Дата документу 05.07.2022
Справа № 501/3681/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі головуючого судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області

скаргу ОСОБА_1

заінтересовані особи:

1 ОСОБА_2

2 приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитро Миколайович

предмет та підстави скарги: про визнання неправомірною та скасування постанови про накладення арешту на грошові кошти,

ВСТАНОВИВ:

До Іллічівського міського суду Одеської області 19.05.2022 звернувся представник ОСОБА_1 адвокат Ткач Я.С. із скаргою (орган та особа, дії якої оскаржуються: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитро Миколайович (стягувач: ОСОБА_2 ), згідно якої просить суд визнати неправомірною та скасувати постанову про накладення арешту на грошові кошти, що постановлена приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечко за виконавчим листом №501/3681/20 від 22.11.2021, виданого Іллічівським міським судом Одеської області та винесено постанову ВП №67868069 від 13.12.2021 про арешт коштів боржника, що знаходяться на рахунку НОМЕР_1 , відкритому у АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 , на який зараховуються пенсійні виплати.

Скарга мотивована тим, що при примусовому виконанні виконавчого листа №501/3681/20 від 22.11.21, який видав Іллічівський міський суд Одеської області, винесено постанову ВП №67868069 від 13.12.2021 про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на кошти, які знаходяться на рахунку НОМЕР_1 в AT КБ «Приватбанк», відкритому на ім`я боржника.

На рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_1 18.02.2022 надійшов платіж, призначення якого виплата соціального фонду в розмірі 1934 грн., які були списані наступного дня з рахунку боржника в розмірі 100 %, у повідомленні написано, що підстави списання коштів пенсійного забезпечення «стягнення згідно виконавчого документа №501/3681/20».

Виконавче провадження відкрито 13.12.2021 на підставі виконавчого листа №501/3681/20, виданого Іллічівським міським судом Одеської області про стягнення грошових коштів.

Представник заявника стверджує, що враховуючи викладені обставини, такі дії приватного виконавця є протиправними та не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Боржник посилається на те, що 11.05.2022 на офіційну електронну адресу приватного виконавця Колечко Д.М. він надіслав заяву про допущену ним протиправність та вимагав скасувати постанову №67868069 від 13.12.2021 про арешт коштів боржника.

В скарзі зазначено, що приватний виконавець станом на 18.05.2022 не повідомив боржника про прийняте рішення про скасування арешту з його карткового рахунку.

Заявник стверджує, що внаслідок протиправних дій приватного виконавця, він позбавлений права на гарантоване йому Конституцією матеріальне забезпечення за рахунок коштів соціального фонду, тому обраховує десятиденний строк для подання даної скарги з 13.05.2022.

На підставі викладеного, заявник звернувся до суду з відповідною скаргою.

Представником приватного виконавця надано відзив на скаргу, в якому він просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні скарги (а.с.32-39).

Представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_3 надав до суду заяву про розгляд просив суд розгляд даної скарги провести без участі скаржника та його уповноваженої особи (а.с.22).

Представник приватного виконавця Зауліна О.Г. до суду не з`явилася, у відзиві на скаргу просив суд розглядати скаргу без участі приватного виконавця та його представника (а.с.32-39).

Стягувач ОСОБА_2 до суду не з`явилась, про слухання справи повідомлялась належним чином, про причини неявки не повідомила.

Неявка учасників судового розгляду не є перешкодою для розгляду даної скарги.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою учасників судового розгляду, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлено, що рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 11.12.2020 по справі №501/3186/21 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто матеріальну шкоду в розмірі 20 424,00 грн., витрати за оцінку у розмірі 1 800,00 грн., моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн., судовий збір у розмірі 800,00 грн.

На виконання вказаного рішення 22.11.2021 Іллічівським міським судом Одеської області видано виконавчий лист (а.с.65-66, 77-78, 101-102).

