ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року м. Херсон

Справа №766/12949/21

Провадження №22-ц/819/158/22

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий Бездрабко В.О. (суддя-доповідач)

судді: Базіль Л.В.

Приходько Л.А.

секретар судового засідання: Дундич А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 21 жовтня 2021 року, постановлену під головуванням судді Ус О.В., у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики у загальному розмірі 816000,00грн., що еквівалентно сумі 30000,00доларів США.

19 жовтня 2021 року ОСОБА_1 до суду подано заяву про забезпечення позову, у якій позивач просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а саме належну на праві власності ОСОБА_3 двокімнатну квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви вказала, що у відповідності до складеної ОСОБА_2 розписки від 14 лютого 2017 року відповідач отримала від неї в позику кошти в розмірі 816000,00грн., що еквівалентно 30000,00 доларів США, з кінцевим строком погашення боргу до 14 лютого 2021 року, які до теперішнього часу не повернула.

ОСОБА_2 на праві власності належить двокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 , за рахунок якої, у випадку задоволення позовних вимог, може бути здійснено погашення боргу перед позивачем.

Без вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_2 може розпорядитися належним їй на праві власності нерухомим майном на власний розсуд, що може призвести до ускладнення виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21 жовтня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Відмовивши у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив із відсутності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки доказів на підтвердження факту реальної загрози утруднення виконання майбутнього рішення суду, у разі задоволення позовних вимог, заявником не надано. Суд зазначив, що з матеріалів справи не вбачається, що обраний позивачем спосіб захисту є співмірним з предметом заявленого позову, оскільки відомості щодо вартості належної на праві власності квартири відповідача суду не надано. Також суд вказав про накладення арешту на нерухоме майно відповідача в іншій цивільній справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду від 21 жовтня 2021 рокускасувати та постановити нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову в повному обсязі.

В обґрунтування скарги апелянт вказала, що суд першої інстанції не врахував існування спору між сторонами, предмет та підстави пред`явленого позову, який є майновим та дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав для забезпечення позову у визначений позивачем спосіб.

Зазначила, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення або неможливості виконання судового рішення у разі ухвалення його на її користь. Без вжиття заходів такого забезпечення відповідач може розпорядитися належним їй майном на власний розсуд.

Правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористалася.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, за місцем проживання ОСОБА_2 відсутня. За наведених обставин, у відповідності до положень ст. 128 ч.8 п.3 ЦПК України відповідач вважається такою, що отримала судову повістку.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову передбачені ст. 150 ЦПК України.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно, що належить відповідачеві.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Аналіз правових норм глави 10 розділу І ЦПК України, якими врегульовано поняття і порядок забезпечення позову дає можливість зробити висновок про те, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють протягом строку, встановленого процесуальним законом (частини 7-10 статті 158 ЦПК України).

При зверненні до суду з заявою про забезпечення позову, ОСОБА_1 зазначила, що підставою такого звернення є наявність заборгованості ОСОБА_2 за позиковими зобов`язаннями, загальний розмір яких становить 816000,00грн.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що відповідачу на праві власності належать двокімнатна квартира, загальною площею 42,9 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.19-20).

Колегія суддів не погоджується з постановленою у справі оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, як такою, що прийнята без врахування усіх обставин пред`явленого позову.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява містить відповідне обґрунтування заявлених позовних вимог, на підтвердження яких надано відповідні докази.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Оскільки предметом спору є стягнення боргу, розмір якого на день звернення з позовом становив 816000,00грн., що еквівалентно сумі 30000,00доларів США, колегія суддів приходить до висновку, що запропонований позивачем вид забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно відповідача, є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Посилання суду першої інстанції на наявність вже існуючого обтяження щодо квартири на яку позивач просить накласти арешт, згідно ухвали Херсонського міського суду Херсонської області, постановленої у цивільній справі №76/12752/18, як на одну із підстав для відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, колегія судів оцінює критично, оскільки чинне законодавство обумовлює можливість накладення кількох арештів (обтяжень) на визначене майно боржника в порядку їх надходження.

Необхідність застосування заходів забезпечення у справі випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Враховуючи наведене, та те, що обраний заявником вид забезпечення позову сприятиме гарантуванню виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, колегія суддів вважає, що ухвала Херсонського міського суду Херсонської області від 21 жовтня 2021 року підлягає скасуванню на підставі ст.376 ЦПК України, з прийняттям у справі нової постанови про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі, а саме накладення арешту на належну на праві власності ОСОБА_2 двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , у межах розміру позовних вимог в сумі 816000,00грн.

Задоволення заяви про забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки майно фактично залишиться у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Керуючись ст. ст. 149,150, 153, 374, 376, 382-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 21 жовтня 2021 року скасувати та прийняти нову постанову, якою заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на належну на праві власності ОСОБА_2 двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , у межах ціни позову в розмірі 816000,00грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 21 лютого 2022 року.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді: Л.В. Базіль

Л.А. Приходько