Справа №720/1085/21
Провадження №2-п/720/3/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2022 р. м. Новоселиця

Новоселицький районний суд, Чернівецької області у складі головуючого судді Вівчар Г.А., за участю секретаря судового засідання Факащук А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощенного провадження в м. Новоселиця справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , - про збільшення розміру аліментів, -

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з позовом про збільшення розміру аліментів які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , якій проживає разом з нею.

Позовну заяву мотивує тим, що позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , який рішенням Новоселицького районного суду у цивільній справі від 14.05.2016 розірваний.

Відповідно до рішення Новоселицького районного суду від 16.07.2013 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі по 400 грн. щомісяця до повноліття.

На даний час сина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів у зв`язку з чим збільшуються і потреби в навчанні, розвитку та іншому.

Статтею 7 Закону України Про державний бюджет України на 2021 рік визначено, що прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня - 2395 грн., з 1 липня 2510 грн., з 1 грудня 2618 грн.

Представник позивача враховуючи викладене просить суд збільшити розмір аліментів та в подальшому стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання ОСОБА_4 в розмірі 2395 грн. щомісяця до його повноліття.

Заочним рішенням Новоселицького районного суду від 18 листопада 2021 року позовні вимоги були задоволені в повному обсязі, збільшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , стягуючи з нього на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Новоселицьким РС УДМС України у Чернівецькій області 23 травня 2016 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , грошову суму у розмірі по 2395 (дві тисячі триста дев`яносто п`ять) гривень щомісячно,але менше 50% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до настання його повноліття.

Ухвалою Новоселицькго районного суду від 03 травня 2022 року скасовано заочне рішення Новоселицького районного суду по Справі №720/1085/21 та справа призначена до судового розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні позивач будучи належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи не з`явилась і не повідомила суд про причину своєї не явки.

Відповідач та його представник в судовому засіданні не з`явились але подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов не визнають в повному обсязі.

Суд дослідивши матеріали справи встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі якій був розірваний рішенням суду про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , від 14.05.2016 року за актовий запис №17 Новоселицького відділу РАЦС.

Відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 07.07.2017 року прізвище ОСОБА_5 до реєстрації шлюбу ОСОБА_6 .

Рішенням Новоселицького районного суду від 16.07.2013 року по Справі №2-647,2013 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти по 400 грн. щомісяця починаючи з 05.07.2013 року до повноліття.

Інших доказів до позову стороною позивача не додаються.

Відповідно до вимог ч.3 та 3 ст..12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст..77 ЦПК України, Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.89, яка ратифікована постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 27.02.91 та набула чинності для України 27.09.91, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.141 СК мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст.180 СК, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 3 ст.181 СК визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями ст.183 СК, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У ч.1 ст.192 СК встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з п.23 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст стст.181, 192 СК, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК). Стаття 192 СК тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду в частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК, а й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вказана правова позиція викладена в постанові ВСУ від 5.02.2014 №6-143цс13.

Законом «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 №037-VIII ч.2 ст.182 СК викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів на дитину (дітей), суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (до внесення змін у ст.182 СК, яким визначався розмір 30%).

Таким чином, зміна закону, яким установлюється мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до ст.192 СК.

Суд не визначає мінімального розміру аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів суд ураховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема ч.2 ст.182 СК.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п.17 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 за №3 зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

У ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 просила збільшити розмір аліментів, стягнутих за рішенням суду з 400 грн. до 2395 грн. на дитину щомісячно, посилаючись на погіршення її матеріального стану та зміну законодавства щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину. Тобто позивач визначила способом стягнення аліментів їх присудження у твердій грошовій сумі.

Разом з тим збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів, як і не може бути підставою для відмови в перерахунку розміру аліментів.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд з`ясовує матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Отже, оцінюючи у сукупності встановлені по справі обставини та провівши системний аналіз зазначених правових норм суд вважає, що позивач не довела суду належними та допустимими доказами зміну матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін, що є безумовною підставою для збільшення розміру аліментів.

Згідно з ст..141 ЦПК України суд враховуючи що позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовною заявою вважає, що судові витрати підлягають компенсації за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 80, 82, 245, 246, 258-273, 354 ЦПК України, ст.ст. 84, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, суд,-

ухвалив:

Відмовити у задоволені позовних вимог про збільшення розміру аліментів які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за недоведеністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький районний суд Чернівецької області в 30-денний строк з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя : Вівчар Г.А.