Провадження № 2-др/127/54/22
08 липня 2022 рокум. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Іщук Т. П., розглянувши у заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення з питання розподілу судових витрат на правничу допомогу в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача Першої Вінницької державної нотаріальної контори, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання права власності на квартиру,
В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувала вказана справа.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21 червня 2022 року у цій справі позов ОСОБА_3 задоволено частково та встановлено факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 16 травня 2018 року до дня його смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . У решті вимог відмовлено. Також цим рішенням суду пропорційно розміру задоволених вимог стягнуто з відповідача на користь позивача 454,00 грн судового збору.

При ухвалені цього рішення не вирішувалось питання щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу.

27 червня 2022 року до суду надійшла заява ОСОБА_3 про винесення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат, в якій вона просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь витрати пов`язанні з правничою допомогою адвокатів в розмірі 10 000,00 грн та в підтвердження надає: детальний розрахунок судових витрат, угоди від 07 травня 2021 року та квитанції від 07 травня 2021 року.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У контексті вказаної статті процесуального закону, враховуючи характер вирішуваного питання і сукупність наявних в матеріалах справі доказів, суд не вбачає необхідності виклику сторін в судове засідання.

Відповідач будь-яких заяв з вказаного питання не надала.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст.2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України) 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Водночас норми чинного законодавства передбачають умови за яких суд вправі вирішувати питання про відшкодування судових витрат.

Так, ч.8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі не подання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Тобто за змістом цих норм суд вправі ухвалити додаткове рішення про розподіл витрат на правничу допомогу, докази по яких які були подані після ухвалення рішення, за сукупності таких умов: 1) якщо були поважні причини не подання понесених судових витрат до закінчення судових дебатів, 2) якщо сторона до закінчення судових дебатів зробила заяву про надання доказів щодо понесених витрат на правничу допомогу після ухвалення судового рішення, 3) якщо сторона надала такі докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 134 ЦК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат за винятком сплаченого нею судового збору.

Як вбачаться з матеріалів справи, ОСОБА_1 в позовні заяві зазначила, що попередній розрахунок витрат за надання правничої допомоги становить 10 000,00 грн.

Представництво інтересів позивача здійснювалось адвокатами Черняковою М. І. та Клепіковою О.С., на підтвердження їх повноважень матеріали справи містять ордери серії ВН №133671 від 22 червня 2021 року та серії ВН №184010 від 22 червня 2022 року. Інших документів на підтвердження розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, а саме: договору про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо) матеріали справи не містять. Тобто сторона позивача таких доказів на час розгляду справи, а саме до закінчення судових дебатів у справі, суду не надавала.

Крім того ні позивачкою, ні її представники до закінчення судових дебатів не подавали заяву про надання доказів щодо понесених витрат на правничу допомогу після ухвалення судового рішення ні в усній, ні в письмовій формі, що підтверджується матеріалами справи та аудіозаписами судових засідань.

Наведене свідчить про порушення стороною позивача порядку подання доказів, передбаченого ч. 8 ст. 141 ЦПК України та ст.246 ЦПК України.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвокатів та ухвалення додатково рішення, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 134, 137, 141, 246, 270,354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення з питання розподілу судових витрат на правничу допомогу в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача Першої Вінницької державної нотаріальної контори, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання права власності на квартиру відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ,

Перша Вінницька державна нотаріально контора, , місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7.

Суддя: