Справа № 698/442/22
Провадження № 2/698/139/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі: головуючого судді Лазаренка В.В., секретаря Гончар Т.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ДП "Черкаський Облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України" про відшкодування моральної шкоди внаслідок заборгованості заробітної плати при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ДП "Черкаський Облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України" про відшкодування моральної шкоди внаслідок заборгованості заробітної плати при звільненні.

Вимоги позову обґрунтовує тим, що позивач з 19.07.2021 року прийнятий на посаду водія автотранспортного засобу до ДП «Черкаський Облавтодор» ВАТ Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України». 16.03.2022 року звільнений з посади водія згідно ст. 38 КЗпП України.

Оскільки позивач не отримував заробітну плату, йому постійно приходиться докладати додаткових зусиль для організації свого життя, у зв`язку з чим моральна шкода оцінена у 25000 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача моральну шкоду 25000 грн.

Ухвалою суду від 22.06.2022 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці закріплено Кодексом законів про працю України.

Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини (стаття 1 Кодексу законів про працю України).

Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_1 було прийнято на роботу на посаду водія автотранспортного засобу до ДП «Черкаський Облавтодор» ВАТ Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України». Даний факт підтверджує копією трудової книжки.

Вирішуючи позовні вимоги в стягненні моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (стаття 23 ЦК України).

Крім того, у частині 1 статті 237-1 КЗпП України визначено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

За пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року N 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Крім того, судом враховуються висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі N 682/1892/15-ц, відповідно до яких підставою для відшкодування моральної шкоди є факт порушення підприємством трудових прав працівника, а саме невиплата всіх належних сум, що змусило докладати додаткових зусиль для відновлення порушеного права, внаслідок чого в житті працівника відбулися вимушені зміни негативного характеру.

Отже, суд виходить з того, що сам факт порушення прав позивача щодо своєчасного отримання заробітної плати за виконану ним роботу, свідчить про перенесені останнім моральні страждання, оскільки позивач об`єктивно був вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя. З урахуванням характеру страждань, їх обсягу, тривалості, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд вважає, що розміром грошового відшкодування моральної шкоди необхідним, достатнім, розумним і справедливим за наведених обставин, є 1000 гривень, а тому позовні вимоги слід в даній частині задовольнити частково.

Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України.

Керуючись статтями 4, 5, 11-13, 81, 141, 265, 274-279 ЦПК України, статтями 94, 115 Кодексу законів про працю України суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до дочірного підприємства «Черкаський Облавтодор» відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про відшкодування моральної шкоди внаслідок заборгованості заробітної плати при звільненні - задовольнити частково.

Стягнути з дочірного підприємства «Черкаський Облавтодор» відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», , смт. Єрки, вул. Небесної Сотні, 2 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 моральну шкоду у розмірі 1000 (Однієї тисячі) грн. 00 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з дочірного підприємства «Черкаський Облавтодор» відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», , смт. Єрки, вул. Небесної Сотні, 2, Звенигородського району, Черкаської області на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Черкаського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Лазаренко