КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 757/30927/21-ц

номер провадження: 22-ц/824/6696/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Желепи О.В. (суддя - доповідач),

суддів: Кравець В.А., Стрижеуса А.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , на рішення Печерського районного суду міста Києва від 18 січня 2022 року у складі судді Матійчук Г.П., у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Національної поліції України, Головного управління Національної поліції України у Черкаській області про відшкодування майнової шкоди, завданої неправомірними діями працівників органу досудового розслідування,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2021 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Національної поліції України, Головного управління Національної поліції України у Черкаській області про відшкодування майнової шкоди, завданої неправомірними діями працівників органу досудового розслідування.

Позов мотивований тим, що в рамках кримінального провадження №0006371 від 11.09.2018 , на підставі ухвали судді Соснівського районного суду м. Черкаси у справі № 712/1844/19 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , яке перебувало у користуванні ТОВ «ЕМБІЕМ ЮКРЕЙН» на підставі договору оренди приміщення № 01/11/18 від 01.11.2018 року. Під час цього обшуку було вилучено майно товариства та майно, що належало їм, зокрема мобільні телефони, ноутбук та карта пам`яті.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду міста Черкаси у справі №712/2550/19 від 26.02.2019 року накладено арешт на усе тимчасово вилучене майно ТОВ «ЕМБІЕМ ЮКРЕЙН» та працівників цього товариства. В подальшому арешт ухвалою від 16.12.2020 року було скасовано.

11.03.2020 року кримінальне провадження закрито на підставі ч. 1 ст. 284 КПК України.

Частину вилученого майна, що належало товариству було повернуто, протемайно, що належить їм особисто повернуто не було в зв`язку з втратою цього майна з вини слідчого.

До переліку цього майна увійшли: ноутбук НР model 15 ВS 641 21Rs/n СnD 7469QР7, належний ОСОБА_2 , вартістю 5 583 грн; картка пам`яті на 4 Гб micro CD, належний, ОСОБА_2 , вартістю 71 грн.; мобільний телефон SonyEricssonElm з зарядним пристроєм, належний ОСОБА_2 , вартістю 675 грн; мобільний телефон ХіаоmiNote 4 в корпусі сірого кольору, належний ОСОБА_2 , вартістю 2088 грн; мобільний телефон Хіаоmі Note 5 в корпусі чорного кольору, належний ОСОБА_3 , вартістю 3006 грн.

Посилаючись на статті 1173, 1174, 1176 ЦК України, позивачі просили стягнути з держави Україна за рахунок коштів державного бюджету України на їх користь майнову шкоду та судові витрати у розмірах: 8 417 грн та 9 000 грн на користь ОСОБА_2 ; 3 006 грн та 6 000 грн на користь ОСОБА_3 .

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 18 січня 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник позивачів подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права , неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що встановивши факт порушення прав позивачів та встановивши винну особу й інші складові цивільного правопорушення, суд безпідставно відмовив у задоволенні позову, мотивувавши свій висновок тим, що належним відповідачем у справі є Державна казначейська служба України, до якого позивачі вимог не пред`являли. Судом у даному випадку не враховано, що залучення чи незалучення у справі Державної казначейської служби України не є підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки з самої Державної казначейської служби України грошові кошти не стягуються, а сам факт обслуговування грошових коштів цією службою не є підставою для їх процесуального залучення в якості належного відповідача та встановлення за ними відповідного обов`язку про відшкодування заподіяної шкоди іншим органом державної влади. Належним відповідачем у даній справі, який несе відповідальність у деліктних правовідносинах є Держава Україна, а не Державна казначейська служба України. Отже висновок суду першої інстанції про необхідність залучення в якості належного відповідача Державну казначейську службу України є помилковим, й таким, що не ґрунтується на положеннях чинного законодавства й відповідних правових позиціях Верховного Суду (постанови від 19.06.2018 у справі № 910/23967/16, від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц, від 22.07.2020 у справі № 495/6187/16, від 15.12.2020 у справі № 752/17832/14-ц, від 26.05.2021 у справі №522/3067/18, від 06.10.2021 у справі № 686/30061/18).

Відповідачі не скористалися своїм правом на подання до суду відзивів на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

Згідно з частиною 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положень частин 1,2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам закону не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що в провадженні Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Черкаській області перебувало кримінальне провадження №0006371 від 11.09.2018 року.

На підставі ухвали судді Соснівського районного суду м. Черкас у справі № 712/1844/19 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , яке перебувало у користуванні ТОВ «ЕМБІЕМ ЮКРЕЙН» на підставі договору оренди приміщення.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду міста Черкаси у справі №712/2550/19 від 26.02.2019 року накладено арешт на вилучене 12.02.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме:

-цивільно-правова угода (надання консультаційних послуг) від 21.01.2019 року укладеними між ОСОБА_4 та ТОВ «ЕМБІЕМ ЮКРЕЙН» (МВМ Ukraine) в особі директора ОСОБА_6.;

-інструкцію по використанню телефонії «Binotel» в офісі;

-аркуші паперу в кількості двох штук з прізвищами працівників та цифрами;

-мобільний телефон «Xiaomi» в корпусі сірого кольору, що належить гр. ОСОБА_2 ;

-мобільний телефон «iPhone S» в корпусі сірого кольору що належить гр. ОСОБА_2 ;

-графік приходу на роботу працівників даного офісу;

-блокнот на пружині з лейблом «XER Ukraine»;

-картка пам`яті micro SD об`ємом 4 Gb;

-холдер до сім-картки оператора Life з номером «...»;

-мобільний телефон «Sony Ericsson» з зарядним пристроєм;

-аркуш паперу з реквізитами рахунку відкритого АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ТОВ «ЕМБІЕМ ЮКРЕЙН»;

-блокнот в обкладинці коричневого кольору;

-блокнот в обкладинці рожевого кольору;

-товарний чек № 14033;

-товарно-транспортна накладна (ТТН) № 8650;

-товарно-транспортна накладна (ТТН) № 5644;

-видаткова накладна № РН-118 від 01.09.2017 року;

-товарно-транспортна накладна (ТТН) № 8994;

-квитанція № 230 від 21.09.2017 року;

-копія видаткової накладної № СФ 00947424 від 21.08.2017 року;

-аркуш паперу з реквізитами для оплати ТОВ «НВП» «Брандмейстер»;

-розписки написані від імені ОСОБА_5 , щодо отримання орендної плати;

-два аркуші паперу з рукописними записами у вигляді кодів;

-трудовий договір від 01.11.2018 року укладеного між ТОВ «ЕМБІЕМ ЮКРЕЙН» та ОСОБА_2 на двох аркушах.

-копія повідомлення про прийняття на роботу керівником ОСОБА_6 ;

-копія квитанції № 2;

-рахунок-фактура № РН-0012 від 24.01.2018 року;

-договір купівлі-продажу товарів за розрахунками;

-фотокопія видаткової накладної № Д 000024749 від 13.09.2017 року;

-чек від 13.09.2017 року;

-фотокопія видаткової накладної № СФ 01025340 від 01.09.2017 року;

-фотокопія видаткової накладної № РО від 30.08.2017 року;

-видаткова накладна № 4В0009266 від 16.08.2017 року;

-товарний чек від 27.04.2017року;

-картка доступу до особового рахунку НОМЕР_1 ;

-три аркуші паперу з рукописними записами розрахунків паролів та кодів доступу;

-накладна № 19 від 06.09.2017 року;

-товарно-транспортна накладна (ТТН) № 786;

-чек про придбання техніки від 19.01.2018 року з магазину «Фокстрот»;

-товарний чек № РМ 1-001923 від 21.11.2017 року;

-рахунок № 1 від 02.11.2017 року;

-графік роботи;

-блокнот в обкладинці коричневого кольору;

-блокнот на пружині в прінт з квіточками в якому знаходяться рукописні записи належить гр. ОСОБА_12;

-аркуші з текстом навчального змісту;

-зошит в лінію на вісімнадцяти аркушах з рукописними записами належить гр. ОСОБА_8;

-зошит в лінію в обкладинці червоного кольору на дванадцяти аркушах з рукописними записами;

-стартові пакети з холдером та сім-картками в кількості 7 шт.;

-блокнот в обкладинці коричневого кольору з гравіюванням та позолотою сторінок з чистими аркушами на останній сторінці виконаний рукописний текст з реквізитами для зарахування коштів;

