Справа № 442/951/22
Провадження № 2-з/442/3/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2022 р. Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Крамар О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом: накладення арешту на транспортний засіб BMW Х5 2008 року випуску, об`єм двигуна 2993 см.куб., який належить ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) та заборонити його відчуження.

В обґрунтування заяви покликається на те, що вона до пред`явлення позову до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, а саме автомобіля марки BMW Х5 2008 року випуску, об`єм двигуна 2993 см. куб., та автомобіля марки КІА Sportage 2006 року випуску, об`єм двигуна 1991 см. куб., вважає за необхідне вжити заходів забезпечення позову.

Предметом позову буде припинення режиму спільного сумісного майна на автомобіль марки BMW Х5 2008 року випуску, об`єм двигуна 2993 см. куб. та автомобіль марки КІА Sportage 2006 року випуску, об`єм двигуна 1991 см. куб.. Визнання за нею права власності на автомобіль марки КІА Sportage 2006 року випуску, об`єм двигуна 1991 см. куб.. Стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 174340 гривень в рахунок компенсації різниці вартості спільного сумісного майна подружжя.

Враховуючи обставини даної справи, а також небажання відповідача у позасудовому порядку здійснити поділ їхніх автомобілів, вважає, що правомірно передбачає, що відповідач буде приховувати належне їм майно, зокрема автомобіль марки BMW Х5 2008 року випуску, об`єм двигуна 2993 см. куб., який є у його розпорядженні та користуванні.

Крім того, у даній справі буде необхідність у проведені експертизи щодо визначення точної вартості транспортних засобів, задля визначення ціни позову для сплати судового збору, а також стягнення конкретної суми компенсації різниці вартості (автомобілів) спільного сумісного майна подружжя.

Відповідно відсутність обтяження сприятиме вчиненню дій щодо приховування транспортного засобу BMW (відчуження його поки вони фактично ще перебувають у шлюбі, справа про розірвання шлюбу на розгляді у Теребовлянському районному суді Тернопільської області справа №606/2825/21) та інших дій, спрямованих на унеможливлення ні огляду його експертом для оцінки, ні виконання можливого судового рішення про задоволення позову.

Вони з чоловіком не проживають разом вже більше трьох місяців, вона з сином проживає у м.Теребовля Тернопільської області, а отже інформація про стан і знаходження автомобіля BMW їй не відома, лише відомо що чоловік користується ТЗ їздить на роботу, автомобіль КІА Sportage 2006 року випуску, об`єм двигуна 1991 см. куб. є у її користуванні.

В той же час, вважає за необхідне відмітити, що вжиття заходів забезпечення позову жодним чином не порушують прав відповідача та/або третіх осіб на володіння та користування майном, так як заходи забезпечення стосуються виключно права розпорядження майном та майновими правами.

Позивач вважає, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, у неї можуть виникнути додаткові витрати, пов`язані із новими позовами щодо спірного майна, оскільки у разі, якщо до закінчення розгляду цієї справи будуть здійснені нові реєстраційні дії то фактично для відновлення судовим рішенням прав та інтересів необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивачки, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Згідно приписів статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У справі Fogarty v. The United Kingdom (заява 37112/97, рішення від 21.11.2001) (параграфи 33, 34,35) Європейський Суд зазначив, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини, у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відтак метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Враховуючи вищенаведене, вважаю обґрунтованими покликання позивача про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову пред`явленого в майбутньому, обрані заходи забезпечення позову попередять порушення прав позивача, а тому вважаю, що заяву слід задоволити

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст.149-153, 158 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволити.

Накласти арешт на транспортний засіб BMW Х5 2008 року випуску, об`єм двигуна 2993 см. куб., який належить ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) та заборонити його відчуження.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Копію ухвали надіслати в Територіальний сервісний центр ГСЦ МВС у Львівській області (79040, м.Львів, вул.Данила Апостола, 11) та Дрогобицькому відділу Державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (82100, Львівська область, м. Дрогобич, вул. 22 Січня, буд. 43) для негайного виконання.

Роз`яснити учасникам справи їхнє право на звернення до суду із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно ч.13 ст.158 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі: неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу, повернення позовної заяви, відмови у відкритті провадження у справі.

Роз`яснити, що у відповідності до ч.1 ст.159 ЦПК України, у випадку закриття провадження або залишення позовної заяви без розгляду з інших, ніж зазначені у ч.1 ст.155 цього Кодексу підстав або у випадку ухвалення рішення суду щодо повної або часткової відмови у задоволенні позову відповідач або інша особа, чиї права або охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, має право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Заявник (стягувач): ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 , моб.тел.: НОМЕР_3 ).

Відповідач:

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 , моб.тел.: НОМЕР_4 ).

Суддя О.В. Крамар