ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/968/21 Номер провадження 22-ц/814/457/22Головуючий у 1-й інстанції Мурашова Н.В. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Триголова В.М., Пилипчук Л.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 28 жовтня 2021 року,

у справі за позовом Комунального підприємства «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості з централізованого опалення та постачання гарячої води

УСТАНОВИВ:

короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції

10.03.2021 року позивач, Комунальне підприємство «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (далі - КП «Теплоенерго»), звернувся до суду із вказаним позовом, відповідно до якого прохали стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 борг за спожиту теплову енергію та гарячу воду за період з 01.10.2017 по 31.01.2021 в сумі 32 028,46 грн., а також нараховані на суму заборгованості 3% річних у сумі 1 173,48 грн. та інфляційні втрати у сумі 1 949,22 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору 2 270,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що КП «Теплоенерго» є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води, надає комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води споживачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 . В результаті невиконання відповідачами зобов`язань по оплаті наданих послуг станом на 05.03.2021 за період 01.10.2017 року по 31.01.2021 року утворилась заборгованість в сумі 32 028,46 грн. У зв`язку із простроченням відповідачами виконання грошового зобов`язання, на підставі ст.625 ЦК України, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів суму боргу з урахуванням 3% річних в розмірі 1 173,48 грн. та встановленого індексу інфляції в розмірі 1 949,22 грн. За таких обставин позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав, поніс витрати на судовий збір в сумі 2 270 грн., які також прохав стягнути з відповідачів.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 28 жовтня 2021 року позов Комунального підприємства «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області задоволено у повному обсязі:

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області заборгованість за послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води станом на 05.03.2021 за період з 01.10.2017 по 31.01.2021 в сумі 32 028,46 грн., встановлений індекс інфляції у розмірі 1 949,22 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 1 173,48 грн.

Стягнуто з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області судовий збір 2 270 грн., а саме по 756,66 грн. з кожного.

короткий зміст вимог апеляційної скарги;

Із вказаним рішенням не погодилась відповідач ОСОБА_1 та оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі прохала рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 28 жовтня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу;

Скаржник вказувала, що судом не враховано її пояснення щодо невідповідності розрахунку заборгованості, нарахування інфляційних втрат, 3 % річних та її матеріальний стан.

Зазначала, що всупереч правовій позиції Великої палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17, місцевий суд не врахував, що судовий наказ не перериває строки позовної давності, заяву про їх застосування вона зробила в ході судового розгляду справи, тому борг за період з 01.10.2017 по 01.03.2018 у сумі 6 848,52 грн. вона не визнає.

Також, посилалась на ту обставину, що місцевий суд помилково розцінив часткову щомісячну оплати комунальних послуг в розмірі, що не перевищує 15% її пенсії, як дії щодо визнання нею боргу, та що детальний аналіз наведено в її запереченні на позов, який є в матеріалах справи.

узагальнених доводів та заперечень інших учасників справи;

У відзиві на апеляційну скаргу Комунальне підприємство «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області прохали апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін.

Вказували, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, направленими на уникнення оплати за комунальні послуги з теплопостачання. В ході судового розгляду справи відповідачами не спростовано розрахунок заборгованості. Заяву про застосування строку позовної давності відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не подавали до суду. Висновки місцевого суду про те, що часткова оплата комунальних послуг переривала строки позовної давності є обґрунтованими та відповідають закону.

встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин;

Місцевим судом встановлено, що КП «Теплоенерго» надає послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою об`єкта теплопостачання: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Житлове приміщення за вказаною адресою належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про право власності на житло, виданим 15.08.2001 року УЖКГ виконкому Кременчуцької міської ради народних депутатів на підставі розпорядження №9334/2 від 15.08.2001 року (а.с. 121).

В житловому приміщенні за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровані відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджено листами Крюківської районної адміністрації Кременчуцького району Полтавської області від 19.03.2021 року №2455/01-27, №2456/01-27, №2457/01-27 (а.с. 20-22).

Отже, відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 є споживачами послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, судом встановлено, що судовим наказом Крюківського районного суду м. Кременчука від 05.12.2018 року у справі №537/3478/18 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь КП «Теплоенерго» заборгованість за спожиту теплову енергію та гарячу воду за період з 01.10.2017 по 01.07.2018 в розмірі 10 215,95 грн., 3% річних нарахованих на суму заборгованості в розмірі 180,43 грн., інфляційні втрати - 645,52 грн., а також стягнуто з кожного із боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь КП «Теплоенерго» судові витрати на судовий збір по 58,73 грн. з кожного (а.с. 38-39).

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12.09.2019 скасовано зазначений судовий наказ №537/3478/19 від 05.12.2018 року (а.с. 11).

Тарифи на послуги централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються КП «Теплоенерго» споживачам в м. Кременчук за період з 01.10.2017 року по теперішній час встановлені рішеннями виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 10.10.2017 року №1093, від 13.02.2018 року №153, від 25.05.2018 року №606, від 29.10.2018 року №1385, від 10.12.2018 року №1658 (а.с. 74-78).

За розрахунком заборгованості, наданим позивачем КП «Теплоенерго» до позову станом на 05.03.2021 наявна заборгованість по оплаті послуг з теплопостачання за вказаним об`єктом теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у загальній сумі 32 028,46 грн., що утворилась за період з 01.10.2017 по 31.01.2021.

Встановивши зазначені обставини місцевий суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

доводів, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів дійшла таких висновків.

Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції чинній на момент їх виникнення.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24 червня 2006 року (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Як доведено доказами у справі всі відповідачі, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою об`єкта теплопостачання, а два з них, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є власниками цього житла, відповідно, всі відповідачі є споживачами послуг з теплопостачання за адресою вказаного об`єкта теплопостачання і зобов`язані оплачувати такі послуги за законом.

Відсутність договору між сторонами про надання житлово-комунальних послуг за вказаним об`єктом не може бути підставою звільнення споживачів від оплати таких послуг.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду України № 6-59цс13 від 30 жовтня 2013 року, № 6-2951цс15 від 20 квітня 2016 року.

Згідно з п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Часткова оплата комунальних послуг або оплата з порушенням передбаченого строку внесення платежу вважається неналежним виконанням зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Щодо наявності заборгованості та її розміру

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). ( ст. ст. 12, 81, 89 ЦПК України)

Як вбачається з матеріалів справи за розрахунком позивача, КП «Теплоенерго», станом на 05.03.2021 наявна заборгованість по оплаті послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою об`єкта теплопостачання: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , що утворилась за період з 01.10.2017 по 31.01.2021, яка становить 32 028,46 грн.

Щомісячний розрахунок боргу наведений в додатку № 1 до позову.

Також, в додатку № 1 наведено розрахунок 3 % річних в сумі 1 173,48 грн. та інфляційних витрат в сумі 1 949,22 грн. відповідно до ст. 625 ЦК України, що нараховані на суму заборгованості по оплаті послуг з теплопостачання за спірний період.

На підтвердження правильності розрахунку було долучено рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про встановлення тарифів в спірний період (а.с. 8-10, 74-79, 123).

З даного розрахунку заборгованості по оплаті послуг з теплопостачання вбачається, що починаючи з жовтня 2017 року відповідачі щомісячно вносили плату за надані послуги з теплопостачання однак в розмірі, що не відповідає нарахованим щомісячним платежам, що вважається неналежним виконанням грошового зобов`язання.

Місцевий суд з дотриманням вищезазначених правил оцінки доказів, принципів диспозитивності та змагальності вірно надав оцінку вказаному розрахунку заборгованості та дійшов висновку, що розмір заборгованості за надані послуги з теплопостачання у спірний період становить 32 028,46 грн.

В ході судового розгляду відповідачами не подано доказів на спростування наведеного позивачем розрахунку заборгованості. Контррозрахунок відповідачами не проводився. При цьому, у судовому засіданні 28.10.2021 відповідач ОСОБА_1 погодилась, що наданий позивачем розрахунок враховує всі здійснені нею часткові платежі на погашення боргу.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що ОСОБА_1 є добросовісним платником та кожний місяць частково сплачувала заборгованість за комунальні послуги в межах 15 % від отримуваної нею пенсії, розмір якої становить 1 943 грн. на місяць, не спростовує розмір заборгованості, що утворився у спірний період. Обов`язок по оплаті комунальних послуг, у тому числі послуг з теплопостачання, є солідарним обов`язком всіх відповідачів, що є споживачами таких послуг за адресою АДРЕСА_1 , тобто як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

В разі недостатності доходів для оплати комунальних послуг чинним законодавством України передбачено право особи на отримання субсидій.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували ту обставину, що відповідач зверталася за призначенням субсидії чи отримує субсидію на оплату комунальних послуг за адресою АДРЕСА_1 .

Заперечення проти позову, пояснювальна записка (а.с. 37, 118-120), довідка про доходи за період 2019 - 2021 роки, довідка про отримання пенсії (а.с. 49-50) не є належними доказами на спростування вірності розрахунку наданих послуг та доказом відсутності обов`язку з оплатити послуг з теплопостачання.

Щодо застосування строку позовної давності.

Статями 256, 257 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. (ч. 2 ст. 267 ЦК України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. (ч. 3 ст. 267 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. (ч.5 ст.267 ЦК України).

Частинами 1, 5 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Позовна давність відповідно до ч. 1 ст. 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими ст. ст. 253-255 цього Кодексу.

Між тим, у постанові від 07 липня 2020 року при розгляді справи № 712/8916/17, провадження № 14-448цс19 Великою Палатою Верховного Суду наведено такий правовий висновок, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті).

Переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників.

Подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати згідно з частиною другою статті 264 ЦК України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи за її частиною. На підставі припису частини другої статті 264 ЦК України переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20, ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року), ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року, п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, у первинній редакції, п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 серпня 2017 року № 633, чинної з 30 серпня 2017 року), якщо договором не встановлений інший термін, то з 21 числа кожного місяця починається період прострочення оплати наданих у попередньому місяці послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а отже, і перебіг позовної давності щодо відповідного щомісячного платежу, за яким споживач допустив прострочення.

Письмово про застосування строку позовної давності відповідачі не заявляли, що підтверджується відсутністю в матеріалах справи заяв з цього приводу.

Відповідач ОСОБА_1 , що приймала участь у судових засіданнях 30.04.2021, 26.07.2021, 21.09.2021, 28.10.2021, в ході судового розгляду справи усної чи письмової заяви про застосування строків позовної давності не робила, в тому числі не посилалася на постанову Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17 з цього приводу, що підтверджується технічним звукозаписом судових засідань, який прослухано під час апеляційного перегляду. У судовому засіданні 28.10.2021 (53:30 хв. технічного звукозапису) ОСОБА_1 заявила, що ціль позовної давності не переслідує.

Доводи апеляційної скарги щодо висновків суду першої інстанції про переривання строку позовної давності частковими оплатами правильність таких висновків не спростовують.

Так, позовну заяву до суду позивачем подано 10.03.2021.

З розрахунку заборгованості вбачається, що позивач прохав стягнути заборгованість за період з жовтня 2017 по січень 2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Місцевий суд вірно встановив, що з поданого позивачем розрахунку заборгованості за надані послуги централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, вбачається, що відповідачі щомісячно частково вносили плату за спожиті послуги централізованого опалення та постачання гарячої води.

Ці обставини (часткова сплата боргу)суд розцінює як доказ переривання строку позовної давності, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 264 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги в частині застосування строку позовної давності, висновків суду про доведеність підстав стягнення боргу за період з 01.10.2017 по 31.01.2021 не спростовують.

чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду;

Несвоєчасна оплата відповідачами у справі, як споживача, спожитих житлово комунальних послуг з теплопостачання свідчить про неналежне виконання ними свого грошового зобов`язання, що, відповідно призвело до порушення права позивача на своєчасне отримання плати за надані послуги.

висновків за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

Згідно з вимогами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для зміни чи скасування рішення місцевого суду апеляційним судом не встановлено.

Рішення місцевого суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, судові витрати скаржника, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції компенсації не підлягають.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 374 , ст. 375, 380, 381, 382, 383,384 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 28 жовтня 2021 року - залишити без задоволення.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 28 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 лютого 2022 року.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді В.М. Триголов

Л.І. Пилипчук