Провадження № 2-о/325/11/2022
Справа № 325/108/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Діденко Є.В., за участю секретаря Краснової Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Приазовське Запорізької області, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Приазовський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території,

ВСТАНОВИВ:

заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1.

В обґрунтування вимог в заяві зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заявник є родичем померлого - онук по лінії споріднення батька - єдиний спадкоємець, що має бажання прийняти спадщину, яка відкрилася після померлого ОСОБА_3 . Син померлого, батько заявника, проживає на непідконтрольній території Донецької області та не має наміру реалізувати свої права на спадщину. Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085 ( в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2020 року № 1125-р), село Митьково-Качкарі Новоазовського району Донецької області віднесено до зазначеного переліку. В зв`язку з цим, спадкоємець померлого не може отримати свідоцтво про смерть померлого та реалізувати свої права на спадщину, оскільки Новоазовський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління Міністерства юстиції України в Донецькій області тимчасово не здійснює свої повноваження.

Ухвалою судді від 01.02.2022 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду на 21.02.2022; відповідно до ч.1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» розміщено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик в судове засідання заінтересованої особи ОСОБА_2 , який проживає в Новоазовському району Донецької області. У відкритті провадження в частині зобов`язання скласти актовий запис про смерть та зобов`язання видати свідоцтво про смерть відмовлено.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, електронною поштою надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, судова повістка направлялась йому за адресою місця проживання, вказаною в матеріалах справи і була повернута підприємством поштового зв`язку через зупинення приймання поштових відправлень на непідконтрольну територію. Оголошення про виклик розміщувалось на офіційному сайті судової влади.

Представник заінтересованої особи Приазовський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не прибув, про причини неявки не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся завчасно, виходячи з вимог ст. 317 ЦПК України щодо невідкладного розгляду даної справи.

Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з такого.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Із досліджених судом письмових доказів встановлено наступне.

Згідно копії паспорта заявника серії НОМЕР_1 , виданого 23 лютого 2016 року Орджонікідзевським РВ в м. Маріуполі ГУ ДМС України в Донецькій області, ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі М-Качкарі Новоазовського району Донецької області. Його місце проживання зареєстроване з 23.02.2007 року за адресою: АДРЕСА_1 . Його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії НОМЕР_2 від 15.03.1991 року.

Також, згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Новоазовським відділом РАЦС Донецької області 20.03.1976, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. М-Качкарі Новоазовського району Донецької області. Його батьками вказані ОСОБА_3 і ОСОБА_5 .

Таким чином, наведеними доказами підтверджено факт родинних відносин між заявником та померлим.

03 жовтня 2021 року в АДРЕСА_1 так званим відділом РАЦС Новоазовського районного управління юстиції Міністерства юстиції на бланку так званої «Донецької Народної Республіки» видано свідоцтво про смерть НОМЕР_4 ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 83 років.

Згідно Лікарського свідоцтва про смерть № 49 Новоазовської центральної районної лікарні, виданого 03.10.221 року на бланку так званої «Донецької Народної Республіки», ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Причиною смерті є хронічна обструктивна хвороба легень: хронічний обструктивний бронхіт.

На підставі п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Суд керується також положеннями ч. 1 ст. 317 ЦПК України, якою визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Даючи оцінку допустимості доказів - документів, виданих на тимчасово окупованій території України, суд керується частиною 2 статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також статтею 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", норми якого стосуються тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Однак, враховуючи те, що Верховною Радою України не визначений чіткий та вичерпний перелік назв населених пунктів Донецької області, які визнаються тимчасово окупованою територією України та те, що норми статті 317 ЦПК України спрямовані на забезпечення прав осіб, які проживають на території, де не здійснюють діяльність органи державної реєстрації актів цивільного стану, суд керується тим, що тимчасово окуповані населені пункти визначені розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення", серед яких є с. Митьково-Качкарі Новоазовського району Донецької області.

Разом із тим, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСЛП), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.

Тому, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, Молдови та Росії де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

Відтак, суд як виняток приймає до уваги дані про смерть (дату, місце) які зазначені у вищенаведених документах, виданих на окупованій території.

Таким чином, на переконання суду, дослідженими у справі доказами доведено факт смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1, та підтверджено неможливість реєстрації такого факту в органах реєстрації актів цивільного стану України, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню.

Встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території має юридичне значення для заявника, оскільки необхідне йому для отримання оформлення спадщини після смерті дідуся.

Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 263-265, 268, 315-319 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Приазовський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1, Україна.

Рішення суду підлягає негайному виконанню та його оскарження не зупиняє виконання рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення складено і підписано 21 лютого 2022 року.

Суддя Є.В. Діденко