Постановами приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. від 13.12.2021 на підставі заяв стягувача відкриті виконавчі провадження ВП №67868069, ВП №67868741, ВП №67869336, ВП №67870088 на підставі виконавчого листа №501/3681/20 від 22.11.2021, виданого Іллічівським міським судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 20 424,00 грн., витрати за оцінку у розмірі 1 800,00 грн., моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн., судовий збір у розмірі 800,00 грн. (а.с.64, 68-69, 76, 80-81, 88, 89-90, 92-93, 100, 104-105).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. від 13.12.2021 винесено постанову ВП №67868069 про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на кошти, які знаходяться на рахунках, відкритих на ім`я боржника (а.с.45-46).

Згідно копії довідки від 20.08.2021, станом на 20.08.2021 ОСОБА_1 має відкритий рахунок НОМЕР_1 в AT КБ «Приватбанк» (а.с.51).

Листом приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. від 28.12.2021 №11864 боржнику відмовлено у задоволенні заяви (а.с.52-53).

Від імені боржника ОСОБА_1 11.05.2022 звернувся до приватного виконавця з аналогічною заявою представник заявника (а.с.8-10).

Листом приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. від 20.05.2022 представнику боржника відмовлено в задоволені заяви з тих самих підстав, з яких було відмовлено боржнику раніше (а.с.62-63).

Згідно з пунктом а частини першої статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Частиною другою статті 449 ЦПК України визначено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти такі обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 23.12.2021 звернувся до приватного виконавця із заявою про скасування арешту.

Листом приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. від 28.12.2021 №11864 боржнику відмовлено у задоволенні заяви (а.с.52-53).

Від імені боржника ОСОБА_1 11.05.2022 звернувся до приватного виконавця з аналогічною заявою представник заявника (а.с.8-10).

Листом приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. від 20.05.2022 представнику боржника відмовлено в задоволені заяви з тих самих підстав, з яких було відмовлено боржнику раніше (а.с.62-63).

Скаржник обґрунтовує поважність пропуску звернення до суду тим, що десятиденний строк на подання відповідної скарги він обраховує з 13.05.2022.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з частиною першою статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" встановлено, що строки можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Клопотання чи заява про поновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Отже, за змістом ст.ст.81, 127 ЦПК України, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності.

У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (постанова Верховного Суду від 27 липня 2019 року в справі №672/379/14-ц (провадження № 61-11204св19).

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункт 34 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року в справі Перетяка та Шереметьев проти України за заявами № 17160/06 та №35548/06).

З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 361/1335/20 (провадження № 61-15507св20).

Як встановлено судом копію постанови про накладення арешту отримано скаржником у грудні 2021 року та він звернувся до приватного виконавця про скасування арешту.

Тобто, про порушення своїх прав скаржник дізнався у грудні 2021.

До суду із скаргою скаржник (його представник) звернувся лише 19.05.2022 з пропуском строку звернення до суду.

Разом з тим, клопотання про поновлення процесуального строку до суду заявником не надано.

Наведені в скарзі доводи про те, що десятиденний строк на подання відповідної скарги він обраховує з 13.05.2022 (з моменту направлення заяви про скасування арешту представником заявника на адресу приватного виконавця), відхиляються судом, оскільки вказані обставини не є об`єктивною обставиною, яка б свідчила про поважність причин пропуску строку для подання скарги, визначеного ст.449 ЦПК України.

Таким чином, суд вважає, що скаржником не зазначено жодних об`єктивно непереборних обставин, та таких, що не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду з даною скаргою, тому не вбачає поважних причин пропуску заявником строку для подання даної скарги.

Отже, суд дослідивши матеріали скарги, доходить до висновку про залишення без розгляду даної скарги.

Відповідно до ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

За вимогами ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Одночасно, суд звертає увагу на те, що за положеннями ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі Юніон. Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) ЄСПЛ зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи наведене, слід залишити без розгляду дану скаргу.

Керуючись ст.ст.126, 449 ЦПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 (заінтересовані особи: ОСОБА_2 . приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитро Миколайович) про скасування постанови про накладення арешту на грошові кошти - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко