ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Соловей Г.В.,

з участю секретаря Момот Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастів Київської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

17 вересня 2021 року до Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, відповідно до якої просить накласти заборону на вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо будинку, а саме: державну реєстрацію прав власності, відчуження, інших дій, що здійснюються державним реєстратором у Державному реєстрі прав, крім надання інформації з цього реєстру щодо будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Заява обгрунтована тим, що вересні 2021 року вона звернулася до суду з позовом до Державної іпотечної установи про захист прав споживача, зобов`язання вчинити дії за Законом України «Про споживче кредитування», реструктуризацію зобов`язань, передбачених договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, відповідно до пункту 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення». Кредитор безпідставно відмовив позивачу в проведенні реструктуризації заборгованості за кредитним договором №91/П/31/2008/840 від 11.04.2008 року, Кредитор не зацікавлений у врегулюванні існуючої заборгованості передбаченим законодавством способом, тому вважає, що відповідач в порушення Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про споживче кредитування» може звернутися з позовом та намагатимуться звернути стягнення на предмет іпотеки - будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відтак відповідач, буде мати право розпорядження спірним майном, в тому числі - право відчужити його третім особам за цивільно-правовою угодою, що потягне за собою подальшу перереєстрацію права власності на спірне майно і для його виконання рішення суду, позивачу необхідно буде подавати новий позов, вже до «нового власника».

Крім цього, зазначила, що відповідач, матиме право вселення та реєстрації будь-яких осіб у будинок, що може призвести до психологічного та фізичного тиску на позивача, створить у них відповідні житлові права, що також ускладнить фактичне виконання рішення суду. Також, вказала, що будинок, є єдиним житлом позивача та членів її сім`ї.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20.09.2021 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернуто заявнику.

Постановою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду від 23.12.2021 року, ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20.09.2021 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду.

Відповідно до протоколу судової справи раніше визначеному складу суду від 16.02.2022 року, справа надійшла в провадження судді Соловей Г.В.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може суттєво ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року (на далі «постанова»), забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до положень п. 2 постанови, вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч.1 ст. 152 ЦПК України перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.

Згідно з положеннями п. 4 постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема,в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або наслідків заборони вчиняти певні дії чи зобов`язання вчиняти певні дії.

Таким чином, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободвід 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Із змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що між сторонами виник спір щодо реструктуризації зобов`язання за кредитним договором № 191/П/31/2008/840 від 11.04.2008 року, забезпечення зобов`язання за яким є будинок АДРЕСА_1 , а тому суд вважає, що застосування заявлених заявником заходів забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист її прав та інтересів.

Враховуючи предмет даного позову, наведені позивачем докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві щодо забезпечення позову, їх обґрунтованість, наявність зв`язку між заходами забезпечення позову та предметом позовних вимог, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд вважає за можливе заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 149-151, 153, 353, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ідент.номер НОМЕР_1 , прож.: АДРЕСА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти заборону на вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо будинку, а саме: державну реєстрацію прав власності, відчуження, інших дій, що здійснюються державним реєстратором у Державному реєстрі прав, крім надання інформації з цього реєстру щодо будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Копію ухвали направити до Фастівського відділу ДВС у Фастівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) для виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий суддя Г.В. Соловей