Справа № 346/3750/22
Провадження № 2/346/1446/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі головуючого судді Калинюка О.П.

з участю секретаря Рокіщук Н.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Отинійська селищна рада Коломийського району Івано-Франківської області (далі - Отинійська селищна рада), приватний нотаріус Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Сахро Григорій Федорович, про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять земельна ділянка, призначена для ведення особистого селянського господарства, що розташована в АДРЕСА_1 , та земельна частка (пай) розміром 23,95 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі.

За життя ОСОБА_3 залишив заповіт, яким все своє майно заповів позивачу. У визначений законом строк вона не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого вищевказаним приватним нотаріусом у видачі свідоцтв про право на вказану спадщину.

Проте, позивач вважає, що вона фактично прийняла спадщину після смерті свого батька, оскільки на день його смерті постійно проживала разом з ним за адресою реєстрації ї ї місця проживання, що в АДРЕСА_2 , та здійснювала за ним догляд.

Тому позивач просить суд встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем на момент його смерті за вказаною адресою, оскільки даний факт має юридичне значення та у відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України надасть їй змогу реалізувати свої права як спадкоємиці.

В судове засідання позивач не з`явилася, 13.10.2022 року вона, а 18.10.2022 року її представник, адвокат Боднарчук С.Я. подали до суду письмові заяви відповідно, в яких вказують, що заявлені вимоги підтримують та просять розгляд справи проводити у їх відсутності (а.с.35, 33).

Відповідач в судове засідання не з`явилася, 13.10.2022 року подала заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без її участі (а.с.34).

Представник Отинійської селищної ради Савчук О.І. в судове засідання не з`явився, 13.10.2022 року подав заяву про розгляд справи без його участі, а також про відсутність заперечень щодо задоволення позовних вимог (а.с.36).

Приватний нотаріус Сахро Г.Ф. в судове засідання не з`явився, 26.10.2022 року подав заяву про розгляд справи без його участі, а також про відсутність заперечень щодо задоволення цієї заяви (а.с. 44).

В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи і оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.

Згідно з даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 95 років в смт. Отинії Коломийського району Івано-Франківської області, про що 22.03.2016 року зроблено актовий запис №10 (а.с.12).

В довідці виконавчого комітету Угорницького старостинського округу Отинійської селищної ради, виданій 09.08.2022 р. за №570, зазначено, що ОСОБА_3 за життя належали вищевказані земельні ділянки відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 856474 та сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ІФ №0079022), яка перебуває в колективній власності АПФ Відродження відповідно.

На день смерті ОСОБА_3 разом з ним проживали та було зареєстроване місце проживання: його онуки- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; чоловіка онуки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; правнука - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; правнуки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 16, 18).

Згідно з даними заповіту, посвідченого секретарем Марковецької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області Буртик М.В. 23.03.1994 р., зареєстрованого в реєстрі за №3, ОСОБА_3 все своє майно та належні йому права заповів ОСОБА_1 , тобто позивачу (а.с.20).

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст. 1223 цього Кодексу передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ч.1 ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з пунктом 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом від 03 березня 2004 № 20/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за № 283/8882, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулася до вищевказаного приватного нотаріуса після спливу шестимісячного строку, в зв`язку з чим постановою цього нотаріуса від 18.08.2022 року. № 94/02-31 заявниці відмовлено у видачі свідоцтв про право на вказані об`єкти спадкового майна, оскільки місце проживання позивача не було зареєстроване разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також у зв`язку з тим, що позивач не звернулася із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний термін після її відкриття (а.с. 14).

Відповідно до даних довідки, виданої виконкомом Отинійської селищної ради 08.08.2022 року №1236, місце проживання позивача зареєстроване в АДРЕСА_2 . Її батько ОСОБА_3 до дня смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживав без реєстрації місця проживання за вказаною адресою (а.с.15).

Факт вказаного проживання спадкодавця ОСОБА_3 до дня його смерті за адресою проживання його дочки, тобто позивача, стверджується також даними акту про обстеження матеріально-побутових умов, складеного 08.08.2022 року комісією Отинійської селищної ради (а.с.19).

На підставі досліджених доказів суд доходить висновку, що позивач не змогла належним чином підтвердити нотаріусу своє постійне проживання разом з ОСОБА_3 , місце проживання якого було зареєстроване в АДРЕСА_3 .

Згідно зі ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Взявши до уваги положення наведеної норми цього Закону, Верховний Суд в постанові від 04.07.2018 р. в справі № 404/2163/16-ц вказав, що відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені частиною третьою статті 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.

При цьому суд також бере до уваги, що відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі навдених доказів суд дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст.206, 263-265, 268, 273, 315, 319, 352-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживнаня якої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , разом з її батьком ОСОБА_3 , на момент його смерті, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_7 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25.11.2022 року.

Суддя Калинюк О. П.