КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/6673/2022
Справа 465/9065/21-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 липня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Мороз Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва в складі судді Вовка С.В., постановлену в м. Київ 05 січня 2022 року про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, -

в с т а н о в и в :

В листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю, просила розкрити банківську таємницю, обсяги інформації, яка містить банківську таємницю, надати ОСОБА_1 , щодо юридичної особи ОСББ «Соняшне» м. Львів, вул. Городоцька 211, про відкриття рахунку ОСББ «Соняшне» від 16 січня 2020 року, про передачу даних в податкову про відкриття рахунку ОСББ «Соняшне» і про те, що рахунок був відкритий один, як основний для розрахунків НОМЕР_1 від 16 січня 2020 року; про відкриття і розрахунки по зарплатному проекту в період з 01 лютого 2020 року по 17 жовтня 2021 року співробітнику ОСОБА_1 (суми зарахувань, дати, час); сплачені податки по найманим працівникам і заробітним платам з рахунку ОСББ «Соняшне» за період 2020 року та 2021 року ОСОБА_1 ; чи були додаткові розрахунки, крім заробітної плати на фізичну особу, ОСОБА_1 , крім заробітної плати; чи була проплата послуг ОСОБА_2 ; підстави і дата обмеження доступу до рахунку ОСББ «Соняшне» орієнтовно з 24 вересня 2020 року ОСОБА_1 , що унеможливлювало провести повний розрахунок по заробітній платі в день звільнення 30 вересня 2020 року з посади юрисконсульта; про нерознесені платежі ОСББ «Соняшне» співвласників багатоквартирного будинку після 20 вересня 2020 року підстави «неоновлення даних внесків поквартирно» по квартирних рахунках співвласників будинку АДРЕСА_1 .

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05 січня 2022 року відмовлено у відкритті провадження в даній справі.

Заявник ОСОБА_1 , не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 05 січня 2022 року та ухвалити нове рішення по суті справи, розглянути справу у її відсутності.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалася на те, що має право самостійно визначати, як саме буде отримувати докази для справи № 465/2431/21, як позивач. Заява про розкриття банківської таємниці є самостійним розглядом окремого провадження і не має спірних правовідносин з АТ КБ «ПриватБанк».

Вказувала, що розгляд судом справ про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних і фізичних осіб визначено в главі 12, ст. 347, 348 ЦПК України.

Наголошувала, що судового спору з АТ КБ «ПриватБанк» у неї немає. Вона є представником ОСББ «Соняшне», але в АТ КБ «ПриватБанк» відмовляються надати потрібну інформацію, посилаючись на банківську таємницю, і можливість отримати інформацію у відділенні відсутня. Суть питання отримання інформації, з якої дати був доступ в нового голови правління ОСОБА_3 , що обслуговує юридичну особу - ОСББ «Соняшне», до рахунку в АТ КБ «ПриватБанк», і які розрахунки були здійснені по «зарплатному проекту» ОСОБА_1 .

Вказувала, що як заявник має повноваження представника ОСББ «Соняшне» згідно реєстру юридичних осіб та громадських формувань.

Зазначала, що термін розгляду заяви про відкриття банківської таємниці з 05 січня 2022 року по 01 лютого 2022 року був порушений, оскільки такі заяви розглядаються протягом п`яти днів. Суд першої інстанції, після її клопотання від 25 січня 2022 року, надісланого ОСОБА_1 через систему «Електронний суд», пропустивши 5-денний термін розгляду справи без виклику сторін, виніс ухвалу про відмову у відкритті провадження, що є грубим порушенням норм права та Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відзивів на апеляційну скаргу не надійшло.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, в листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Франківського районного суду м. Львова з заявою про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю, а саме: просила розкрити банківську таємницю, обсяги інформації, яка містить банківську таємницю, надати ОСОБА_1 , щодо юридичної особи ОСББ «Соняшне» м. Львів, вул. Городоцька 211, про відкриття рахунку ОСББ «Соняшне» від 16 січня 2020 року, про передачу даних в податкову про відкриття рахунку ОСББ «Соняшне» і про те, що рахунок був відкритий один, як основний для розрахунків НОМЕР_1 від 16 січня 2020 року; про відкриття і розрахунки по зарплатному проекту в період з 01 лютого 2020 року по 17 жовтня 2021 року співробітнику ОСОБА_1 (суми зарахувань, дати, час); сплачені податки по найманим працівникам і заробітним платам з рахунку ОСББ «Соняшне» за період 2020 року та 2021 року ОСОБА_1 ; чи були додаткові розрахунки, крім заробітної плати на фізичну особу, ОСОБА_1 , крім заробітної плати; чи була проплата послуг ОСОБА_2 ; підстави і дата обмеження доступу до рахунку ОСББ «Соняшне» орієнтовно з 24 вересня 2020 року ОСОБА_1 , що унеможливлювало провести повний розрахунок по заробітній платі в день звільнення 30 вересня 2020 року з посади юрисконсульта; про нерознесенні платежі ОСББ «Соняшне» співвласників багатоквартирного будинку після 20 вересня 2020 року підстави «неоновлення даних внесків поквартирно» по квартирних рахунках співвласників будинку АДРЕСА_1 .

Заяву мотивовано тим, що ОСОБА_1 від дня створення ОСББ «Соняшне» виконувала обов`язки голови правління, що діяло на підставі статуту. На даний момент вона є уповноваженою особою з 24 вересня 2020 року ОСББ «Соняшне» і може вчиняти дії від імені юридичної особи. Вона зверталась до АТ КБ «ПриватБанк» для отримання інформації по рахунку юридичної особи ОСББ «Соняшне», однак отримала відмову, посилаючись на банківську таємницю і можливість отримати інформацію через Приват24 для бізнесу. На даний момент з 24 вересня 2020 року доступ в неї закритий, новий голова правління ОСОБА_3 обмежив доступ до рахунку з особистих підстав, що суперечить доступу до контролю діяльності руху коштів, як уповноваженої особи ОСББ «Соняшне».

Зазначала, що метою отримання банківської інформації є її використання під час цивільного позову в справі № 465/2431/21, який розглядається Франківським районним судом м. Львова, за позовом ОСОБА_1 до ОСББ «Соняшне» в особі голови правління Подолюх В.І., про стягнення заборгованості по заробітній платі.

До заяви надані наступні докази в копіях: заява з додатками боржника ОСББ «Соняшне», стягувач ОСОБА_1 , до Франківського районного суду м. Львова, про скасування судового наказу про стягнення суми заборгованості по заробітній платі; виписка ЄДРПОУ відносно ОСББ «Соняшне», згідно якої ОСОБА_1 є керівником і має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності; довідка АТ КБ «ПриватБанк» про відкриття рахунку ОСББ «Соняшне» від 16 січня 2020 року; копія детальної інформації про юридичну особу ОСББ «Соняшне».

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 16 листопада 2021 року матеріали заяви передано до Печерського районного суду м. Львів за підсудністю.

Відповідно до ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Європейський суд із прав людини зазначає, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції може встановлювати правила судової процедури,зокрема процесуальні заборони й обмеження, мета яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» (DeGeouffre de la Pradelle v. France) від 16.12.1992).

За правилом частини другої, сьомої статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

Відповідно до ст. 348 ЦПК України у заяві до суду про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи має бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) заявника та особи, щодо якої вимагається розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, їх місце проживання або місцезнаходження, а також ім`я представника заявника, коли заява подається представником; 3) найменування та місцезнаходження банку, що обслуговує особу, щодо якої необхідно розкрити банківську таємницю; 4) обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено; 5) обсяги (межі розкриття) інформації, яка містить банківську таємницю, щодо особи та мету її використання.

Відповідно до ст. 349 ЦПК України справа про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, розглядається у п`ятиденний строк з дня надходження заяви у закритому судовому засіданні з повідомленням заявника, особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, та банку, а у випадках, коли справа розглядається з метою охорони державних інтересів та національної безпеки, - з повідомленням лише заявника. Неявка в судове засідання без поважних причин заявника та (або) особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, чи їх представників або представника банку не перешкоджає розгляду справи, якщо суд не визнав їхню участь обов`язковою. Якщо під час розгляду справи буде встановлено, що заява ґрунтується на спорі, який розглядається в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно ст. 1076 ЦК України банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність.

Відповідно до ст. 60, 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею.

Інформація щодо юридичних та фізичних осіб, що становить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема, за рішенням суду.

В постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року в справі № 522/1442/19-ц (провадження № 61-5891св20) сформульовано правовий висновок, згідно якого у тому разі, коли буде встановлено, що заява про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи ґрунтується на спорі, зокрема про виконання цивільно-правового договору, який виник з інших зобов`язальних правовідносин тощо, суд відмовляє у відкритті провадження у справі, а якщо спір про право буде встановлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Встановивши, що метою отримання банківської інформації ОСОБА_1 є її використання в цивільній справі № 465/2431/21, що озглядається Франківським районним судом м. Львова, за позовом ОСОБА_1 до ОСББ «Соняшне» в особі голови правління Подолюх В.І., про стягнення заборгованості по заробітній платі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується апеляційний суд, про те, що заява про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо ОСББ «Соняшне» ґрунтується на спорі, а саме про стягнення заборгованості по заробітній платі, який перебуває на розгляді у Франківському районному суді м. Львова.

Доводи апеляційної скарги про відсутність спору з АТ КБ «ПриватБанк», на правильність висновків суду першої інстанції в наведеній частині не впливають, оскільки заява ОСОБА_1 про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, ґрунтується саме на спорі, який розглядається в порядку позовного провадження, що унеможливлює розгляд заяви в порядку окремого провадження.

Апеляційний суд враховує, що в розумінні ст. 349 ЦПК України суб`єктний склад такого спору не має правового значення при вирішенні питання щодо можливості розгляду заяви в порядку окремого провадження.

Судом першої інстанції також роз`яснено заявнику ОСОБА_1 її право звернення до Франківського районного суду м. Львова у межах цивільної справи № 465/2431/21 із заявою про витребування доказів в порядку ст. 84 ЦПК України, відповідно до вимог якої учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Не ґрунтуються на вимогах процесуального закону та відхиляються апеляційним судом доводи ОСОБА_1 , що вона має право самостійно визначати, як саме отримувати докази для справи № 465/2431/21 як позивач, з огляду на те, що окреме провадження є видом непозовного цивільного судочинства, якому притаманні власні правові завдання, в той час як витребування доказів в порядку ст. 84 ЦПК України є спеціальним процесуальним інструментом, запровадженим з метою сприяння судом отримання доказів стороною у випадку неможливості їх самостійного отримання, в тому числі інформації, яка містить банківську таємницю.

Використання інституту окремого провадження з метою отримання доказів у справі позовного провадження не передбачено вимогами ЦПК України.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження в справі в зв`язку з обґрунтуванням заяви про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, наявністю спору про право, є правильними і прийнятими з дотриманням норм процесуального права.

Крім того, апеляційний суд враховує, що коло суб`єктів, які мають право вимагати безпосередньо від банку розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, визначається законом (стаття 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність») і може змінюватися тільки на підставі закону. При цьому вказані суб`єкти мають право на отримання лише обмеженої інформації з урахуванням виконуваних ними функцій та з питань, зазначених у відповідному законі стосовно визначених суб`єктів. Таким чином, при відмові банку у наданні таким суб`єктам обмеженої інформації, яку вони мають право отримати за безпосереднім зверненням до банку (наприклад, як зазначено в статті 20.1.3 ПКУ) , а також у разі необхідності отримання інформації, що виходить за межі функцій суб`єктів, які мають право вимагати безпосередньо від банку розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, вони мають право на звернення до суду у порядку, передбаченому ЦПК України.

У зв`язку із цим провадження у такій справі може бути відкрито лише за заявою суб`єктів, перелічених у Законі України «Про банки і банківську діяльність», та інших фізичних, юридичних осіб, а також державних органів, їх посадових і службових осіб, якщо вони мають право на отримання такої інформації згідно зі спеціальними законами, що визначають статус та регламентують діяльність відповідних суб`єктів.

Таким чином, заявник не належить до передбаченого законом (ст.62 Закону України «Про банки і банківську діяльність») кола суб`єктів, які мають право вимагати від банку розкриття інформації щодо банківської таємниці, та не є особою, якій така інформація на письмовий запит або з письмового дозволу може надаватися.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 501/1451/17, де залишаючи без змін постанову суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні заяви про розкриття банківської таємниці, поданої отримувачем аліментів з метою встановлення доходів платника і визначення розміру аліментів, Верховний Суд зазначив, що заявник не належить до кола суб`єктів, які мають право вимагати від банку розкриття інформації, що становить банківську таємницю, та не є особою, щодо якої така інформація на письмовий запит або з письмового дозволу може надаватися, а тому суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що для розкриття заявнику інформації, яка становить банківську таємницю, відсутні підстави та повноваження.

Апеляційний суд відхиляє як необгрунтовані доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції пропущено п`ятиденний термін розгляду заяви на відкриття банківської таємниці, оскільки згідно протоколу автоматизованого розподілу судової палати між суддями Печерського районного суду м. Києва від 05 січня 2022 року, справу розподілено судді Вовку С.В. (а. с. 81 - 82), і в цей же день ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05 січня 2022 року відмовлено у відкритті провадження в справі за заявою ОСОБА_1 про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю, тобто в строки, встановлені ст. 349 ЦПК України.

Аргументи заявника в апеляційній скарзі, що фактично ухвала була постановлена 01 лютого 2022 року, не підтверджуються належними і допустимими доказами та відхиляються апеляційним судом.

Крім того, зазначені обставини не відносяться до підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, передбачених ст. 376 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, зводяться до незгоди з ухвалою суду першої інстанції, не ґрунтуються на законі та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена із додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, що викладені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 05 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.