31 січня 2022 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
судді Заверюха В.О., при секретарі - Червинській І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом підприємства з іноземними інвестиціями «ВІП-РЕНТ» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
Підприємство з іноземними інвестиціями «ВІП-РЕНТ» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 106 590 грн. 30 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 2 270 грн. 00 коп..
Стислий виклад позиції сторони позивача
Відомості про рух справи, процесуальні дії у справі.
07.04.2021 року підприємство з іноземними інвестиціями «ВІП-РЕНТ», юридична адреса: вул.Госпітальна 4, м.Київ звернулось до Київського районного суду м.Одеса з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП 106 590 грн. 30 коп..
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.06.2021 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшло клопотання в якому зазначено, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, розгляд справи провести за його відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся, шляхом направлення на зареєстровану у встановленому законом порядку адресу його місця проживання, встановлену з довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 19.04.2021 року, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав та будь-яких заяв або клопотань до суду не надходило.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою представника позивача.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Судом встановлено, що 03.06.2020 року о 15.35 год. ОСОБА_1 керуючи трактором JCB3CXS1TEMASTER, державний номерний знак НОМЕР_1 , на польовій дорозі біля с.Прогресівка, Березанського району Миколаївської області, при повороті ліворуч та розвороті, не впевнився в безпеці свого руху та допустив зіткнення з автомобілем «Toyota Corolla», д/з НОМЕР_2 , який рухався прямо.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «Toyota Corolla», д/з НОМЕР_2 , який належить підприємству з іноземними інвестиціями «ВІП-Рент», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 26.04.2019 року, були спричинені механічні пошкодження.
Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
За таких обставин, наявність вини в діях відповідача ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, в даному випадку є встановленою і доказуванню не підлягає.
28.09.2020 року вих. №28-09/20 представник позивача звернувся до керівника ТОВ «Лювімар» з адвокатським запитом щодо надання інформації чи перебував відповідач ОСОБА_1 станом на дату дорожньо-транспортної пригоди (03.06.2020 року) у трудових відносинах з ТОВ «Лювімар».
На адвокатський запит ТОВ «Лювімар» надіслало копію наказу №10 від 01.07.2020 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 був прийнятий на посаду машиніста екскаватора ТОВ «Лювімар» з 01.07.2020 року.
30.10.2020 року вих. №30-10/20 представник позивача звернувся до керівника ТОВ «Лювімар» з адвокатським запитом щодо надання інформації стосовно місця роботи станом на дату дорожньо-транспортної пригоди (03.06.2020 року) та на якій правовій підставі ОСОБА_1 станом на 03.06.2020 року керував трактором JCB3CXS1TEMASTER, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Лювімар» на праві приватної власності, проте, ТОВ «Лювімар» відповіді на вказаний запит не надало.
У зв`язку з відсутністю доказів перебування відповідача ОСОБА_1 у трудових відносинах з ТОВ «Лювімар», представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , як до особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП з пошкодженням транспортного засобу та відповідно завданням матеріальних збитків, а тому обов`язок по відшкодуванню шкоди покладається саме на винуватця дорожньо-транспортної пригоди, на відповідача ОСОБА_1 ..
Згідно до п.5 постанови Пленуму Верхорного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовом про відшкодування шкоди», відповідальність юридичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться в трудових відносинах і шкода, заподіяна нею у звязку з виконанням трудових (службових) обов`язків, незалежно від того, постійним, сезонним, тимчасовим за трудовим договором чи на інших умовах вона була працівником цієї організації.
В межах даної справи суд не зясовує характер правовідносин між ТОВ «Лювімар» та ОСОБА_1 , оскільки це виходить за межі розгляду даної справи, виходячи з заявлених позовних вимог до відповідача ОСОБА_1 ...
На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди ОСОБА_1 не була застрахована.
Відповідно до висновку ФОП ОСОБА_3 від 22.06.2020 року №84-D/70/9 встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортному засобу «Toyota Corolla», д/з НОМЕР_2 підприємству з іноземними інвестиціями «ВІП-РЕНТ», становить 108 712 грн. 33 коп..
25.08.2020 року ТОВ «ТЮНІНГ-СЕРВІС КЛУБ МАРШАЛ» здійснив ремонт автомобіля «Toyota Corolla», д/з НОМЕР_2 на суму 99 767 грн. 30 коп., що підтверджується актом виконаних робіт №ТС-00000960.
Згідно рахунку-фактури №ТС-00001175 від 25.08.2020 року, підприємство з іноземними інвестиціями «ВІП-РЕНТ» перерахувало на користь ТОВ «ТЮНІНГ-СЕРВІС КЛУБ МАРШАЛ» вартість ремонту автомобіля «Toyota Corolla», д/з НОМЕР_2 у розмірі 99 767 грн. 30 коп., що підтверджується платіжним дорученням №6149 від 31.08.2020 року.
Крім того, підприємство з іноземними інвестиціями «ВІП-РЕНТ» перерахувало ТОВ «Едак» грошові кошти у розмірі 4 823 грн. за послуги з транспортування пошкодженого автомобіля «Toyota Corolla», д/з НОМЕР_2 , що підтверджується платіжним дорученням №5568 від 06.08.2020 року та 2000 грн. ФОП ОСОБА_2 за висновок експертного автотоварознавчого дослідження, що підтверджується платіжним дорученням №5062 від 16.07.2020 року.
Тобто, загальна сума збитків складає 106 590,30 гривень = 99 767,30 + 4 823 + 2000 грн..
28.01.2020 року представником підприємства з іноземними інвестиціями «ВІП-РЕНТ» на адресу відповідача ОСОБА_1 була надіслана вимога №307-40 від 03.11.2020 року про відшкодування матеріального збитку в сумі 106 590,30 грн., яка була залишена без відповіді та задоволення.
Оскільки відповідач добровільно не відшкодовує матеріальні збитки завдані в результаті дорожньо-транспортної пригоди, позивач звернувся до суду.
Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст.16 ЦК України).
Згідно ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: зокрема, 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ч.3 ст.22 ЦК України, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Згідно ч.4 ст.22 ЦК України, на вимогу особи, якій завдано шкоди та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст.1166 ЦК України, особа,яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано нез її вини.
Згідно ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та для інших осіб. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно ч.5 ст.1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Статею 1192 ЦК України визначено способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого.
Так, згідно ч.1 ст.1192 ЦК Укрїни, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Положеннями ст.1195 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено майно позивача, сталась з вини відповідача, який керував транспортним засобом. Вина і протиправність дій водія встановлена судовим рішенням і не підлягає додатковому доказуванню.
Спричинена позивачу майнова шкода полягає у механічному пошкодженні його автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вчиненої відповідачем, а отже позивач, як власник пошкодженого транспортного засобу та як учасник дорожньо-транспортної пригоди, має право вимагати відшкодування заподіяної йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди.
Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт завдання шкоди та розмір завданої шкоди.
Частиною 1 статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Висновки за результатами розгляду справи
Наведене дає підстави для висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої є відповідач, у розмірі 106 590 грн. 30 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст.4, 12-13, 258, 259, 263, 265, 268, 280-289, 354 ЦПК України, -
Позов підприємства з іноземними інвестиціями «ВІП-РЕНТ» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити в повному обсязі.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Заверюха В.О.