м2, дерев`яна антресоль, вхідні двері, електрична проводка; кухня 5,9 квм. керамічна плитка на стінах, фарбування на стелі 5,9 кв.м, електрична проводка, лінолеум на підлозі 5,9 кв.м, дерев`яні двері, кухонні меблі; санвузол 2,7 кв.м. керамічна плитка на стінах і підлозі, пластикова стеля 2 кв.м, електрична проводка, дерев`яні двері.

На замовлення ОСОБА_3 ДП «Анд-Буд» складено кошторисну документацію на поточний ремонт квартири позивача на будівельні роботи, згідно якого вартість поточного ремонту квартири з урахуванням ПДВ становить 57 078,00 грн., з яких будівельні роботи 45 715,00 грн., інші витрати 11 363,00 грн. Згідно квитанції №2 від 05.06.2019 року позивачем сплачено на користь ДП «Анд-Буд» кошти у розмірі 100 гривень за послуги за договором №05/24 від 30.05.2019 року.

Крім того, за клопотанням позивача у справі проведено судово-будівельну експертизу.

З даних висновку експерта за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження №15355 від 26.02.2021 року убачається, що вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень квартири, становить 22 842 гривень. Крім того, розмір матеріальної шкоди становить 21 620 гривень.

З даних висновку також вбачається, що на час обстеження квартири ремонтно-будівельні роботи, після її залиття водою, не проводились, але було встановлено здійснення ремонтно-будівельних робіт стелі в кімнаті №2 та обклеювання шпалерами в кімнаті №1.

Згідно дослідницької частини висновку та технічного паспорту на вказану квартиру під кімнатою АДРЕСА_6 слід розуміти коридор площею 3,5 кв.м., під кімнатою №2 вбиральня площею 2,7 кв.м..

З даних акту від 26.02.2021 року здачі-приймання експертного дослідження убачається, що проведення товарознавчого дослідження становить 8 172,00 гривень. Вказана сума попередньо сплачена.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже генеральний делікт передбачає презумпцію вини особи, яка завдала шкоди, яка може уникнути відповідальності у разі спростування своєї вини.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 , ч. 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила бо мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

У даній справі та підтвердження факту залиття належної ОСОБА_3 квартири за клопотанням позивача проведено будівельно-технічного дослідження №15355 від 26.02.2021 року.

Зазначене дослідження проведено судовим експертом лабораторії будівельно-технічних досліджень, який має вищу технічну освіту, кваліфікацію судового експерта 5 класу за спеціальностями, зокрема, 10.6 «Дослідження об`єктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів»; 10.10 «Визначення оціночної вартості будівельних об`єктів та споруд» (свідоцтво ХНДІСЕ №1037 від 22.03.2018 року видане експертно-кваліфікаційною комісією ХНДІСЕ, дійсне до 22.03.2023 року), стаж експертної роботи з 2018 року. Про кримінальну відповідальність експерт був повідомлений.

З висновку експерта за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження №15355 від 26.02.2021 року убачається, що вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень квартири, становить 22 842 гривень. Крім того, розмір матеріальної шкоди становить 21 620 гривень. При цьому судовий експерт взяв до уваги акти про залиття, в яких вказано про ушкоджені приміщення позивача та розмір цих ушкоджень (а.с. 196-197 т.1).

Факт події залиття та його причина встановлені судом першої інстанції на підставі зазначених вище письмових доказів, які відповідачем не спростовані.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є:

втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно частини третьої статті 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Тому суд першої інстанції дійшов законних та обґрунтованих висновків про те, що розмір відшкодування у даному випадку має бути повним і складатися з майнових втрат, які зазнав власник квартири внаслідок її залиття, а також витрат, які він має понести для відновлення свого порушеного права, що в цілому відповідає наведеній нормі п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України.

Ураховуючи наведене, доводи апеляційної скарги відповідача щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та недоведеності заявлених вимог відхиляються апеляційним судом як необґрунтовані.

Доводи апеляційної скарги про те, що відшкодування підлягають тільки збитки у розмірі вартості ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно для усунення пошкоджень квартири, тобто 22842 грн відхиляються апеляційним судом як необґрунтовані з огляду на таке.

Матеріальними збитками в розумінні закону є, в тому числі, витрати, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права, тобто в цьому випадку витрати, пов`язані із виконанням ремонтно-будівельних робіт.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, які мають бути ним зроблені. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Цивільним кодексом України закріплено загальний принцип повного відшкодування збитків, що випливає з частини третьої статті 22 цього кодексу, якою визначено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Тому правильним є висновок суду першої інстанції, що відшкодуванню підлягає вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень квартири позивача, що виникли внаслідок залиття у розмірі 22 842 гривень та матеріальний збиток, заподіяний позивачу внаслідок залиття у розмірі 21 620 гривень. Сторона відповідача не надала доказів про те, що усунення пошкоджень квартири позивача в результаті ремонтно-будівльних робіт на вищевказану суму покриває матеріальний збиток, оскільки ці суми судовий експерт визначив окремо, а сторона відповідача всупереч свого процесуального обов`язку не надала належних і допустимих оказів на спростування висновків судовго експерта та суду. Наведені з цього приводу доводи скарги також не грнутуються на доказах, а тому колегія суддів їх відхиляє, як не обгрунтовані.

Виходячи з вищевикладених норм, суд першої інстанції, встановивши факт залиття квартири позивача, що підтверджується відповідним актом, причину та розмір завданої шкоди майну позивача, який підтверджений висновками експерта та звітом про оцінку матеріального збитку, зробив обґрунтований висновок про задоволення позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Загальні положення про відшкодування моральної шкоди закріплені в ст. 23, 1167 ЦК України.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з порушенням права власності, інших цивільних прав при настанні негативних наслідків.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди завданої відповідачем позивачу залиттям, оскільки після залиття квартири позивач потягло за собою вимушені зміни у звичайному укладі життя позивача, необхідність вжиття заходів для усунення наслідків завданої шкоди, вчинення дій на захист порушених прав, враховано принципи співмірності, розумності та справедливості та обґрунтовано стягнуто моральну шкоду у розмірі 2000 грн.

Таким чином, встановивши, що позивач довела розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, які призвели до залиття квартири позивача, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що завдана позивачу шкода підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотримання норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування з доводів викладених у апеляційній скарзі немає, а тому відповідно до ст. 375 ЦПК України Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Підстав для перерозподілу судового збору відповідно до ст.141 ЦПК України не вбачається.

Керуючись ст.ст. 368, 375, 381- 384, 387 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 05 грудня 2022 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді І.В. Бурлака.

А.В. Котелевець.