РІШЕННЯ
Іменем України
18.02.2022 року Франківський районний суд м. Львова в складі:
головуючого-судді Мартьянової С.М.
при секретарі Турчак М.І.
за участю представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача Супрун О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, третя особа на стороні відповідача Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради про визнання права перебувати на квартирному обліку та зобов`язання вчинити дії щодо зарахування на квартирний облік, -
в с т а н о в и в :
позивач звернувся до суду з позовом про визнання права перебувати на квартирному обліку та зобов`язання вчинити дії щодо зарахування на квартирний облік, посилаючись на те, що з 10.05.2018 звільнений з військової служби та виключений із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 у запас за станом здоров`я,із правом набуття права на пенсійне забезпечення із загальною вислугою 26років 10 місяців 29 днів.Він являється учасником бойових дій.30.12.1998р.разом із сім`єю зарахований на квартирний облік у військовій частині НОМЕР_2 .У 2001р. на сім`ю у складі 4х осіб надано службову квартиру по АДРЕСА_1 ,яка складається з 2х кімнат,площею 27,8 кв.м, без зняття з квартирного обліку.Вказане житло не відповідало за своєю площею нормам забезпечення житловою площею на кожного члена сім`ї. 26.03.12 на підставі наказу Департаменту житлового господарства та інфраструктури ЛМР вказана квартира вилучена з обліку службових і його визнано основним квартиронаймачем. 17.08.12 рішенням житлово-побутової комісії він зарахований на квартирний облік зі складом сім`ї із збереженням часу перебування на квартирному обліку з 30.12.98р.Разом з тим,згідно з витягом з протоколу засідання житлово-побутової комісії від 31.03.17 №44 його зі складом сім`ї знято з квартирного обліку у військовій частині як такого,що немає права перебувати на квартирному обліку з 30.12.98,оскільки при зарахуванні на квартирний облік комісія не зауважила, що він не проходив службу у військах з 2004р.по 2009р.,не перейшов в іншу організацію, а був звільнений.Вказане було встановлено рішенням Франківського районного суду м.Львова від 08.11.17 у справі №465/2232/17,постановою апеляційного суду Львівської обл. від 19.06.18 та постановою ВС від 20.11.19,згідно якої зазначено,що якщо житло не відповідає встановленим законодавством нормам,то позивачу надано можливість перебувати на обліку військовослужбовців,які потребують поліпшення житлових умов,з часу отримання квартири,яка не відповідає за своєю площею нормам забезпечення житловою площею на кожного члена сім`ї. Позивачем та членами його сім`ї не реалізовано право власності на нерухоме майно, вказану квартиру вони не приватизовували.Враховуючи,що він був забезпечений житлом 08.11.2001, не набув на це житло права власності, 23.06.20 він звернувся до відповідача та Департаменту житлового господарства та інфраструктури щодо зарахування його на квартирний облік громадян,потребуючих поліпшення житлових умов з 8.11.2001, що відповідає позиції Верховного Суду.Згідно ст.12 ЗУ`Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» право на забезпечення житловими приміщеннями є однією із гарантій соціального захисту військовослужбовців.Просить визнати його та членів його сім`ї право перебувати на на квартирному обліку за місцем попередньої роботи ,у зв`язку з виходом на пенсію,зобов`язати в/ч НОМЕР_1 в особі житлово-побутової комісії зарахувати їх на квартирний облік як громадян,потребуючих поліпшення житлових умов на загальних підставах, з 08.11.2001р.
Суддею Франківського районного суду м. Львова 24.12.2020 року відкрито провадження по справі та запропоновано відповідачеві протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження подати письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи заперечень.
Відповідач подав відзив на позов,який надійшов на адресу суду 01.02.2021 року, в якому проти позову заперечив посилаючись на те, що ОСОБА_2 проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 з 24.03.2009р.,до цього з 1.06.93 по 15.09.2004 проходив службу у в/ч НОМЕР_3 та перебував на квартирному обліку з 30.12.98.8.11.2001 позивачу на склад сім`ї виділено службову квартиру,яку позивач погодився отримати, сім`я позивача зареєстрована з 18.03.2003 та з моменту реєстрації у них виникло право на покращення житлових умов .Позивач мав право у 2009р звернутись для зарахування на квартирний облік для покращення житлових умов за місцем служби, однак не скористався цим правом. Крім того,у військовій частині НОМЕР_1 проходить службу його донька та зять,які мають право самостійно перебувати на квартирному обліку як окрема сім`я,але жодних заяв з цього приводу не подавали. Просить у задоволенні позову відмовити.
15.03.2021 представником позивача подано відповідь на відзив, у якій зазначено, що заперечення відповідачем позову не грунтується на жодних доказах, просить вважати доводи ,наведені у відзиві на позов юридично неспроможними.
22.03.2021 на адресу суду надійшли заперечення представника відповідача про те, що оскільки позивач звернувся щодо зарахування його на квартирний облік громадян ,потребуючих поліпшення житлових умов ,коли вже був звільнений з військової служби, він може реалізувати своє право на поліпшення житлових умов за місцем проживання у виконавчому комітеті місцевої ради,а не за колишнім місцем служби, до якого він вже не мав ніякого відношення на момент звернення .Управлінням житлового господарства Департаменту житлового господарства ЛМР від 23.07.20 було безпідставно скеровано звернення ОСОБА_2 для розгляду по суті до військової частини НОМЕР_1 , без врахування того,що його законно знято з квартирного обліку у військовій частині,що підтверджено рішеннями судів.У зв`язку з цим позивач 11.09.20 повторно звернувся до Департаменту житлового господарства,який листом від 5.10.20 повідомив позивача про необхідність подання низки документів для взяття на квартирний облік.
Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 08.09. 2021 року закрито підготовче провадження і вказану справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 16.11.2021.
Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю, пояснення надав аналогічні, викладеним в позовній заяві. Просить позов задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача в судових засіданнях надав пояснення, згідно яких позовні вимоги заперечив, просить відмовити у задоволенні позову з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву від 01.02.2021 року.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав клопотання про розгляд справи у її відсутності. При винесенні рішення у справі, покладається на розсуд суду.
Заслухавши пояснення участків судового провадження, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Згідно з абзацом 1 частини першої статті 12 Закону України« Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до абзацу 3 частини першої статті 12 цього Закону військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.
На виконання приписів вищевказаної статті постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03 серпня 2006 року затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.
Даний Порядок визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях після звільнення та членів їх сімей (п.1 Порядку).
Пункотом 3 передбачено , що забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.
Питання, пов`язані із забезпеченням житлом військовослужбовців, вирішуються за місцем перебування їх на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов (п.6 Порядку).
Згідно п.22,23,24 Порядку , облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов , ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах. Для зарахування на облік військовослужбовець подає рапорт на ім`я безпосереднього командира (начальника). Військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини.
Як вбачається з п.1.4 Інструкції з організації забезпечення, надання військовослужбовцям Національної гвардії України та членам їх сімей житлових приміщень, забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла
новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб житла, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла. Житлові приміщення надаються військовослужбовцям у межах норм, установлених законодавством.
З метою дотримання вимог чинного законодавства при веденні обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, розподілу та використання житлової площі у військових частинах, як передбачено п.3.3 Інструкції з організації забезпечення, надання військовослужбовцям Національної гвардії України та членам їх сімей житлових приміщень, за наказом командира військової частини утворюються житлово-побутові комісії .
На житлово-побутові комісії, згідно п.3.4 Інструкції, покладаються:
3.4.1. Розгляд питань щодо зарахування або зняття військовослужбовців з квартирного обліку.
3.4.2. Унесення змін до облікових справ військовослужбовців.
3.4.3. Розподіл житлової площі, яка надійшла від Головного управління Національної гвардії України, між військовослужбовцям, що перебувають на квартирному обліку у військовій частині.
3.4.4. Надання пропозицій командирові військової частини щодо надання службової житлової площі військовослужбовцям військової частини.
3.4.5. Розгляд клопотань військовослужбовців військової частини щодо приватизації житлової площі.
НОМЕР_4 . Надання пропозицій до Головного управління Національної гвардії України щодо включення (виключення) житлових приміщень із числа службових.
Як встановлено в ході судового розгляду, позивач є учасником бойових дій, з 1993 року по 2004 рік проходив військову службу в військовій частині НОМЕР_5 .
Згідно розпорядження Личаківської райадміністрації м.Львова від 30 грудня 1998 року №1326 ОСОБА_2 разом із сім"єю зарахований на квартирний облік у військовій частині НОМЕР_2 .
У 2001 році на склад сім`ї позивач у справі ,його дружина ОСОБА_3 , донька ОСОБА_4 , донька ОСОБА_5 отримали службову квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , без зняття з квартирного обліку у в/ч НОМЕР_5 . Зазначена квартира складається з двох житлових кімнат площею 27,80 кв.м,яка наказом департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради №119 від 26.03.2012 вилучена з обліку службових та ОСОБА_2 визнано основним квартиронаймачем.
20.09. 2004 ОСОБА_2 був звільнений з військової служби в запас Збройних Сил України,у зв`язку із скороченням штатів .
Наказом в/ч НОМЕР_1 від 25 березня 2009 року №69 ОСОБА_2 зарахований в списки військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення для подальшого проходження військової служби.
17 серпня 2012 року рішенням Житлово-побутової комісії в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 був зарахований на квартирний облік зі складом сім`ї - 4 особи із збереженням часу перебування на квартирному обліку у в/ч НОМЕР_5 , тобто з 30.12.1998 .
Згідно витягу з протоколу №44 засідання житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 від 31.03.17 ОСОБА_2 ,з родиною знято з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 ,як такого ,що немає право перебувати на квартирному обліку у військовій частині з 30.12.1998 (пп.5 п.26 постанови №470 від 11.12.1984 «Правил обліку громадян…»),оскільки,при зарахуванні на квартирний облік комісія не зауважила,що ОСОБА_6 не проходив службу у військах з 2004р.по 2009р.і не перейшов в іншу організацію,а був звільнений.
