Справа № 392/1576/21
Провадження № 2/392/202/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді - Бадердінової А.В., секретар судового засідання Жельман О.В.,за участю представника позивача за довіреністю - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому в залі суду цивільну справу №392/1576/21 за позовом ОСОБА_1 до Мар`янівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про визнання права на отримання земельної частки (паю), -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Маловисківського районного суду Кіровоградської області з позовом до Мар`янівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, та просив суд визнати за ОСОБА_1 право на отримання земельного паю 5,92 га, як колишнього члена КСП «Победа» на підставі сертифікату.

В обґрунтування позову зазначив, що на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії КР №003941 йому - ОСОБА_1 , на підставі рішення Маловисківської райдержадміністрації від 18 березня 1996 року №119-р, належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Побєда», розміром 5,92 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Мар`янівська сільська рада не визнає його право на пай без рішення суду.

17 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Мар`янівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області із заявою про виділення йому в натурі земельної частки (пай) та прийняти рішення про розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Проте, відповідач не розглянув дану заяву на своїй сесії, обмежився лише листом, в якому зазначив, що відповідно до ст.20 ЗУ «Про звернення громадян» розглядаються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження. Протягом 6 місяців вказана заява не розглянута. Тому змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Крім того, просив визнати протиправною бездіяльність Мар`янівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області щодо не розгляду на засіданні ради заяви ОСОБА_1 і більш одного місяця та зобов`язати Мар`янівської сільську раду Новоукраїнського району Кіровоградської області на найближчій сесії розглянути заяву ОСОБА_1 для подальшої розробки проекту землеустрою.

Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 29.11.2022 року провадження у даній справі в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Мар`янівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області щодо не розгляду на засіданні ради заяви ОСОБА_1 та зобов`язання розглянути заяву на найближчій сесії - закрито на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Стягнути судові витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. та витрати сплати судового збору.

Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 01.11.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 09.12.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі та призначено до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 27.07.2022 року задоволено клопотання позивача про огляд в судовому засіданні оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР №003941 та про витребування доказів.

Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 16.08.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 29.11.2022 року провадження у даній справі в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Мар`янівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області щодо не розгляду на засіданні ради заяви ОСОБА_1 та зобов`язання розглянути заяву на найближчій сесії - закрито на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

ВідповідачемМар`янівською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області подано відзив, у якому просив відмовити в задоволенні позову. На обґрунтування зазначив, що справжність наданого сертифіката викликає сумніви, оскільки вказано дату видачі 10 березня 1996 року, проте рішення, на підставі якого повинен був видаватися сертифікат зазначено 18 березня 1996 року, тобто сертифікат виданий до винесення рішення про їх видачу. Крім того, справжність наданого сертифікату на ім`я ОСОБА_1 за списками перевірити не можливо, оскільки в списку громадян колишнього КСП «Побєда» Маловисківського району, наведеному в «Технічному звіті по передачі земельних часток (паїв) в натурі та складанні державних актів на право власності на землю членам колишнього КСП «Побєда» громадянин ОСОБА_1 відсутній.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

Представник позивача в судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог, при цьому, зазначила, що позивач хоч і має сертифікат на право на земельну частку (пай), проте просить визнати таке право рішенням суду, оскільки вказаний сертифікат не визнається Мар`янівською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області, та позивач не може реалізувати своє законне право на отримання земельної ділянки як колишній член КСП «Побєда».

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку із виробничою зайнятістю.

Cуд визнав за необхідне розглянути справу у відсутність представника відповідача, із урахуванням заперечень викладених у відзиві та доказів наданих ним на обгрутнування своєї позиції.

Дослідивши матеріали справи, докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії КР №003941, ОСОБА_1 , на підставі рішення Маловисківської райдержадміністрації від 18 березня 1996 року №119-р, належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Побєда», розміром 5,92 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Оригінал вказаного Сертифікату оглянуто в судовому засіданні під час дослідження копії вказаного Сертифікату, який мається у матеріалах справи, та за клопотанням позивача оригінал Сертифікату йому повернуто судом.

Відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю, серія КРМВ15, виданого голові КСП "Побєда" 19.08.1998 року, було проведено розпаювання земель колективної власності КСП на підставі рішення Маловисківської районної ради народних депутатів від 23.12.1994 року за №34.

До даного акту додатком є список громадян членів КСП, серед яких під номером 228 зазначено ОСОБА_1 . Проте, список не містить реквізитів державного акту, додатком якого він є.

Із записів в трудовій книжці вбачається, що позивач 11.03.1983 року прийнятий в члени колгоспу "Побєда" Маловисківського району Кіровоградської області трактористом.

Відтак позивач перебував у трудових відносинах з колгоспом "Побєда" по 14.06.1999 року.

Відповідно до Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", установлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Відповідно до Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" - членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів. Членами підприємства можуть бути громадяни, які досягли 16-річного віку, визнають і виконують його статут.

Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві.

Відповідно до вимог статті 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" встановлено, право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай); громадяни України, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного (обов`язкового) або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни України, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які проживають у сільській місцевості.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Судом встановлено, що на момент розпаювання землі та отримання КСП «Побєда» державного акту на право колективної власності на землю позивач дійсно перебував у трудових відносинах з КСП та являвся членом підприємства, отже мав право на земельну частку (пай), відповідно отримав сертифікат на право на земельну частку ( пай) серії КР №003941, виданий 10.03.1996 року, оригінал якого досліджено судом під час розгляду справи.

З приводу заперечень представника відповідача щодо дійсності вказаного сертифікату суд відзначає таке.

За час розгляду справи доказів оскарження представником Мар`янівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області спірного сертифіката на земельну частку (пай) станом на дату ухвалення даного рішення суду не надано, як і не надано жодних доказів його скасування чи визнання недійсним.

Отже, на теперішній час, сертифікат на земельну частку (пай) серії КР №003941, виданий на підставі рішення Маловисківської райдержадміністрації від 18.03.1996 року № 119-р недійсним не визнаний та не скасований, а відтак є дійсним. Оригінал вказаного сертифікату знаходиться у позивача.

Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке суд захищає у спосіб, встановлений ч. 2 ст. 16 ЦК України або іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, суб`єктивне право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу передбачене ч. 1 ст. 16 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист. Право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Статтею 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно ч.1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Пунктом 17 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Отже, позивач отримав право на земельну частку (пай) на підставі основного документа що посвідчує право на земельну частку (пай) - сертифікату на земельну частку (пай) серії КР №003941, та, відповідно таке право не може бути повторно/додатково визнано судом, відтак суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання права на отримання земельної частки (паю), оскільки позивачем не обґрунтовано та не доведено стверджуване ним порушення його права.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено суд відносить судові витрати на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Мар`янівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про визнання права на отримання земельної частки (паю) - відмовити.

Судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, витрат на правничу допомого віднести на рахунок позивача.

Повний текст рішення складено 12 грудня 2022 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Альона Володимирівна Бадердінова