Справа №461/5779/22
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 листопада 2022 року Галицький районний суд м.Львова
у складі: головуючого судді Волоско І.Р.,
секретар судового засідання Євтушенко В.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом.
В обґрунтування позову покликається на те, що вона є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Окрім того, у вказаній квартирі зареєстрований її син - ОСОБА_2 . Відповідач тривалий час у квартирі не проживає та не з`являється за місцем реєстрації, однак по даний час залишається зареєстрованим цій квартирі. Реєстрація відповідача у даній квартирі породжує численні незручності, зокрема необхідність у більшому розмірі сплачувати комунальні послуги, та створює перешкоди у реалізації права приватної власності на квартиру в частині володіння, користування та розпорядження належним майном.
Учасники в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча належно були повідомлені про час та місце слухання справи, а тому згідно ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у їх відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.
Позивач ОСОБА_1 подала до суду клопотання про слухання справи за її відсутності, позов підтримує повністю, просить задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 подав до суду клопотання про слухання справи за його відсутності. Зазначив, що позов визнає повністю, не заперечує щодо задоволення.
Перевіривши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.
Судом встановлено що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру.
Разом з позивачем в квартирі зареєстрований її син - ОСОБА_2 .
Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 тривалий час у квартирі не проживає та не з`являється за місцем реєстрації, що підтверджується актом про непроживання за підписами сусідів від 26.10.2022 року.
Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців.
Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлений строк, провадиться у судовому порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач протягом тривалого часу у квартирі АДРЕСА_2 не проживає, не сплачує комунальні послуги та не має особистих речей.
Дані обставини справи стверджуються матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об`єктивності.
Окім того, суд бере до уваги, що положення ч. 1 ст. 206 ЦПК України, згідно якого відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд вважає, що реєстрація відповідача у зазначеній квартирі, який фактично там не проживає, перешкоджає позивачу у реалізації своїх житлових прав, створює труднощі в оплаті за житлово-комунальні послуги, відтак задоволення судом позову у цілому відновить порушене право позивача на повноцінне користування житлом.
Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна вимога про визнання особи такою, що втратила право на користування квартирою, знайшла своє ствердження під час розгляду справи, а тому підлягає до задоволення.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 18, 81, 89, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, ст. 71, 72 ЖК України, суд, -
Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) таким, що втратив право користування житлом за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,4 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Р.Волоско