Ухвала

16 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 524/5707/19

провадження № 61-11753св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Фаловської І. М.,

суддів: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Мартєва С. Ю., Стрільчук В. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича інноваційна фірма «ВІЛП», ОСОБА_2 ,

третя особа - ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про відмову від позову до товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича інноваційна фірма «ВІЛП», ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу, припинення права власності, скасування державної реєстрації права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Полтавського апеляційного суду від 31 травня 2021 року в складі колегії суддів: Лобова О. А., Дорош А. І., Триголова В. М.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішень судів

У серпні 2019 року ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до

товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича інноваційна

фірма «ВІЛП» (далі - ТОВ «НВІФ «ВІЛП»), ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу, припинення права власності, скасування державної реєстрації права власності.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 03 травня 2017 року ОСОБА_1.

і ТОВ «НВІФ «ВІЛП» уклали договори про спільне закінчення будівництва багатоквартирного будинку і про купівлю-продаж майнових прав, згідно

з якими позивач зобов`язався передати зазначеному товариству грошові кошти для фінансування будівництва будинку на

АДРЕСА_1 , а саме завершення будівництва технічного, першого, одинадцятого та дванадцятого поверхів цього будинку. За умовами вказаних правочинів ОСОБА_1. також придбав майнові права на чотирикімнатну квартиру проектною площею 160 кв. м у першій секції на дванадцятому поверсі зазначеного будинку.

З метою виконання своїх зобов`язань за укладеними договорами ОСОБА_1. сплатив на користь ТОВ «НВІФ «ВІЛП» 230 000 дол. США, однак останнє не виконало своїх зобов`язань, зокрема не склало акт фактичного розподілу приміщеньта протокол відповідно до умов укладених між ними правочинів, а також не оформило інших документів, на підставі яких позивач мав би можливість оформити за собою право власності на нерухоме майно.

У подальшому позивач дізнався, що у вересні та жовтні 2017 року

ТОВ «НВІФ «ВІЛП» уклало з ОСОБА_2 три договори купівлі-продажу майнових прав на три квартири, що розташовані на одинадцятому поверсі спірного будинку.

ОСОБА_1. стверджував, що укладені договори купівлі-продажу майнових прав порушують його права як особи, за рахунок коштів якої завершено будівництво одинадцятого, дванадцятого поверхів будинку, оскільки вчинені з наміром завдати шкоди його інтересам і є зловживанням правом, порушенням моральних засад суспільства. Також вважає вказані договори фіктивними, оскільки сторони не мали наміру створити правові наслідки, що обумовлені цими правочинами.

На підставі викладеного ОСОБА_1. з урахуванням уточнених позовних вимог просив:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу майнових прав від 10 січня

2013 року № 11/01 та додаткову угоду від 18 жовтня 2017 року до договору купівлі-продажу майнових прав від 10 січня 2013 року № 11/01 щодо квартири АДРЕСА_2 , припинити право власності ОСОБА_2 на цю квартиру та скасувати державну реєстрацію такого права;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу майнових прав від 10 січня

2013 року № 10/01 та додаткову угоду від 18 жовтня 2017 року до договору купівлі-продажу майнових прав від 10 січня 2013 року № 10/01 щодо квартири АДРЕСА_3 , припинити право власності ОСОБА_2 на цю квартиру та скасувати державну реєстрацію такого права;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу майнових прав від 31 січня

2013 року № 13/01 та додаткову угоду від 29 вересня 2017 року до договору купівлі-продажу майнових прав від 31 січня 2013 року № 13/01 щодо квартири АДРЕСА_4 , припинити право власності ОСОБА_2 на цю квартиру та скасувати державну реєстрацію такого права.

Рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 26 лютого 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення. Судові витрати покладено на позивача.

Скасовано заходи забезпечення позову у вигляді заборони відчуження

майна ОСОБА_2 , а саме: кватири

АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 104, загальна площа - 95,6 кв. м, житлова площа - 42,5 кв. м; кватири

АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 104, загальна площа - 108,4 кв. м, житлова площа - 26,9 кв. м; кватири

АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 104, загальна площа - 164,8 кв. м, житлова площа - 87,2 кв. м.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 31 травня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука від 26 лютого 2021 року скасовано, ухвалено нове судове рішення по суті заявлених вимог.

Позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано недійсною додаткову угоду від 18 жовтня 2017 року до договору купівлі-продажу майнових прав від 10 січня 2013 року № 11/01 щодо квартири

АДРЕСА_2 . Припинено право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_2 . Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_2 .

Визнано недійсною додаткову угоду від 18 жовтня 2017 року до договору купівлі-продажу майнових прав від 10 січня 2013 року № 10/01 щодо квартири АДРЕСА_3 . Припинено право власності ОСОБА_2 на квартиру

АДРЕСА_3 . Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_3 .

Визнано недійсною додаткову угоду від 29 вересня 2017 року до договору купівлі-продажу майнових прав від 31 січня 2013 року № 13/01 щодо квартири АДРЕСА_4 . Припинено право власності ОСОБА_2 на квартиру

АДРЕСА_4 . Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_4 .

Стягнуто з ТОВ «НВІФ «ВІЛП» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1

по 5 955,1 грн з кожного у рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги і позиції інших учасників

У липні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила суд касаційної інстанції скасувати постанову Полтавського апеляційного суду

від 31 травня 2021 року, а рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 26 лютого 2021 року залишити в силі.

Як на підставу касаційного оскарження, посилалася на пункти 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

ОСОБА_1 подавдо Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, вказуючи на законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови апеляційного суду.

У зв`язку з цим просив залишити касаційну скаргу без задоволення,

а постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 26 липня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали.

Справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 09 листопада 2022 рокусправу призначено до судового розгляду.

Короткий зміст вимог заяви

У листопаді 2022 року до Верховного Суду надійшла нотаріально завірена заява ОСОБА_1 про відмову від позову з підтвердженням про обізнаність

з наслідками вчинення такої процесуальної дії.

Правове обґрунтування та висновки Верховного Суду

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, що відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України передбачає, у тому числі, можливість для учасника справи розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до частин першої, другої статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову

або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

За пунктом 4 частини першої, частини другої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Згідно з частиною другою статті 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку

з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Відповідно до статті 408 ЦПК України незалежно від того, за касаційною скаргою кого з учасників справи було відкрито касаційне провадження, у суді касаційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони мають право укласти між собою мирову угоду з додержанням правил цього Кодексу, що регулюють порядок і наслідки вчинення цих процесуальних дій. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206 і 207 цього Кодексу, суд визнає нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно закриває провадження у справі.

Відмова від позову є процесуальним правом позивача, яке він здійснює на власний розсуд.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право

у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині.

У зв`язку з поданням ОСОБА_1 заяви про відмову від позову, яка відповідає вимогам статті 206 ЦПК України, суд касаційної інстанції приймає відмову позивача від позову, визнає нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та закриває провадження у справі. Підстав для неприйняття відмови позивача від позову не встановлено.

Керуючись статтями 55, 255, 408, 409, 415 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відмову від позову задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від його позову до товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича інноваційна фірма «ВІЛП», ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, припинення права власності, скасування державної реєстрації права власності.

Визнати нечинними рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 26 лютого 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 31 травня 2021 року.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича інноваційна фірма «ВІЛП», ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, припинення права власності, скасування державної реєстрації права власності.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий І. М. Фаловська

Судді В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

С. Ю. Мартєв

В. А. Стрільчук