КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 758/2656/19
провадження № 22-ц/824/6638/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.

при секретарі Пітенко І. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації про вселення, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - адвоката Андрощука Сергія Васильовича на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 07 лютого 2022 року в складі судді Захарчук С. С.,

встановив:

22.02.2019 ОСОБА_1 , який діє у власних інтересах та в інтересах ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив вселити його разом з донькою в квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 20 січня 2022 року вказаний позов залишено без розгляду на підставі ч.5 ст.223, п. 3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

24.01.2022 представник ОСОБА_3 - адвокат Андрощук С. В. звернувся до суду з заявою про компенсацію судових витрат у справі.

Просив суд стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 вартість правової (правничої) допомоги в розмірі 14 142,40 грн.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 07 лютого 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про компенсацію судових витрат у справі відмовлено.

11.02.2022 представник ОСОБА_3 - адвокат Андрощук С. В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 07 лютого 2022 року. Заяву ОСОБА_3 про компенсацію судових витрат від 24.01.2022 задовольнити повністю.

Свої доводи обґрунтовує тим, що розглянувши питання про судові витрати без виклику сторін. В судовому засіданні відповідач міг би пояснити "в чому полягають необґрунтовані дії позивача", зосередити увагу на матеріалах справи, де в поясненнях від 12.02.2021 вже було відображено необґрунтованість дій позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Зазначив, що на момент відкриття провадження в даній справі існувало рішення Подільського районного суду м. Києва від 26 листопада 2018 року в справі №758/8097/18, з якого вбачалося, що позивачі не мали права на вселення в квартиру, так як втратили право користування нею.

В даній справі позивачі надавали ті самі аргументи і докази, якими вони обґрунтовували свою позицію в справі №758/8097/18. Постановою Київського апеляційного суду від 14 березня 2019 року рішення Подільського районного суду м. Києва від 26 листопада 2018 року (справа №758/8097/18) залишено без змін. Вказана обставина могла слугувати підставою для подання позивачами заяви про відмову від позову.

Проте позивачі з 14 березня 2019 року жодних процесуальних дій не вчиняли, обрали спосіб не ходити в судові засідання, що свідчить про зловживання ними своїми процесуальними правами.

Подання позову після ухвалення Подільським районним судом м. Києва рішення від 26 листопада 2018 року в справі №758/8097/18, свідчить про подання завідомо безпідставного позову, за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер. До таких дій позивачів мало застосовуватися положення п.3 ч.2 ст.44 ЦПК України.

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористалися.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 20 січня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації про вселення залишено без розгляду.

24.01.2022 представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Андрощук С. В. звернувся до суду з заявою про стягнення з позивача на користь відповідача вартості правової правничої допомоги в розмірі 14 142,40 грн.

Посилався на ті підстави, що у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача ( ч.5 ст.142 ЦПК України).

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 07 лютого 2022 року в задоволенні заяви ОСОБА_3 про компенсацію судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації про вселення відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що заява про компенсацію судових витрат не містить зазначення в чому полягають необґрунтовані дії відповідача. Оскільки відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи і в межах заявлених вимог, ураховуючи те, що порядок розподілу судових витрат у разі залишення позову без розгляду регламентовано ст. 142 ЦПК України, відповідачем не викладено в чому полягають необґрунтовані дії позивача, а тому правових підстав для задоволення заяви про компенсацію судових витрат немає.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч.6 ст.142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що належним чином повідомлений позивач 02.11.2021 та повторно 20.01.2022 не з`явився у судові засідання, причини неявки суду не повідомив, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України є підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, після повторного автоматизованого розподілу справи 20.11.2019, суд першої інстанції призначив підготовче судове засідання у справі на 02.11.2021 та 20.01.2022.

Підготовче засідання та судове засідання для розгляду справи по суті в розумінні ЦПК України не є тотожними поняттями, а підставою для залишення позову без розгляду могла слугувати лише повторна неявка позивача саме в судове засідання, яке в даному випадку не призначалась.

Частиною п`ятою статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Таким чином, саме по собі звернення з позовом до суду чи неявка сторони у судове засідання не свідчить про необґрунтованість дій позивача, оскільки зазначене є диспозитивним правом позивача, передбачене процесуальним законодавством і не містить таких обмежень, а тому для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідачеві необхідно довести, а суду встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи у ході розгляду справи по суті є необґрунтованими та у чому вони виражені, зокрема: чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Вказаний висновок наведено в постанові Верховного Суду від 28 січня 2019 року (справа №619/1146/17-ц).

Ухвалення Подільським районним судом м. Києва рішення від 26 листопада 2018 року в справі №758/8097/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, яке станом на 22.02.2019 ( дата звернення до суду з даним позовом) не набуло законної сили та було оскаржено ОСОБА_1 в апеляційному, а в подальшому касаційному порядку, не може слугувати підставою для висновку про недобросовісність дій позивача при зверненні до суду з позовом про вселення.

Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

За відсутності встановлених обставин, які свідчать про необґрунтованість дій позивача чи зловживання ним процесуальними правами, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні заяви про компенсацію відповідачу судових витрат по справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката Андрощука Сергія Васильовича залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 07 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 07 липня 2022 року.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк