Справа № 317/2973/17
Провадження № 6/317/17/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Ткаченко М.О.,

за участю секретаря судового засідання Чуйко О.С.,

приватного виконавця Сколибога О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога Олександра Сергійовича про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документа,

В С Т А Н О В И В:

Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Сколибог О.С. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документа.

В обґрунтування подання зазначає, що на виконанні у приватного виконавця перебуває зведене виконавче провадження № 59665145, до складу якого входять:

виконавче провадження №63469208 з примусового виконання виконавчого листа №317/2973/17, виданого 24.07.2019 Запорізьким районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості на загальну суму 89693,43 грн, з яких: основний борг 26490 грн, відсотки за користування грошовими коштами 61878,93 грн, штраф за порушення терміну повернення 1324,50 грн;

виконавче провадження №59659619 з примусового виконання виконавчого листа №317/2973/17, виданого 24.07.2019 Запорізьким районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрат по сплаті судового збору у розмірі 448,70 грн;

виконавче провадження №59654359 з примусового виконання виконавчого листа №317/2973/17, виданого 24.07.2019 Запорізьким районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрат по сплаті судового збору у сумі 448,70 грн;

виконавче провадження №59653888 з примусового виконання виконавчого листа №317/3681/19, виданого 07.08.2020 Запорізьким районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1884,20 грн судових витрат.

За вказаним зведеним виконавчим провадженням боржницею є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Постанови про відкриття виконавчого провадження направлені на адресу боржниці листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Станом на теперішній час рішення не виконано, боржниця ухиляється від його виконання, хоча і обізнана про відкриття виконавчого провадження щодо неї, що підтверджується неодноразовими спробами оскарження виконавчого документу, та іншими діями, якими намагається затягнути або створити перешкоди у виконанні рішення суду

У судовому засіданні приватний виконавець підтримав подання у повному обсязі, просив його задовольнити.

Вислухавши доводи приватного виконавця, дослідивши матеріали подання та виконавчого провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

На виконанні приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С. перебуває зведене виконавче провадження №559665145 з виконання наступних виконавчих документів:

виконавче провадження №63469208 з примусового виконання виконавчого листа №317/2973/17, виданого 24.07.2019 Запорізьким районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості на загальну суму 89693,43 грн, з яких: основний борг 26490 грн, відсотки за користування грошовими коштами 61878,93 грн, штраф за порушення терміну повернення 1324,50 грн;

виконавче провадження №59659619 з примусового виконання виконавчого листа №317/2973/17, виданого 24.07.2019 Запорізьким районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрат по сплаті судового збору у розмірі 448,70 грн;

виконавче провадження №59654359 з примусового виконання виконавчого листа №317/2973/17, виданого 24.07.2019 Запорізьким районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрат по сплаті судового збору у сумі 448,70 грн;

виконавче провадження №59653888 з примусового виконання виконавчого листа №317/3681/19, виданого 07.08.2020 Запорізьким районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1884,20 грн судових витрат.

За вказаним зведеним виконавчим провадженням боржницею є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Постановами від 03.11.2020, від 26.07.2019, від 25.07.2019, від 25.07.2019, приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Сколибогом О.Ю. відкриті виконавчі провадження та зобов`язано боржника протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Як вбачається з матеріалів справи та оглянутих у судовому засіданні матеріалів зведеного виконавчого провадження, усі копії постанов направлялись боржнику за її зареєстрованим місцем проживання.

В ході примусового виконання виконавчого провадження встановлено, що за боржницею зареєстровано 5 розрахункових рахунків, кошти на яких згідно із повідомленнями банків, наданими на запит приватного виконавця, відсутні.

За повідомленням Державної міграційної служби України від 03.02.2020 року ОСОБА_1 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 14.08.2017.

Під час розгляду вказаного подання, судом враховується те, що обізнаність ОСОБА_1 у наявності виконавчих проваджень підтверджуються також і рішенням Запорізького районного суду Запорізької області у справі №317/3681/19, яким встановлено, що незважаючи на те, що все рухоме та нерухоме майно чоловіка боржниці ОСОБА_2 перебувало під обтяженням, ним разом зі своєю дружиною ОСОБА_1 було ініційовано штучний судовий спір про поділ майна подружжя (справа № 317/3272/16-ц). Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області по вказаній справі від 29 серпня 2016 року за ОСОБА_1 було визнане право власності на земельну ділянку площею 0,0540 га на території Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області (ділянка № НОМЕР_3 в СТ «Колос»). Відповідач ОСОБА_1 , фактично розпорядилась на власний розсуд обтяженим майном земельною ділянкою площею 0,0540 га на території Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області (ділянка № НОМЕР_3 в СТ «Колос»). При цьому, судове рішення, яким за нею було визнано право власності на вказане майно, фактично не набрало законної сили (з огляду на приписи статті 223 ЦПК України в редакції, що діяла на момент ухвалення рішення у справі №317/3732/16-ц) та було скасоване судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

У п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконанням рішення суду завершується процес захисту суб`єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян.

Судові гарантії законності виконавчого провадження та захисту прав його учасників полягають у тому, що до юрисдикції суду віднесено вирішення низки питань, які мають значення для виконання рішень суду та інших юрисдикційних органів, зокрема, таким є питання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

За приписами ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права та свободи, не передбачені в Конвенції та в Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, виключно зі своєю власною волею. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав та свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена в здійсненні права на пересування лише у випадках, установлених законом.

Це право віднесено в ЦК України до особистих немайнових прав фізичної особи, а саме: до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи. Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК України особисті немайнові права тісно пов`язані з фізичною особою. Остання не може відмовитися від особистих немайнових прав, а також не може бути їх позбавлена.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

За приписами п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків, у зв`язку з чим і здійснюється примусове виконання.

Відповідно до п. 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

За змістом наведених норм підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України є його ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, яке полягає у вчиненні боржником дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак, воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин. Отже, поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини, непереборної сили, події тощо.

Тобто, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Як вбачається з матеріалів справи та виконавчого провадження, з часу відкриття виконавчих проваджень ОСОБА_1 , будучи обізнаною про необхідність виконання рішень судів, про свої доходи не повідомляє, у добровільному порядку з часу ухвалення судового рішення боржниця не виконує покладені на неї обов`язки, вчиняє дії, які ускладнюють виконання рішення суду, що свідчить про свідоме ухилення боржниці від покладених на неї Законом України «Про виконавче провадження» обов`язків.

Надавши аналіз фактичним обставинам справи і зібраним у справі доказам, суд дійшов висновку про наявність підстав вважати, що боржниця ухиляється від виконання рішення суду, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного їй майна і доходів, що призвело до необхідності вжиття певних заходів примусового виконання.

Судом установлено, що обмеження у праві виїзду за кордон, за вищенаведених обставин є справедливим обмеженням, воно носить тимчасовий характер та є дієвою юридичною санкцією, яка зумовить припинення нехтування своїми обов`язками та змусить боржницю віднайти способи для принаймні часткового виконання рішення суду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення подання приватного виконавця.

Керуючись ст. 33, 64 Конституції України, ст. 441 ЦПК України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду та в`їзду в Україну громадян України», суд

П О С Т А Н О В И В:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога Олександра Сергійовича про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документа задовольнити.

Тимчасово обмежити боржника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання зобов`язань у зведеному виконавчому провадженні №559665145.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 21.02.2022.

Суддя М.О. Ткаченко