Дата документу 05.07.2022
Справа № 501/4372/20
05 липня 2022 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Пушкарського Д.В.,
секретаря судового засідання Тимко М.Л.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу/суброгації, -
До Іллічівського міського суду Одеської області звернувся ОСОБА_1 з позовом в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ФОП ОСОБА_1 завдані збитки в порядку зворотної вимоги (регресу) в розмірі 7192,70 грн. та судові витрати по справі, які складаються з витрат по сплаті судового збору в розмірі 840,00 грн., та витрат на правову допомогу 3000,00 гривень (а.с.2-6).
07.12.2018 в м.Одеса, по вул.Краснова, 116, з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «БАЗ А079.23», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля «ЗАЗ Vida», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_4 , внаслідок якої застрахованому транспортному засобу «ЗАЗ Vida», номерний знак « НОМЕР_1 », були завдані механічні пошкодження.
Оскільки, цивільно-правова відповідальність Відповідача як водія транспортного засобу «БАЗ А079.23», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », була застрахована за Полісом №АМ/9206141 в ПрАТ СК «ПЗУ Україна», то ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу.
Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням за полісом №АМ/9206141 склала 7192,70 грн.
Таким чином, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача вищевказаної суми боргу в порядку зворотної вимоги (регресу), у зв`язку з чим він звернувся до суду з вказаним позовом.
Представник позивача в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов просив задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не прибув повторно, був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Судової влади України (а.с.114), про причини неявки суд не сповістив, відзив на позов не надав.
Відповідно до положень ст.280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши та перевіривши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до умов даного Договору ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування.
07.12.2018 в м.Одеса, по вул.Краснова, 116 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «БАЗ А079.23», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля «ЗАЗ Vida», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_4 , внаслідок чого застрахованому транспортному засобу «ЗАЗ Vida», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », були завдані механічні пошкодження, що підтверджується складеною довідкою про дорожньо-транспортну пригоду та Актом огляду колісного транспортного засобу від 10.12.2018 (а.с.29-30, 40-41).
Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) шкоди.
Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а відтак на підставі ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Крім того, ч.1 ст.1191 України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Оскільки, цивільно-правова відповідальність Відповідача як водія транспортного засобу «БАЗ А079.23», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », була застрахована за Полісом №АМ/9206141 в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» (а.с.49), то керуючись ст.ст.6, 9, 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.993, ч.1 ст.1191 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування», ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу.
Так, згідно ч.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Разом з тим згідно з ч.2 ст.1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
З огляду на вищезазначене, різниця між фактичним розміром збитків (вартістю відновлювального ремонту) та страховим відшкодуванням за Полісом № АМ/9206141 має бути сплачена Відповідачем.
Згідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Так, відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, до Позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з Відповідача вищевказаної суми боргу в порядку зворотної вимоги (регресу).
Враховуючи вищезазначені норми матеріального права, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Щодо вимог про стягнення судових витрат суд зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
П.1 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України передбачає, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються, у разі задоволення позову на відповідача.
На підтвердження понесених судових витрат позивачем було надано суду квитанцію від 23.12.2020 (а.с.1) про сплату судового збору в розмірі 840,00 грн., та платіжне доручення від 03.12.2020 (а.с.54) про сплату послуг за надання правничої допомоги в розмірі 3000,00 грн.
Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то у відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню понесені судові витрати.
Керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу/суброгації, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 завдані збитки в порядку зворотної вимоги (регресу) в розмірі 7192,70 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 судові витрати по справі які складаються з витрат по сплаті судового збору в розмірі 840,00 грн., та витрат на правову допомогу 3000,00 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя