Провадження № 2/638/2678/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Щепіхіної В. В,,

за участю секретаря - Рєзніка І. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

16.09.2021 позивач ОСОБА_1 звернулася до Дзержинського районного суд м. Харкова із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 27 жовтня 2007 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації цивільного стану по м. Харкову №2 Харківського міського управління юстиції. Під час шлюбу у подружжя народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає разом з позивачем. Позивач посилається на те, що спільне життя не склалося, так як сторони мають різні погляди на реалізацію сімейних прав та виконання сімейних обов`язків, ведення спільного домашнього господарства. Додатково зазначає, що останні чотири роки вона та відповідач фактично не мешкають разом. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження сім`ї неможливе, просить шлюб розірвати та стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Також зазначила, що майновий спір про поділ майна відсутній.

Ухвалою суду від 01.12.2021 відкрито провадження в даній цивільній справі та прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник позивача адвокат - Сичов А. Ю. надіслав до суду заяву, в якій просить суд проводити розгляд без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Також, представник позивача надав до суду заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої зазначив розмір стягнення аліментів, а саме: одна четверта частина від заробітку (доходу).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Через канцелярію суду надав заяви, в якій позовні вимоги та уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив суд справу розглянути без його участі.

На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, доходить висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрували шлюб 27 жовтня 2007 року, про що Відділом реєстрації цивільного стану по м. Харкову №2 Харківського міського управління юстиції зроблений відповідний актовий запис № 1868. Після реєстрації шлюбу прізвище позивача - " ОСОБА_4 ". Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 27 жовтня 2007 року.

Під час шлюбу народилася у подружжя донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції зроблений відповідний запис за №301. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 від 30 березня 2010 року. Згідно якого батьком дитини зазначений ОСОБА_2 , а мати ОСОБА_1 .

Відповідно до статей 21, 24 Сімейного кодексу України (надалі СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Конституцією гарантовано, що кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно з положеннями статті 104 СК України однією з підстав припинення шлюбу є його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Частиною 3 статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

В статті 112 СК України та пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.

Згідно з положеннями статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки.

Позивач свої вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовує тим, що на момент звернення до суду спільного господарства з відповідачем не веде, не проживає однією сім`єю та не пов`язана з ним спільним побутом. Переконана у відсутності сенсу в підтриманні сімейних відносин, оскільки вважає неможливим подальше спільне проживання з відповідачем.

Відповідач в цій частині підтримав позовні вимоги в повному обсязі та надав згоду на розірвання шлюбу, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що він також не вважає за можливе подальше збереження сім`ї. Обставин, які б свідчили, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, судом не встановлено.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що позов в частині розірвання шлюбу обґрунтований та підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, позивач наполягає на розірванні шлюбу, примирення не можливе, отже, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до п.п. 15, 17 Постанови Пленуму «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, у відповідності із статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст. 198, 199 СК України, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (статті 183 цього кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Згідно статі 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до статті 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення

При цьому, згідно з частиною 2 статті 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Даних про наявність у відповідача нерухомого майна, будь-яких інших джерел доходу матеріли справи не містять. Разом з тим, суд враховує і ту обставину, що відповідач є здоровою, працездатною молодою особою, даних про наявність обмежень за станом здоров`я не має, дані про наявність на його утриманні інших непрацездатних осіб також відсутні.

Отже, приймаючи до уваги як рівень прожиткового мінімуму дитини, на утримання якої стягуються аліменти, матеріальне становище дитини та її матері, з якою дитина проживає, та стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, зважаючи на батьківський обов`язок відповідача по утриманню дитини до її повноліття, враховуючи інтереси останньої, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 16.09.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, адже такий розмір аліментів буде справедливим та розумним.

Аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви частина 1 статті 79 СК України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання судового рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач позовні вимоги в частині стягнення аліментів з урахуванням їх уточнення підтримав в повному обсязі, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що він підтверджує факт проживання доньки разом з позивачкою і те, що вона знаходиться на її утриманні.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що позов в частині стягнення аліментів на користь позивача задля утримання неповнолітньої дитини обґрунтований та також підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Судом встановлено, що понесені позивачкою судові витрати становлять 908 грн за позовну вимогу про розірвання шлюбу.

У зв`язку із викладеним, враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги повністю, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету суму сплаченого судового збору в розмірі 454 грн. (50% від загального розміру судового збору).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України«Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору позивачі у справах про стягнення аліментів. Отже, позивачка звільнена від сплати судового збору у розмірі 908,00 грн. за позовну вимогу про стягнення аліментів. Так у зв`язку з тим, що відповідач також визнав позовні вимоги в частині стгнення аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн. (50% від загального розміру судового збору).

Щодо, стягнення витрат на правничу допомогу, суд після дослідження матеріалів справи встановив, що жодного доказу чи підтвердження цих витрат представник позивача не надав, тому в цій частини необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.21,112, 180-185 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12,13,63,265 76-81,141,206, 264 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 27 жовтня 2007 року, Відділом реєстрації цивільного стану по м. Харкову №2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1868.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 16 вересня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Харкова (адреса: м. Харків, код ЄДРПОУ 37999654) повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого за квитанцією № 90780 від 16.09.2021 року на суму 908 грн., тобто у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Щепіхіна