-текст з навчальним формулюванням для навиків спілкування з людьми ;

-анкета на ім`я ОСОБА_7 ;

-фотокопія сторінок паспорта та ДКОНПП на ім`я ОСОБА_7 ;

-система штрафування підписана ОСОБА_7 ;

-цивільно-правовий договір від 11.02.2019 року;

-цивільно-правовий договір від 05.02.2019 року на ім`я ОСОБА_8 ;

-система штрафування підписана ОСОБА_8 ;

-фотокопія сторінок паспорта та ДКОНПП на ім`я ОСОБА_8 ;

-анкета для прийому на роботу на ім`я ОСОБА_8 ;

-анкета для прийому на роботу на ім`я ОСОБА_8 ;

-фотокопія сторінок паспорта та ДКОНПП на ім`я ОСОБА_9 ;

-система штрафування підписана ОСОБА_9 ;

-цивільно-правовий договір від 01.02.2019 року підписаний ОСОБА_9 ;

-фотокопія сторінок паспорта та ДКОНПП на ім`я ОСОБА_10 ;

-система штрафування підписана ОСОБА_10 ;

-цивільно-правовий договір від 01.02.2019 року підписаний ОСОБА_10 ;

-анкета для прийому на роботу на ім`я ОСОБА_10 на трьох аркушах;

-анкета для прийому на роботу на ім`я ОСОБА_11 ;

-система штрафування підписана від імені ОСОБА_11 ;

-фотокопія ІD-картки та ДКОНПП на ім`я ОСОБА_11 на двох аркушах;

-анкета для прийому на роботу на ім`я ОСОБА_12 на трьох аркушах;

-фотокопія сторінок паспорта та ДКОНПП на ім`я ОСОБА_12 на двох аркушах;

-система штрафування підписана від імені ОСОБА_12 ;

-дані з реквізитами картки на ім`я ОСОБА_12 ;

-анкета для прийому на роботу на ім`я ОСОБА_13 на трьох аркушах;

-система штрафування підписана від імені ОСОБА_13 ;

-фотокопія сторінок паспорта та ДКОНПП на ім`я ОСОБА_13 на двох аркушах

-анкета для прийому на роботу на ім`я ОСОБА_14 на трьох аркушах;

-система штрафування підписана від імені ОСОБА_14 ;

-фотокопія ІD-картки сторінок паспорта та ДКОНПП на ім`я ОСОБА_14 на чотирьох аркушах;

-анкета для прийому на роботу на ім`я ОСОБА_15 на трьох аркушах;

-система штрафування підписана від імені ОСОБА_15 ;

-фотокопія сторінок паспорта та ДКОНПП на ім`я ОСОБА_15 на двох аркушах;

-анкета для прийому на роботу на ім`я ОСОБА_16 на трьох аркушах;

-система штрафування підписана від імені ОСОБА_16 ;

-фотокопія сторінок паспорта та ДКОНПП на ім`я ОСОБА_16 на двох аркушах;

-анкета для прийому на роботу на ім`я ОСОБА_17 на трьох аркушах;

-система штрафування підписана від імені ОСОБА_17 ;

-фотокопія сторінок паспорта та ДКОНПП на ім`я ОСОБА_17 на двох аркушах;

-роздруківка з сайту work.ua на ім`я ОСОБА_17 на двох аркушах;

-анкета для прийому на роботу від імені ОСОБА_18 на чотирьох аркушах;

-система штрафування підписана від імені ОСОБА_18 ;

-фотокопія сторінок паспорта та ДКОНПП на ім`я ОСОБА_18 на двох аркушах;

-анкета для прийому на роботу від імені ОСОБА_19 на трьох аркушах;

-анкета з сайту work.ua на ім`я ОСОБА_19 на двох аркушах;

-анкета для прийому на роботу від імені ОСОБА_20 на трьох аркушах;

-анкета для прийому на роботу від імені ОСОБА_21 на трьох аркушах;

-анкета для прийому на роботу від імені ОСОБА_22 на трьох аркушах;

-роздруківка з сайту work.ua на ім`я ОСОБА_22 ;

-система штрафування підписана від імені ОСОБА_22 ;

