Єдиний унікальний номер 317/3961/21
Провадження № 2/317/364/2022

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Сакояна Д.І.

за участі:

секретаря судового засідання Сидоренка І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно та просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 . Після смерті батька відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . За життя батько склав заповіт, яким все належне йому на час смерті майно заповів позивачу. Вона звернулась до Запорізької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте 09.10.2015 отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з тієї підстави, що нею не надано правовстановлюючий документ на житловий будинок. Вона не може оформити право власності та вільно користуватись спадковим майном, а у позасудовому порядку вирішити це питання неможливо.

Належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду позивач ОСОБА_1 та її представник, адвокат Ігнатов Є.Є., до суду не з`явились. 11.07.2022 від представника позивача надійшла заява про підтримку позовних вимог та розгляд справи за відсутності позивача та його представника.

Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи відповідачі у судове засідання не з`явились.

У заяві від 29.12.2021 відповідач ОСОБА_3 зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі.

У заяві від 08.07.2022 представник відповідача ОСОБА_3 , адвокат Михайлов Д.О., просив розглянути справу за відсутності відповідача та його представника та повідомив про факт визнання позову відповідачем ОСОБА_3 .

У відзиві на позовну заяву від 11.01.2022 відповідач ОСОБА_2 просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Свою позицію обґрунтував тим, що:

по-перше, позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, оскільки не містить даних про реєстраційний номер облікової картки платника податків відповідачів, зміст позовних вимог щодо кожного із відповідачів та відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору;

позивачем подано позов до неналежних відповідачів та обрано неналежний спосіб захисту своїх прав, адже належним способом захисту є оскарження постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 09.10.2015;

позовна заява подана з пропуском строку позовної давності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

За змістом свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Наталівською сільською радою Запорізького району Запорізької області 25.07.2008, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 04.05.1958, батьком ОСОБА_1 є ОСОБА_4 .

Заповітом від 07.09.2007, посвідченим секретарем виконавчого комітету Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, ОСОБА_4 заповів усе своє майно ОСОБА_1 .

Заявою від 01.12.2008 ОСОБА_1 прийняла спадщину за заповітом.

Також із заявою про прийняття спадщини до Запорізької районної державної нотаріальної контори звернувся син ОСОБА_4 ОСОБА_2 . Як зазначив ОСОБА_2 у поданій заяві про прийняття спадщини, крім нього є ще спадкоємці донька спадкодавця ОСОБА_1 , а також син спадкодавця ОСОБА_3 .

Постановою державного нотаріуса Запорізької районної державної нотаріальної контори № 1941/02-31 від 09.10.2015 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа та витягу з Реєстру прав власності.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.12.2004 за життя ОСОБА_4 набув у власність житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , відтак він увійшов до спадкової маси.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Позивач є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину, звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Системно проаналізувавши докази у справі, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 успадкувала за заповітом майно, що належало спадкодавцю, у тому числі житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи, що у позасудовому порядку позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на спадщину, суд приходить до висновку про необхідність визнання за ним права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом.

Суд враховує доводи, наведені у заяві ОСОБА_1 від 14.02.2022, де позивачем зазначено, що вона не має оригіналу правовстановлюючого документа. Його забрав та не повернув ОСОБА_2 .

При цьому суд вважає необґрунтованими доводи відзиву ОСОБА_2 з огляду на наступне.

По-перше, вирішення питання відповідності позову приписам ст. 175 ЦПК України належить до виключної компетенції судді (суду). Саме суд, а не відповідач визначає відповідність позову вимогам цивільного процесуального законодавства. На стадії відкриття провадження суддею не встановлено підстав для залишення позову без руху та відкрито провадження у справі. У будь-якому випадку питання обґрунтованості чи необґрунтованості позову не залежить він наявності чи відсутності недоліків позову на які послався відповідач ОСОБА_2 .

По-друге, ОСОБА_1 вірно обраний спосіб захисту, оскільки після отримання постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій у неї виникло право, а не обов`язок її оскарження у разі її необґрунтованості. Наразі підстав вважати постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій незаконною чи необґрунтованою немає. Відомості, які зазначені у постанові про відмову у вчиненні нотаріальних дій, дійсно вказують на неможливість отримання позивачем свідоцтва про спадщину у нотаріальній конторі, тобто у позасудовому порядку.

По-третє, як видно із матеріалів спадкової справи, ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 як спадкоємець за законом першої черги. Таким чином, у нього виникло б право на спадкування у разі неприйняття спадщини позивачем чи усунення її від права на спадкування. Отже, ОСОБА_2 є належним відповідачем у даній справі.

По-четверте, доводи відзиву про пропуск строку позовної давності є необґрунтованими, оскільки до негаторних позовів позовна давність не застосовується взагалі.

Поруч із наведеним, суд враховує, що за відомостями, які містяться у матеріалах справи, зокрема, спадковій справі, ОСОБА_3 не прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 .

У справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 не прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 , він не є належним відповідачем, тож позов до нього задоволенню не підлягає.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (1964 р.н., зареєстрований: АДРЕСА_2 , фактично проживає: АДРЕСА_3 ) задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) право власності на житловий будинок (загальна площа 74,4 кв.м) з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_3 (1956 р.н., АДРЕСА_4 ) про визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.І. Сакоян