РІШЕННЯ

Іменем України

02.02.2022 року Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого:судді Мартьянової С.М.,

секретаря судового засідання Сеньків А.Т.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про встановлення факту родинних стосунків, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме того, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є батком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що він народився у м.Львові ІНФОРМАЦІЯ_3 та згідно свідоцтва про народження його матір`ю є ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , а його батьком записаний ОСОБА_5 , з яким його мама на той час перебувала у зареєстрованому шлюбі, однак такий, на переконання заявника не є його біологічним батьком, він жодного разу його не бачив, жодних стосунків з ним ніколи не підтримував. Зазначає, що його біологічним батьком є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який трагічно загинув ІНФОРМАЦІЯ_6 у м.Москві, з 5 років він виховувався у родині його біологічного батька бабусі ОСОБА_6 та дідусю ОСОБА_2 проживаючи з ними однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 . Після досягнення повноліття заявник змінив прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ». Вказує, що на підтвердження їх родинних стосунків 04.06.2021 року з дідусем пройшли тест на встановлення родинних зв`язків у ДНК Центрі та за результатами ДНК-тесту ймовірність родинних стосунків становить 75,821407494%.

Враховуючи вищевикладене, просить встановити факт родинних відносин, а саме: ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є батком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вилучити з актового запису №2843, складеного 07.04.1990 року Львівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану про народження ОСОБА_9 запис про батька дитини « ОСОБА_5 », внести до актового запису №2843, складеного 07.04.1990 року у графі батько дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , змінити в актовому записі №2843, складеного 07.04.1990 року у графі громадянин: ОСОБА_1 на ОСОБА_10 .

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 19.11.2021 року відкрито провадження та призначено судове засідання.

Заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_2 подали до суду заяву, в якій зазначають, що вимоги про встановлення факту родинних відносин підтримують в повному обсязі та просять їх задоволити, щодо розгляду заяви без їх участі не заперечують.

Заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) направила до суду заяву, в якій просять проводити розгляд заяви у їх відсутності, вважають, що заява про встановлення факту батьківства не підлягає до задоволення.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до вимог ст.315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами.

Згідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 08.12.1990 року, батьками вказані ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Згідно з свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_2 від 26.06.2007 року ОСОБА_9 змінив ім`я на ОСОБА_1 , про що в Книзі реєстрації зміни імені зроблено відповідний актовий запис за №30.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 26.06.2007 року, виданого повторно, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками вказані ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 14.04.2018 року підтверджується, що мати заявника ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що 14.04.2018 року складено відповідний актовий запис №267.

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 01.10.1969 року ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 22.12.1993 року ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис №7226.

Факт родинних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підтверджується також звітом по тесту на родинних зв`язків ID28749 від 02.07.2021 року, відповідно до якого за результатами ДНК тесту ймовірність родинних зв`язків ОСОБА_1 та його дідуся ОСОБА_2 (батька ОСОБА_3 ) становить 75,821407494%.

Суд зазначає, що згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Відповідно до п. 6постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до п.1постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення»(далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, у суду не виникає сумніву у тому, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1 , відтак заява про встановлення факту родинних відносин підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 223, 247, 263, 265, 280, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про встановлення факту родинних стосунків задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме: ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є батком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вилучити з актового запису №2843, складеного 07.04.1990 року Львівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану про народження ОСОБА_9 запис про батька дитини « ОСОБА_5 ».

Внести до актового запису №2843, складеного 07.04.1990 року у графі батько дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Змінити в актовому записі №2843, складеного 07.04.1990 року у графі громадянин: ОСОБА_1 на ОСОБА_10 .

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), , адреса: м.Львів, вул.І.Франка, буд.157.

Повний текст рішення виготовлено 11.02.2022 року.

Суддя Мартьянова С.М.