Як вбачається з витягу з наказу командира в/ч4114 №103 від 10.05.18 ОСОБА_2 виключений зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення в запас за станом здоров`я.
23.06.20 ОСОБА_2 звернувся до Департаменту житлового господарства ЛМР із заявою про зарахування його з членами сім`ї на квартирний облік до виконавчого комітету за місцем проживання як осіб,які потребують поліпшення житлових умов, з 08.11.2001.
Дана заява управлінням житлового господарства перенаправлена у військову частину НОМЕР_1 для розгляду по суті.
У зв`язку з чим позивач 11.09.20 із заявою про зарахування його на квартирний облік звернувся до Департаменту житлового господарства ЛМР повторно.
У відповідь на вказане звернення управлінням житлового господарства Департаменту житлового господарства ЛМР 5.10.20 позивача повідомлено про необхідність надання ряду документів для взяття на квартирний облік,а також про відсутність правових підстав для зарахування на квартирний облік з 2001року.
Постановою апеляційного суду Львівської області від 19.06.18 скасовано рішення Франківського районного суду м.Львова від 08.11.17,яким визнано незаконним рішення житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 від 31.03.17 в частині зняття ОСОБА_2 з квартирного обліку та в задоволені позову відмовлено.Дана постанова в цій частині залишена без змін постановою Верховного Суду від 20.11.19.
У вказаній постанові Верховного Суду зазначено,що якщо надане житлове приміщення не відповідає встановленим законом нормам,то позивачу надано можливість перебувати на обліку військовослужбовців,які потребують поліпшення житлових умов.Оскільки,позивач вже отримав житло,тому має право лише на поліпшення житлових умов,яке у нього виникло з часу отримання квартири,яка не відповідала за своєю площею нормам забезпечення житловою площею на кожного члена сім`ї.
Відповідно до ч.4 ст.81 ЦПК України,обставини,встановлені рішенням суду,що набрало законної сили,не доказуються при розгляді іншої справи,в якій беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлено ці обставини,якщо інше не встановлено законом.
Отже, у позивача з часу отримання квартири,яка не відповідала за своєю площею нормам забезпечення житловою площею на кожного члена сім`ї , виникло право на поліпшення житлових умов.Однак вказане право він раніше не реалізував і лише 23.06.20 ОСОБА_2 звернувся до Департаменту житлового господарства ЛМР із заявою про зарахування його з членами сім`ї на квартирний облік до виконавчого комітету за місцем проживання як осіб,які потребують поліпшення житлових умов.
Відповідно доп.8 Правил обліку громадян,які потребують поліпшення житлових умов, квартирний облік здійснюється, як правило, за місцем проживання громадян у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів. Облік громадян, які працюють на підприємствах, в установах,організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і в виконавчому комітеті Ради народних депутатів за місцем проживання. Згідно п.26 Правил громадяни перебувають на квартирному обліку до одержання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених у цьому пункті.
Пунктом 29 Правил обліку громадян,які потребують поліпшення житлових умов передбачено,що право громадянина перебувати на квартирному обліку за місцем попередньої роботи зберігається у певних випадках, в тому числі, виходу на пенсію.
З аналізу даної норми вбачається,що право перебування на квартирному обліку за місцем попередньої роботи у разі виходу на пенсію лише зберігається, тобто особа до звільнення на пенсію вже мала бути зарахована на квартирний облік. Правила обліку громадян,які потребують поліпшення житлових умов не містять положень щодо взяття на квартирний облік за місцем праці осіб, які вже звільнені і не працюють в даному підприємстві чи установі на момент подання заяви про зарахування на обліку.
Разом з тим, судом встановлено,що рішенням житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 від 31.03.17 ОСОБА_2 із сім`єю був знятий з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 , а на час звернення до суду з позовом звільнений з військової частини в запас за станом здоров`я.Крім того,будучи військовослужбовцем військової НОМЕР_6 , до військової частини з питання зарахування на квартирний облік як особи,що потребує поліпшення житлових умов ,не звертався.
За наведених обставин, відсутні підстави щодо перебування його на квартирному обліку за місцем попередньої роботи,у зв`язку з виходом на пенсію та зобов`язання військової частини зарахувати його на квартирний облік,як громадян,потребуючих поліпшення житлових умов,з 08.11.2001.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку,що позов безпідставний та до задоволення не підлягає.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі відмови в позові-на позивача.
З посвідчення серія НОМЕР_7 , виданого 22.04.2015, вбачається, що ОСОБА_2 являється учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України.
Згідно п.13 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. Таким чином, судові витрати компенсуються за рахунок держави.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 80, 89, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-
ухвалив:
у задоволенні позову ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, третя особа на стороні відповідача Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради про визнання права перебувати на квартирному обліку за місцем попередньої роботи та зобов`язання зарахувати його та членів сім`ї на квартирний облік як громадян,потребуючих поліпшення житлових умов, на загальних підставах, з 08.11.2001- відмовити.
Сторони у справі:
позивач: ОСОБА_2 , прож. АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_8
відповідач: Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_9 .
Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 22.02.2022 року.

Суддя Мартьянова С.М.