КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження № 22-ц/824/677/2022 Доповідач Заришняк Г.М
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Кулікової С.В., Рубан С.М.

при секретарі - Діденку А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 липня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у встановленні паркану та знесення частини паркану,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у встановленні паркану та знесення частини паркану.

В обґрунтування позову вказувала, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою Київською державною нотаріальною конторою 03.06.1997 року, зареєстрованого в реєстрі під № 6-1692, їй належить Ѕ частина вказаного будинку, інша Ѕ частина вказаного будинку та 1/2 частина земельної ділянки належать їй на підставі рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 18.12.2008 року. Ще 1/2 частина земельної ділянки належить позивачу на підставі державного акту на право власності на землю, виданого 25.01.2001 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 79-2-01062.

За свідоцтвом про право власності від 05.03.2014 року, індексний номер 18599986 позивач набула право власності на частину земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,02 га кадастровий номер :79:175:0043 з цільовим призначенням - для ведення індивідуального садівництва.

Житловий будинок знаходиться на земельній ділянці загальною площею 0,0908 за кадастровим номером 79175019.

Позивач вказувала, що суміжним власником земельної ділянки з належною їй земельною ділянкою відповідно до літер з «Б» до «В» та від «В» до «Г» згідно з планом зовнішніх меж є відповідач ОСОБА_1 .

На вказаній частині спільної межі відповідачка встановила паркан з порушенням визначених зовнішніх меж, чим фактично відрізала від належної позивачці земельної ділянки її частину вздовж літер «Б» та «В». Паркан ОСОБА_1 встановила впритул до належної ОСОБА_2 надвірної споруди, а саме сараю літ. «Б», до якої вона не має доступу для обслуговування, як це передбачено межею, встановленою державними актами, хоча між парканом та будівлею передбачений прохід.

Також зазначала, що ОСОБА_1 самовільно встановила паркан вздовж земельної ділянки позивача між літерами «Г» та «Д» згідно плану зовнішніх меж, де межа проходить між земельною ділянкою позивача та міськими землями, не наданими у власність чи користування. Паркан відповідачем встановлений також з порушенням права власності позивача на землю, оскільки фактично він проходить по території її земельної ділянки, частина якої відрізана від її земельної ділянки.

Посилаючись на викладене, просила задовольнити позов та усунути перешкоди у володінні належною їй земельною ділянкою АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_1 знести паркан, встановлений між земельними ділянками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , та зобов`язати ОСОБА_1 не чинити перешкоди у встановленні нею паркану між земельними ділянками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 24 липня 2018 року позов задоволено.

Усунено перешкоди у володінні належної ОСОБА_2 земельної ділянки АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_1 знести паркан встановлений між земельними ділянками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Зобов`язано ОСОБА_1 , не чинити перешкоди у встановленні ОСОБА_2 паркану між земельними ділянками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 5 243 грн. 60 коп.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09 вересня 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд вказаного заочного рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та постановити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 залишити без задоволення

У поданому відзиві представник позивачки просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване заочне рішення - без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Від адвоката Герасько Л.Ю., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , надійшла заява про відкладення розгляду даної справи через зайнятість її у кримінальному проваджені у Голосіївському районному суді м. Києва в якості адвоката Саленка О.О., однак доказів на підтвердження вказаної обставини адвокат не надала, в зв`язку з чим колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачки ОСОБА_1 та її адвоката Герасько Л.Ю.

Від представника позивачки ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи до закінчення бойових дій, в зв`язку з тим, що він з 24 лютого 2022 року мобілізований до Збройних Сил України, а тому не має можливості з`явитись до суду, що підтверджується довідкою №986 від 15 березня 2022 року, а також витягом із наказу військового комісара Деснянського районного у м. Києві територіального центру комплектування та соціальної підтримки (по стройовій частині) №20 від 24 лютого 2022 року.

Разом з тим, дана справа в провадженні суду першої інстанції перебувала з липня 2015 р., в провадженні апеляційного суду знаходиться з жовтня 2021 р. й неодноразово призначалася до розгляду на: 25.11.2021 р., 20.01.2022 р., 15.02.2022 р., 22.03.2022 р., 21.06.2022 р. та її розгляд переносився з різних причин.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 20 січня 2022 року представник позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3 надав пояснення по суті спору, заперечував проти апеляційної скарги відповідачки та просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване заочне рішення - без змін, як таке, що відповідає вимогам закону.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду справи і вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі зібраних у справі доказів.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину за законом 03 червня 2007 року ОСОБА_2 на праві власності належить 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1 .

Заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 18 грудня 2018 року у справі № 2-5080/08 визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку та 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0454 га. за адресою АДРЕСА_1 .

З Державного акту серія ІІІ-КВ № 121974, виданого ОСОБА_2 , слідує, що на праві приватної власності останній належить 1/2 частини земельної ділянки площею 0,0908 га, за адресою АДРЕСА_1 , також, з вказаного акту вбачається, що власником суміжної земельної ділянки з земельною ділянкою позивача є відповідач ОСОБА_1 .

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Згідно із частиною другою статті 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини другої, пунктів б), г), д) частини третьої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; застосування інших, передбачених законом, способів.

За правилом частин першої, шостої, сьомої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Гарантії незалежності судового експерта та правильності його висновку встановлені Законом України «Про судову експертизу».

З матеріалів справи слідує, що ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 21.12.2016 року призначено у даній цивільній справі судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступне питання: Чи відповідає межа, по якій встановлений паркан між земельними ділянками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 межі між зазначеними земельними ділянками, яка встановлена Державним актом на право приватної власності на землю серія ІІІ-КВ № 121974, виданим 25 січня 2001 року ОСОБА_2 ?

З висновку експерта №45/15-16-17 від 19.12.2017 року за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи вбачається, що встановлений паркан між земельними ділянками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 не відповідає межі між зазначеними земельними ділянками, яка встановлена Державним актом на право приватної власності на землю серія ПІ-КВ № 121974, виданим 25 січня 2001 року ОСОБА_2 .

Існуюче цегляне огородження частково побудовано за встановленою межею для спірних земельних ділянок на території земельної ділянки кадастровий номер 8 000 000 000:79:175:0019, власником якої є ОСОБА_2 .Площа, яку займає цегляний паркан,має розмір 3,05 м та заходить на територію від 0,15 м до 0,40 м.

Існуюче дерев`яне огородження повністю побудовано за встановленою межею для спірних земельних ділянок на території земельної ділянки кадастровий номер 8 000 000 000:79:175:0019, власник якої є ОСОБА_2 , площу яку займає цегляне огородження має розмір 2,24 м та заходить на територію від 0,15 м до 0,36 м.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

На підставі ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 103 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

Враховуючи наведене, а також виходячи з висновку експерта №45/15-16-17 від 19.12.2017 року, колегія суддів вважає, що порушення прав позивачки, як власника земельної ділянки, полягає встановленні відповідачкою дерев`яного огородження, яке було повністю побудовано за встановленою межею для спірних земельних ділянок на території земельної ділянки власником якої є ОСОБА_2 , площу яку займає огородження має розмір 2,24 м та заходить на територію від 0,15 м до 0,36 м, та у встановленні цегляного огородження, яке частково побудовано за встановленою межею для спірних земельних ділянок на території земельної ділянки ОСОБА_2 . Площа, яку займає цегляний паркан, має розмір 3,05 м та заходить на територію позивачки від 0,15 м до 0,40 м.

За таких обставин, позов ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню шляхом усунення перешкоди у володінні належною ОСОБА_2 земельною ділянкою АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_1 знести паркан, встановлений між земельними ділянками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , в частині, що знаходиться на території земельної ділянки (кадастровий номер земельної ділянки 8 000 000 000:79:175:0019), власником якої є ОСОБА_2 , в межах, встановлених у висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 19 грудня 2017 року №45/15-16-17.

Відповідачку ОСОБА_1 належить зобов`язати не чинити перешкоди у встановленні ОСОБА_2 паркану між земельними ділянками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , за межею, встановленою Державним актом на право приватної власності на землю, серія ІІІ-КВ №121974, виданим 25 січня 2001 року ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги про те, що судова земельно-технічна експертиза була проведена однобоко і тільки з врахуванням документів, наданих позивачкою по справі, вказаний експертний висновок №45/15-16-17 від 19.12.2017 року не є належним доказом, а також те, що у вказаному висновку зазначено, що між двома суміжними ділянками відсутні межові знаки встановленого зразка, в зв`язку з чим не відомо чим керувався експерт, коли визначав межі між земельними ділянками, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову.

З матеріалів справи слідує, що на виконання клопотання експерта судом першої інстанції було витребувано з Департаменту земельних ресурсів ВО Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) каталоги координат поворотних точок земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1,АДРЕСА_2 (№№79:175:0020, 79:175:0019, 79:175:0043) (а.с.109-112). Також за клопотанням експерта для проведення вказаної експертизи були надані додаткові документи: технічний звіт по топографо-геодезичним роботам на об`єкті: інженерно-геодезичні вишукання забудови земельної ділянки, що розташована по АДРЕСА_1 , для проведення експертизи, виготовлений сертифікованим інженером -геодезістом Манько А.В. у 2017 році.

На топографічному плані у масштабі 1:500, виготовленому сертифікованим інженером - геодезистом Манько А.В. , умовними позначеннями відображено в горизонтальній проекції існуюча територія спірних земельних ділянок по АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 з розміщенням на них існуючих будівель, споруд (господарські будівлі, огорожу, доріжки, благоустрій , садові насадження, тощо). Геодезична прив`язка до місцевості виконувалась в системі координат м. Києва.

Крім того, експерт був попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку.

При цьому, стороною відповідача вказаний експертний висновок належними та допустимими доказами спростований не був. За таких обставин, вказаний висновок сумнівів не викликає, узгоджується із зібраними у справі доказами.

Разом з тим, є слушними доводи апеляційної скарги про те, що відповідачка не була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи.

Так, з матеріалів справи слідує, що ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24 липня 2015року було відкрито провадження у даній справі. Справа призначалась судом першої інстанції неодноразово.

Відповідно до ч.ч.4-6 ст. 128 ЦПК України судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Згідно ч.2 ст. 130 ЦПК України розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

Разом з цим, в матеріалах справи відсутні відомості, які б свідчили про належне повідомлення відповідачки ОСОБА_1 про розгляд даної справи на 24.07.2018 р. Надіслана їй судом повістка повернута поштою без вручення адресату за закінченням терміну (т.1 а.с.205), що є неналежним повідомленням сторони про розгляд справи.

За правилом п.3 ч.3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Враховуючи те, що судом першої інстанції було допущено вказане порушення норм процесуального права, рішення суду підлягає скасуванню з постановлення нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_2 , яким усунути перешкоди у володінні належною ОСОБА_2 земельною ділянкою АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_1 знести паркан, встановлений між земельними ділянками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , в частині, що знаходиться на території земельної ділянки, власником якої є ОСОБА_2 , в межах, встановлених у висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 19 грудня 2017 року №45/15-16-17. Відповідачку ОСОБА_1 необхідно зобов`язати не чинити перешкоди у встановленні ОСОБА_2 паркану між вказаними земельними ділянками.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 5243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково

Заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 липня 2018 року скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у встановленні паркану та знесення частини паркану - задовольнити частково.

Усунути перешкоди у володінні належної ОСОБА_2 земельної ділянки АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_1 знести паркан, встановлений між земельними ділянками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , в частині, що знаходиться на території земельної ділянки ( кадастровий номер 8 000 000 000 :79:175:0019), власником якої є ОСОБА_2 , в межах, встановлених у Висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 19 грудня 2017 року №45/15-16-17.

Зобов`язати ОСОБА_1 не чинити перешкоди у встановленні ОСОБА_2 паркану між земельними ділянками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 ни судові витрати у розмірі 5243 грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскарження до Верховного Суду протягом 30 днів виготовлення повної постанови.

Повний текст постанови виготовлений 07 липня 2022 року.

Головуючий

Судді: