Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8044/20
Номер провадження2-др/711/28/22
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
30 червня 2022 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого - судді:Казидуб О.Г.
при секретарі:Зайцевій О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в м. Черкаси заяву представника ОСОБА_1 адвоката Демиденко А.І. про стягнення витрат на професійну правову допомогу по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним,-
В провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.
14 червня 2022 року Придніпровським районним судом м. Черкаси було винесено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним задоволено.
Даним рішенням, також, встановлено представнику позивача адвокату Демиденко А.І. строк до 20 червня 2022 року, включно, для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат на правничу допомогу.
Представник позивача - адвокат Демиденко А. І. через канцелярію суду надав заяву, в якій зазначив, що просить судове засідання проводити за його відсутності. Також зазначив, що при прийнятті рішення у цьому питанні покладається на розсуд суду.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі. Про день, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином.
Суд, перевіривши письмові матеріали справи, приходить до наступного.
Як вбачається з письмових матеріалів справи, рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 червня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним задоволено, визнано недійсним заповіт ОСОБА_3 від 13.03.2019 року, яким він заповів свою 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 та гараж,що знаходиться в автокооперативі «Маяк» в м. Черкаси ОСОБА_2 .
Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 ч. 3ст. 2 ЦПК України).
Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).
Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Доля цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язані зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою: 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Отже зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги оформлені у встановленомузакономпорядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 20 вересня 2018 року по справі № 751/3840/15-ц.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвокатом Демиденко А. І. надано:
-Розрахунок витрат, пов`язаних з наданням послуг з професійної правничої допомоги у справі 3 711/8044/20, що були понесені позивачем ОСОБА_1 , відповідно до Договору від 16 жовтня 2020 року;
-Квитанцію до прибуткового касового ордеру № б/н від 16.11.2020 року про сплату ОСОБА_1 адвокату Демиденко А.І. 1500 грн.00коп., відповідно до Договору про надання правничої допомоги від 16.10.2020 року;
-Квитанцію до прибуткового касового ордеру № б/н від 15.06.2022 року про сплату ОСОБА_1 адвокату Демиденко А.І. 9000 грн.00коп., відповідно до Договору про надання правничої допомоги від 16.10.2020 року;
-Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серії ЧК № 000827
Також, в заяві про стягнення витрат на професійну правову допомогу адвокатом Демиденко А.І. зазначено, що Договір від 16 жовтня 2020 року знаходиться в матеріалах справи.
Проте, дослідивши матеріали справи, встановлено, що адвокатом Демиденко А.І. не надано суду Договору про надання правової допомоги,укладеного між ним та ОСОБА_1 .
А тому, суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення не підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне винести додаткове рішення по даній справі, яким в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Демиденко А.І. про стягнення витрат на професійну правову допомогу по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним відмовити.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 270 ЦПК України суд, -
В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Демиденко А.І. про стягнення витрат на професійну правову допомогу по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним в і д м о в и т и.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду на протязі 30 днів. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Повний текст додаткового рішення виготовлено 11 липня 2022 року.
Головуючий: О. Г. Казидуб