Провадження № 2/752/4491/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04.02.2022 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

за участі секретаря - Потапенко Д.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в:

позивач звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання як повнолітньої донька ОСОБА_2 .

Відповідно до позовної заяви від 05.11.2021 року, позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 3 500,00 грн щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та досягнення нею 23 років.

Свої позовні вимоги вона обґрунтовує тим, що вона є донькою відповідача. 16.10.2020 шлюб між її батьками було розірвано. У зв`язку з ухиленням батька від її утримання та ненадання матеріальної допомоги у березні 2021 року її матір отримала судовий наказ від 16.03.2021 року про стягнення з відповідача на утримання ОСОБА_3 та її сестри ОСОБА_4 .

Позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 їй виповнилось 18 років, у зв`язку з чим виплата аліментів була припинена, однак позивач є студентом Київського університету культури. Строк навчання триває з 01.09.2021 року по 30.06.2024 року. Вказує, що вартість навчання становить 12 500,00 грн за один семестр, а загалом сума навчання складає 100 000,00 грн. На момент звернення до суду оплату за навчання здійснює мати - ОСОБА_5 , оскільки у позивача відсутній самостійний дохід.

19.11.2021 року на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подання письмового відзиву. Також відповідачем не подано заперечень з приводу розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

На підставі положень ст.274-279 ЦПК України та відсутністю заперечень відповідача, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є донькою відповідача - ОСОБА_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 16.10.2020 р. шлюб між батьками позивача - ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було розірвано.

Після розірвання шлюбу неповнолітня ОСОБА_1 залишилась проживати з матір`ю.

На підставі судового наказу від 22.02.2021 р. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частина заробітку платника , починаючи з 16.02.2021 р. і до досягнення повноліття. . Досягла повноліття ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до Договору №38629 від 17.10.2021 року, що укладений між Київським університетом культури та ОСОБА_1 , виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити підготовку студента за спеціальністю «журналістика», форма навчання - заочна. Строк надання освітньої послуги з 01.09.2021 року по 30.06.2024 року.

Відповідно до умов вказаного договору сума до оплати за семестр становить 12 500,00 грн.

Відповідно до довідки Київського університету культури від 08.11.2021 рок №1626/21 ОСОБА_1 є студентом І курсу, заочної форми навчання, на контрактній основі, Київського університету культури, ІV рівня акредитації.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

За приписами ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ст. 191 СК України).

Аналіз наведених правил дає підстави для висновку, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Як встановлено судом, позивачка ОСОБА_1 після досягнення повноліття продовжує навчатися у навчальному закладі та відповідно потребує матеріальної допомоги.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Згідно з постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду по справі № 308/4214/18, сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Оскільки відповідач є особою працездатного віку, а тому суд вважає, що він може надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, і доказів, які б спростовували дані обставини суду не надані.

Матеріали справи не містять доказів, що позивач має будь-які доходи в зв`язку з чим не потребує допомоги.

Разом з тим, суд вважає, що позивач при зверненні до суду належним чином не обгрунтувала розмір аліментів, які вона просить стягнути з відповідача та не навела обставин, з яких вона виходила, визначаючи розмір аліментів.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що відповідач продовжує сплачувати аліменти ще на одну дитину, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів з відповідача в розмірі 2500 грн, починаючи з моменту звернення до суду (18.11.2021 р.) до закінчення позивачем навчання.

Такий розмір аліментів, на думку суду, є достатнім та таким, що відповідає потребам повнолітньої доньки, а тому суд доходить висновку про задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в порядку п. 3 ч. 1 ст. 141, п. 3 ч. 1 ст. 176, п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України та п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суд вважає за належне стягнути з відповідача в дохід Державного бюджету України судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до суми задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 12, 13, 76-81, 259, 263, 265, 273, 274-279, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) аліменти на її утримання у розмірі 2500,00 грн, щомісячно, починаючи від 18.11.2021 року до закінчення навчання, але не більше ніж до 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 908 гривень 00 копійок.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя