Справа № 466/6597/17
У Х В А Л А

06 липня 2022 року Шевченківський районний суд м.Львова

у складі: головуючої-судді Білінської Г.Б.

при секретарі Окілка В.М. .

розглянувши у відкритому судовому засіданні взалі суду м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

На розгляді Шевченківського районного суду м. Львова знаходиться дана цивільна справа.

26.05 .2022 р. та 02.06.2022 р. від представника відповідача поступило клопотання про залишення позову без розгляду, оскільки позивач та його представник повторно не з`явились у судові засідання без поважних причин.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав свою заяву.

Вирішуючи це питання суд приймає до уваги такі обставини.

Згідно ч.5 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи. При цьому поважність причин повторної неявки в судове засідання законодавцем не вимагається.

Суд належним чином у відповідності до вимог ст.ст.128-130 ЦПК України повідомляв позивача та його представника про час та місце проведення кожного судового засідання.

У судові засідання 29.04.2022 р., 09.05.2022 р., 26.05.2022 р., 02.06.2022 р. та 06.07.2022 р. позивач та його представник не з`явились, хоча про дати судових засідань повідомлялись належним чином. Підтвердження завчасного отримання таких судових повісток, у тому числі смс повідомленням містяться в матеріалах справи.

Заяв відповідно до ч.ч.1,2 ст.131 ЦПК України про зміну номерів мобільних телефонів позивач та її представник не подавали.

Про обізнаність позивача та представника з датами судових засідань свідчить і те, що 09.05.2022 р. та 06.07.2022 р. від позивача ОСОБА_1 надійшли заяви про відкладення розгляду справи у з`язку із службою його представника ОСОБА_3 у ЗСУ, однак без будь якого підтвердження такого факту, та пояснень підстав неявки самого позивача у суд. Хоча 29.06.2022 р. позивач ОСОБА_1 особисто прибув в суд і ознайомився із матеріалами справи.

Неявка позивача та його представника у судове засідання 06.07.2022 р. є повторною, вона слугує підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.

Такий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2021 року у справі N 465/6555/16-ц провадження N 61-9020св21.

За ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи;

Ст.131 ЦПК України закріплює обов`язок учасника судового процесу повідомляти суд про причини неявки у судове засідання і наслідок його невиконання за яким вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Відповідно до ст.17З Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач. В свою чергу вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справи є обов`язком держави. Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейського суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2021 року у справі N 465/6555/16-ц провадження N 61-9020св21 зазначив, що системний аналіз норм процесуального права (ст.ст.43,44,223,257 ЦПК) дає підстави для висновку, що законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони - відповідача, який притягнутий до участі у справі позивачем, а тому саме останній має продемонструвати свій інтерес у як найскорішому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі. Саме тому, повторна неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті.

Таким чином, зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами щоб не допустити затягування розгляду справи.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі N 558/9/18 (провадження N 61-13892св20).

Суд розцінює такі дії позивача та представника не інакше, як зловживання своїми процесуальними правами.

Враховуючи те, що позивач та представник позивача, будучи належно повідомленими про час та місце розгляду справи, повторно не прибули в судові засідання по справі, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подали, суд вважає, що позов слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 44, 223, 257, 259, 260 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів залишити без розгляду (п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України).

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Г. Б. Білінська