-аркуш паперу з паролем для входу на сайт «...»;

-мобільний телефон «Xiaomi» в корпусі чорного кольору що належить гр. ОСОБА_18

-network відео рекордер sP04995PAGMPBZS;

-роутер microtech sA7607EBO48E710R2

-світч TP-Link TL SG 1024s216C791000980

-роутерTP-Link model TL SG 1005 D s\

-ноутбукHP model 15 BS 641HR sCND7469QPZ

-23 системні блоки до ПЕОМ з умовними номерами: 605, 604, 614, 615, 616, 621, 609, 620, 617, 602, 611, 998, 999, 618, 610, 603, 606, 608, 601, 619, 607, 997, 608.

Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкаси у справі №712/2550/19 від 16.12.2020 року скасовано арешт з тимчасово вилученого майна, накладеного відповідно до ухвали слідчого судді від 26.02.2019 року, яке було вилучене 12.02.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 .

11.03.2020 року кримінальне провадження закрито на підставі ч. 1 ст. 284 КПК України (а.с. 106).

Частину вилученого майна власникам ( ОСОБА_2 та ОСОБА_23 ) повернуто не було, з вини працівників Черкаського районного управління поліції (причина неповернення зазначена в акті службового розслідування від 30.04.2021 року) (а.с. 185-190).

До майна, що не було повернуто, увійшли: ноутбук НР model15 ВS641 21Rs/nСnD7469QР7, належний ОСОБА_2 вартістю 5 583 грн; картка пам`яті на 4 Гб micro CD, належнийОСОБА_2 , вартістю 71 грн.; мобільний телефон Sony Ericsson Elm з зарядним пристроєм, належний ОСОБА_2 , вартістю 675 грн; мобільний телефон Хіаоmi Note 4 в корпусі сірого кольору, належний ОСОБА_2 , вартістю 2088 грн; мобільний телефон Хіаоmі Note 5 в корпусі чорного кольору, належний ОСОБА_3 , вартістю 3006 грн.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Загальні підстави відповідальності за завдану матеріальну шкоду передбачені нормами статті 1166 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

У постанові від 22 липня 2020 року у справі № 495/6187/16 Верховний Суд зазначив, що спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме - у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (стаття 1174 цього Кодексу).

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Разом з тим, обов`язок доведення наявності шкоди, протиправності діяння та причинно-наслідкового зв`язку між ними покладається на позивача. Відсутність однієї із складової цивільно-правової відповідальності є підставою для відмови у задоволенні позову.

Отже, визначальним у вирішенні такої категорії спорів є доведення усіх складових деліктної відповідальності.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивачі зазначали, що внаслідок неправомірних дій працівників Головного управління Національної поліції України у Черкаській області ( втрата належного їм майна, вилученого на підставі судового рішення у справі №712/2550/19 від 26.02.2019 року), їм завдано шкоду в розмірі зазначеному в описовій частині цієї постанови, який підтверджується Звітом про незалежну оцінку майна від 01 червня 2021 року, складеним ФО-П ОСОБА_24 ( а.с.21-62).

Вирішуючи дану справу, суд першої інстанції встановив, що дійсно за вищевказаних обставин з вини працівників Черкаського районного управління поліції позивачам не було повернуто майно: ноутбук НР model 15 ВS 641 21Rs/n СnD 7469QР7, належний ОСОБА_2 вартістю 5 583 грн; картка пам`яті на 4 Гб microCD, належний ОСОБА_2 , вартістю 71 грн.; мобільний телефон Sony Ericsson Elm з зарядним пристроєм, належний ОСОБА_2 , вартістю 675 грн; мобільний телефон Хіаоmi Note 4 в корпусі сірого кольору, належний ОСОБА_2 , вартістю 2088 грн; мобільний телефон Хіаоmі Note 5 в корпусі чорного кольору, належний ОСОБА_3 , вартістю 3006 грн., чим завдано останнім шкоду.

Установивши вказані обставини, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з тих підстав, що відповідачі не є представниками Держави Україна за замовченням, не є розпорядниками державних коштів, а тому відповідно суд позбавлений можливості стягнути шкоду з визначених позивачами відповідачів, як з Держави Україна, а позовних вимог до Державної казначейської служби України, яка здійснює реалізацію державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, позивачами не заявлено.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 листопада 2019 року у справі № 242/4741/16-ц зазначила, що держава бере участь у справі як відповідач через відповідні органи державної влади, зазвичай, орган, діями якого завдано шкоду. Разом із тим, залучення або ж незалучення до участі у таких категоріях спорів ДКСУ чи її територіального органу не впливає на правильність визначення належного відповідача у справі, оскільки відповідачем є держава, а не Державна казначейська служба України чи її територіальний орган.

Порядок виконання судових рішень про стягнення коштів з державного органу визначений Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05 червня 2012 року № 4901-VI, яким встановлено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

ДКСУ та її територіальний орган можуть бути залучені до участі у справі з метою забезпечення завдань цивільного судочинства, однак їх незалучення не може бути підставою для відмови у позові.

Від указаного правового висновку Велика Палата Верховного Суду не відступала.

Колегія суддів уважає, що при розгляді даної справи, суд першої інстанції правильно встановивши обставини справи та правильно визначившись з нормами матеріального права, що регулюють правовідносини, які виникли між сторонами, безпідставно відмовив у задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , не врахувавши при цьому висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про доведеність позивачами обставин справи, які підтверджені належними та допустимими доказами та які відповідачами не спростовані.

На підставі викладеного рішення суду неможна визнати законним та обґрунтованим, унаслідок чого воно підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої неправомірними діями працівників органу досудового розслідування.

Звернувшись з даним позовом позивачі також просили стягнути понесені ними судові витрати на правничу допомогу, кожному із позивачів по 6 000,00 грн, та витрати в розмірі 3000, 00 грн ОСОБА_2 , понесені ним за проведення незалежної оцінки майна на підтвердження розміру шкоди.

Згідно із статтею 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Верховного Суду № 308/15007/15-ц від 15.05.2019 суд дійшов висновку, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Відповідно до частини 6 статті 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

У позові, поданому позивачами, заявлений попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вони понесли і які очікують понести в зв`язку із розглядом справи у розмірі 15000,00 грн, з яких 3000,00 грн - оплата за проведення незалежної оцінки майна та 12000,00 грн витрати на правову допомогу ( по 6000,00 грн витрат з кожного).

На підтвердження розміру судових витрат позивачами надано копії документів: договір № 25-05-21 на надання послуг з незалежної оцінки від 25.05.2021; платіжне доручення № 1051 від 31.05.2021; договір про надання правової допомоги (витяг з повноваженнями) №00236 від 13.02.2019; договір про надання правової допомоги (витяг з повноваженнями) №00479 від 02.11.2020; додаткова угода № 1 до Договору від 19.05.2021; акт виконаних робіт по договору № 00236 від 29.07.2021; акт виконаних робіт по договору № 00479 від 29.07.2021, квитанції № ПН2115627 від 15.07.2021, № ПН2139823 від 29.07.2021 (а.с. 62-65, 132-233-238).

Аналізуючи надані позивачами докази на підтвердження заявленого розміру судових витрат, указаного вище, суд вважає їх фактичними та обґрунтованими, їх розмір є співмірним обсягу послуг, що були надані адвокатом позивачам, розмір яких відповідачами не спростовано.

З огляду на викладене, на користь позивача ОСОБА_2 відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню 9000,00 грн судових витрат, а на користь позивача ОСОБА_3 - 6000,00 грн судових витрат

Згідно з частиною 3 статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , задовольнити.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 18 січня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Національної поліції України, Головного управління Національної поліції України у Черкаській області про відшкодування майнової шкоди, завданої неправомірними діями працівників органу досудового розслідування - задовольнити.

Стягнути з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 майнову шкоду у розмірі 8 417,00 (вісім тисяч чотириста сімнадцять) гривень 00 коп.

Стягнути з держави Україна за рахунок коштів державного бюджету України на користь на користь ОСОБА_3 майнову шкоду у розмірі 3 006,00 (три тисячі шість) гривень 00 коп.

Стягнути з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 9 000,00 (дев`ять тисяч) гривень 00 коп. - судових витрат.

Стягнути з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 6 000,00 (шість тисяч) гривень 00 коп. - судових витрат.

Позивач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Позивач - ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ).

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у частині 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: