Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1263/21

10 лютого 2022 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Шишка О. А.,

з участю: секретаря Сіщук Г. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Богородчани в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінфорс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінфорс" (далі - ТзОВ "Фінфорс") звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором №1298697-А від 19 березня 2021 року в розмірі 14267 грн 50 коп.

На обгрунтування позовних вимог представник ТзОВ "Фінфорс" зазначає, що 19 березня 2021 року між ТОВ "СС Лоун" та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ "СС Лоун" укладено електронний кредитний договір №1298697-А.

У встановлений термін (17 квітня 2021 року) відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору. На підставі пунктів 5.7, 5.8., 6.6. кредитного договору, п. 1.2.-1.7. угоди до кредитного договору (автопролонгація) від 19 березня 2021 року кредитний договір було автопролонговано, в зв`язку з чим строк користування кредитом було продовжено на 20 (двадцять) календарних днів, тобто до 07 травня 2021 року включно.

У зазначений строк відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав й у нього виникла прострочена заборгованість перед кредитором в розмірі 6500 грн - тіло кредиту та 7767,50 грн - нараховані проценти.

19 травня 2021 року між ТОВ "СС Лоун" та ТзОВ "Фінфорс" укладено Договір факторингу № 3, згідно з умовами якого ТОВ "СС Лоун" відступило ТзОВ "Фінфорс" права грошової вимоги до ОСОБА_1 за вказаним вище кредитним договором. Про відступлення ТзОВ "Фінфорс" права грошової вимоги за кредитним договором №1298697-А від 19 березня 2021 року ТОВ "СС Лоун" повідомило позичальника шляхом направлення 19 травня 2021 року на його електронну адресу електронного листа.

Станом на 23 вересня 2021 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №1298697-А від 19 березня 2021 року перед ТзОВ "Фінфорс" складає 14267,50 грн, з яких тіло кредиту 6500 грн, нараховані проценти - 7767,50 грн.

З огляду на викладене, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь ТзОВ "Фінфорс" вказану заборгованість та судові витрати в розмірі 7770 грн.

Ухвалою від 11 жовтня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

09 грудня 2021 року до суду надійшов відзив за підписом представника відповідача адвоката Петришина С. Р., в якому останній просить в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача зазначає, що його довірителем не було отримано кредитних коштів за кредитним договором №1298697-А від 19 березня 2021 року у розмірі 6500 грн, а, відповідно, немає правових підстав стягувати з нього зазначені кошти та усі похідні зобов`язання. Вказує, що згідно з випискою по картковому рахунку ОСОБА_1 , виданою АТ КБ "ПриватБанк" за період з 01 січня 2021 року до 31 жовтня 2021 року, на особистий банківський картковий рахунок його довірителя кошти в розмірі 6500 грн чи у іншій сумі за вказаним вище кредитним договором не надходили. Зазначає, що не зрозуміло та не відомо, куди ТзОВ "ФК ФІН ПЕЙ" здійснило переказ коштів, однак однозначно не на банківський рахунок ОСОБА_1 . На думку представника відповідача, належних та допустимих доказів, що свідчили б про зарахування кредитних коштів на платіжну картку позичальника, позивачем не надано. Вказує, що за таких обставин відсутнє порушення прав позивача: договірні відносини за кредитним договором №1298697-А від 19 березня 2021 року не наступили, кредитор не виконав або неналежно виконав свої зобов`язання перед позичальником, а отже немає жодних правових підстав для стягнення заборгованості та нарахованих процентів, оскільки подія, яка має юридичне значення, не настала.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на задоволенні позову.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову з підстав, наведених у відзиві. Зазначив, що 19 березня 2021 року кошти на рахунок його довірителя не надходили, про що свідчить виписка, надана АТ КБ "ПриватБанк", тобто позичальником не виконано чи неналежно виконано свої зобов`язання за кредитним договором №1298697-А від 19 березня 2021 року. Документи, надані стороною позивача, на підтвердження факту перерахування кредитних коштів його довірителю, не є належними та допустимими доказами та не спростовують твердження ОСОБА_1 про неотримання кредиту. Просив звернути увагу на п. 4.9 кредитного договору №1298697-А від 19 березня 2021 року, відповідно до якого у разі надання суми кредиту у безготівковій формі, датою надання кредиту є дата зарахування кредитних коштів на платіжну картку позичальника, яка співпадає з датою укладення договору. Оскільки кредитні кошти на платіжну картку відповідача зараховані не були, не може йти мова про факт надання йому кредиту. Крім того вказав, що відповідач звернувся в органи поліції з метою перевірки обставин можливого вчинення кримінального правопорушення щодо нього та використання без його згоди його особистих даних.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що 19 березня 2021 року між ТОВ "СС Лоун" та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ "СС Лоун" укладено кредитний договір №1298697-А (а.с. 42 - 61).

Як зазначено в Розділі 2 вказаного вище договору, за цим договором кредитор зобов`язується надати позичальнику в користування грошові кошти (кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов цього договору (п. 2.1.). Кредит видається в національній грошовій одиниці України - гривні, в безготівковій формі, шляхом перерахування суми кредиту на платіжну картку, вказану позичальником в заявці на отримання кредиту, або в готівковій формі в пунктах надання фінансових послуг платіжною системою (п. 2.2.). Як зазначено в пункті 2.6.1., сума кредиту - 6500 грн.

У договорі також вказано строк кредитування, процентна ставка за користування кредитом, порядок нарахування процентів та штрафних санкцій, сплати процентів та інших платежів, порядок повернення кредиту та продовження строку користування ним, автопролонгація та інші умови кредитування. У розділі 4 визначено порядок видачі (надання) кредиту та відмови від його отримання. Так, відповідно до п. 4.9, у разі надання суми кредиту у безготівковій формі, датою надання кредиту є дата зарахування кредитних коштів на платіжну картку позичальника, яка співпадає з датою укладення договору (а.с. 55 - 56).

Як видно з договору факторингу №3 від 19 травня 2021 року, укладеного між ТзОВ "Фінфорс" та ТОВ "СС Лоун", а також витягу з Додатку №1 до нього (Реєстру прав грошових вимог до Договору факторингу №3 від 19 травня 2021 року), право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №1298697-А від 19 березня 2021 року в розмірі 14267,50 грн відступлено ТОВ "Фінфорс" (а.с. 71-80).

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Представник позивача стверджує, що первісний кредитор ТОВ "СС Лоун" повністю виконало свої зобов`язання за кредитним договором №1298697-А від 19 березня 2021 року, надавши відповідачу кредит у безготівковій формі шляхом перерахунку коштів в сумі 6500 гривень на платіжну картку, вказану позичальником у заявці. На підтвердження чого представником ТзОВ "Фінфорс" надано суду: картку рахунку № НОМЕР_1 за 19 березня - 14 вересня 2021 року за договором №1298697-А (а.с. 64) витяг з реєстру наданих кредитів, здійснених за допомогою сервісу ТОВ "ФК ФІН ПЕЙ", згідно з договором №01122020 від 01 листопада 2020 року (а.с. 65), квитанцію pr_aqHaATHoPHMMDXLT, найменування платіжної системи: CITY24 (а.с.70). Також на підтвердження вказаної обставини представником позивача до письмових пояснень від 03 лютого 2022 року додано повідомлення за підписом директора ТзОВ "Фінансова компанія ФІН ПЕЙ" №1082 від 20 січня 2022 року, повідомлення АБ "УКРГАЗБАНК" №170/547/2022 від 10 січня 2022 року.

Сторона відповідача факт перерахування ТОВ "СС Лоун" кредитних коштів в розмірі 6500 грн на виконання умов кредитного договору №1298697-А від 19 березня 2021 року на банківський рахунок НОМЕР_2 заперечує, на підтвердження чого суду надано виписку по картці/рахунку НОМЕР_2 (рахунок відкрито на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в АТ КБ "ПриватБанк" за період з 01 січня 2021 року до 19 квітня 2021 року. Також відповідачем надано копію картки з повним номером НОМЕР_2, якою він користувався та на рахунок якої за твердженням позивача було перераховано спірні кошти.

Як видно з банківської виписки АТ КБ "ПриватБанк", якою зафіксовано всі операції за карткою відповідача в період з 01 січня 2021 року до 19 квітня 2021 року, 19 березня 2021 року на рахунок відповідача кошти в сумі 6500 грн не надходили.

Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

Аналізуючи пояснення сторін, надані в ході судового розгляду, наявні в матеріалах справи докази, їх достатність і взаємозв`язок, суд приходить до висновку, що ТзОВ "Фінфорс" не доведено належними та допустимими доказами факт надання ОСОБА_1 кредитних коштів згідно з умовами кредитного договору №1298697-А від 19 березня 2021 року.

З огляду на викладене, оскільки позивачем не доведено порушення відповідачем його прав, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Разом з тим, суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що він не підписував кредитний договір №1298697-А від 19 березня 2021 року, а його дані використано сторонніми особами, оскільки така позиція відповідача належними й допустимими доказами станом на час розгляду справи не підтверджена.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, судові витрати у справі слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного та ст. 526, 1054 ЦК України, керуючись ст. 77, 78, 80, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінфорс" у задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором №1298697-А від 19.03.2021 року в розмірі 14267 грн. 50 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 18 лютого 2022 року.

Головуючий О. А. Шишко