Справа № 617/48/22
Номер провадження 2/948/397/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2022 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кравець С.В.,

за участю секретаря Григораш В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ярмоленко Олександр Валентинович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача

У січні 2022 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 09.06.2021р. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенко Є.В. видав виконавчий напис № 123566 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості в розмірі 28 156, 11 грн.

Позивач вважає, що виконавчий напис не є безспірним, оскільки, по-перше, нотаріус не перевірила пропуску строку позовної давності, так як з дня вимоги пройшло більше 1 року для стягнення пені, тоді як останній платіж було здійснено у 2017 році. По-друге, виконавчий напис було вчинено за відсутності визначених законодавством документів про стягнення безспірної заборгованості.

Разом з тим, оскільки договір на підставі якого було вчинено виконавчий напис не був нотаріально посвідчений, а тому нотаріус не мав права видавати виконавчий напис, тим більше на підставі копії договору.

У зв`язку з наведеним позивач просить визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Згідно ухвали Вовчанського районного суду Харківської області від 13.01.2022р. вжито заходи забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом (а.с.56-60).

За ухвалою суду від 14.01.2022р. відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін, залучено до участі у справі третю особу, витребувано докази у нотаріуса (а.с.64-66).

Відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введено воєнний стан з 24.02.2022р.

Згідно розпорядження Голови Верховного Суду № 2/0/0-22 від 08.03.2022р. змінено територіальну підсудність судових справ в умовах воєнного стану, зокрема: Машівському районному суду Полтавської області визначена підсудність справ Вовчанського районного суду Харківської області.

Позиції учасників судового провадження

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи (а.с.96, 103), представник позивача разом з позовом направила клопотання про розгляд справи без їх участі (а.с.30).

Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився без поважних причин (а.с.98), але направив заяву про визнання позову (а.с.99).

Третя особа належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, направив суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с.103).

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом установлено, що 09.06.2021р. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенко Є.В. видав виконавчий напис № 123566 про стягнення з ОСОБА_1 , на користь відповідача, якому відступлено право вимога за Договором факторингу № 01-23-02/21 від 23.02.2021р. АТ «Альфа-Банк» за Договором факторингу № 1 та 2 від 22.02.2021р. за Кредитним договором № 500805321 від 17.11.2017р. Стягнення заборгованості проводиться за період з 23.02.2021р. по 03.06.2021р. в розмірі 28 156, 11 грн, що включає: заборгованість за сумою кредиту 21 520, 67 грн, заборгованість за відсотками 5 385, 44 грн, заборгованість за штрафами 1 200, 00 грн, плата за вчинення виконавчого напису становить - 50, 00 грн (а.с.24, 85).

За Офертою на укладення угоди про надання особистого кредиту від 17.11.2017р. в ПАТ «Альфа-Банк», позивачу 20.11.2022р. надано кредит в розмірі 30 228, 15 грн, зі ставкою 23% на 60 місяців (а.с.83, 84).

12.11.2021р. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 123566 від 09.06.2021р. (а.с.23, 81), а 14.12.2021р. накладено арешт на кошти боржника (а.с.47).

Мотиви суду

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина 1 статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5(далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого2012 року № 296/5(далі Порядок).

Відповідно до ч.1 ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 ст. 88 цього Закону передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 Розділу ІІ для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. В пункті 2 даної Постанови передбачено, що за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Як видно зі змісту оспорюваного виконавчого напису нотаріус при його вчиненні посилався на ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172.

Але, Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 були визнанi незаконними i нечинними, зокрема, положення пункту 2 Переліку.

За таких обставин до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу ІІ, якою не було передбачено вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, які не посвідчені нотаріально.

Отже, оскільки оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 09.06.2021р., тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, а укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому у нотаріуса були відсутні підстави для вчинення виконавчого напису.

Щодо доводів позивача, що заборгованість не є безспірною, суд зазначає таке.

Так, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів .

Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Отже, даючи оцінку зібраним у справі доказам, суд вважає, що з огляду на те, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса вчинено 09.06.2021р. на підставі пункту 2 Переліку, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999р. №1172, який втратив чинність 22 лютого 2017 року, тобто з цієї дати у нотаріуса були відсутні правові підстави вчиняти виконавчий напис на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а відтак суд дійшов висновку, що оспорюваний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню.

Вказаний висновок ґрунтується на правовій позиції ВП ВС висловленій у Постанові від 16.05.2018 року, справа № 320/8269/15-ц.

Мотив рішення щодо розподілу судових витрат

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, ч.3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

За таких обставин, оскільки відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, а позивач при подачі позову до суду був звільнений від сплати судового збору, а відтак 50% судовому збору йому не повертається.

Водночас, відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути 50% судового збору, що підлягав сплаті при подачі позову до суду та становить 496, 20 грн, а також за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 496, 20 грн, а всього 992, 40 грн.

Крім цього, при подачі позову до суду позивач поніс витрати на правничу допомогу в розмірі 1 500, 00 грн (а.с.17-22).

Разом з тим, відповідач подав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, оскільки позивач не звертався до відповідача з пропозицією мирного врегулювання договору, в той час він має заборгованість перед відповідачем, а також просить врахувати поведінку відповідача у справі, який не вчиняє дій на затягування розгляду справи, а тому просить зменшити витрати на правничу допомогу до 1 000, 00 грн (а.с.101).

Згідно з пунктами 2, 4 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, а також дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Як видно з розрахунку витрат наданих адвокатом, ним було потрачено 6 годин для підготовки позовної заяви, що оцінено в 1 000, 00 грн та 2 години на підготовку заяви про забезпечення позову, що оцінено в 500 грн (а.с.22).

Як видно з матеріалів справи позовна заява складена на 11 аркушах, при цьому адвокат готував адвокатський запит до приватного нотаріуса, на виконання якого надійшла відповідь, також готував клопотання про витребування доказів, досудове врегулювання не проводилося, у зв`язку з відсутністю такого обов`язку, матеріали справи не потребували і не містять великої кількості документів для підготовки позовної заяви та клопотання, дана справа є нескладною, враховуючи усталену практику, суд вважає, що визначений позивачем до відшкодування гонорар, є співмірним, обґрунтованим і пропорційним об`єму здійсненої роботи та наданої послуги, складності справи, а тому суд дійшов до висновку про відсутність підстав для зменшення розміру його відшкодування, а відтак вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 1 500, 00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-18, 141, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ярмоленко Олександр Валентинович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 09.06.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенко Є.В. за № 123566 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», заборгованості в загальному розмірі 28 156, 11 грн таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 1 500, 00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь держави судовий збір в розмірі 992, 40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі його оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», місцезнаходження: м. Київ, пл. Солом`янська, 2, .

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ярмоленко Олександр Валентинович, місцезнаходження: м. Харків, пров. Поштовий, 5.

Суддя С.В. Кравець