Провадження № 2/185/1105/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 листопада 2022 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Перекопського М.М.,
з участю секретаря судового засідання Мельник А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засідання у приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів,
Ухвалою суду від 02 грудня 2021 року провадження у справі відкрито та постановлено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.
Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Позивач просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, ппросив суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Від відповідача жодних заяв, клопотань або відзиву на позов до суду не надходило. У зв`язку із зазначеним, керуючись ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 19 жовтня 2021 року позивачкою було прийнято заяву (акцепт) про прийняття пропозиції укласти договір споживчого кредиту та графік платежів та договір страхування.
Окрім цього, відповідно підпункту "в" п.4 вказаної вище заяви, позичальник має право відмовитися від угоди без пояснення причин протягом 14 календарних днів з дня укладення угоди шляхом письмового повідомлення про останнє банк.
Згідно копії повідомлення про відкликання згоди на укладення договору споживчого кредиту від 18 жовтня 2021 року, позивачка направила банку письмове повідомлення про відкликання згоди на укладення договору споживчого кредиту. У вказаному повідомленні також містяться відмітки відповідача про повернення з боку позивача останньому придбаного балкону та банку про погашення перед ним заборгованості за наданим споживчим кредитом.
Проте станом на дату розгляду справи з боку відповідача жодних дій зроблено не було, що підтверджується копіями вимог, направлених на адресу відповідача як з боку позивачки, так і з боку банку. На підставі зазначеного позивачкою також було подано заяву про відкриття кримінального провадження на підставі ст.190 КК України.
Суд приходить до висновку, що правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України та Закону України «Про захист прав споживачів».
Відповідно до ст.655,656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Частинами першою-третьою ст.698 ЦК України передбачено, що за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його. Договір роздрібної купівлі-продажу є публічним. До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.
Згідно з п.22 ст.1 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Таким чином, у розумінні наведеної норми позивачка є споживачем, тобто фізичною особою, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб.
Відповідно до ч.3 ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів» при розірванні договору купівлі-продажу розрахунки із споживачем провадяться виходячи з вартості товару на час його купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів.
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Судом було встановлено, що позивачка правомірно відмовилася від укладення договору споживчого кредиту, проте сплачені кошти за товар на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між нею та відповідачем, останнім позивачці повернуті не були.
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Так, згідно зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Пункт 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснює, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Внаслідок бездіяльності відповідача та порушенням нею прав позивача, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів», позивачу було завдано моральної шкоди.
На підтвердження зазначеного факту позивачкою було надано суду копію сторінки із медичної карти позивачки, в якій містяться відомості про погіршення її здоров`я.
Судом взято до уваги, що відповідач, як зазначалось вище, тривалий час ухилявся від урегулювання спірного питання та повернення коштів позивачеві, що зумовило звернення позивача до суду. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що внаслідок бездіяльності відповідача позивачу було завдано моральної шкоди також і у зв`язку зі змінами у звичному укладі життя, необхідністю витрачати свої кошти і час на звернення за правовою допомогою і в подальшому необхідністю відстоювати свої права в суді.
Враховуючи викладене, беручи до уваги принципи співмірності, справедливості та розумності, суд приходить до висновку, що заявлена вимога про стягнення з відповідача моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача суми в розмірі 3000,00 грн.
Відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Окрім цього позивачка просила стягнути з відповідача на її користь кошти, сплачені за надану правову допомогу у розмірі 3000,00 грн. На підтвердження факту сплати вказаних коштів позивачкою було надано до суду квитанції на вказану суму.
Керуючись ст.2,12,13,81,89,141,259,265,280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Задовольнити частково позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000,00 (три тисячі гривень нуль копійок) грн.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1323,26 (одна тисяча триста двадцять три гривні двадцять шість копійок) грн.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 2000,10 грн (дві тисячі гривень 10 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційну скаргу може бути подано безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , ідетифікаційний код: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .
Суддя М. М. Перекопський