КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Дубас Т.В.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/5161/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мережко М.В.,

суддів - Ігнатченко Н.В., Савченка С.І.,

секретар - Олешко Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Арагон» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 жовтня 2021 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Арагон» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, -

В с т а н о в и в :

У вересні 2019 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом .

На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що 02 червня 2015 року між ОСОБА_1 та Кредитною спілкою КС «Володар» були укладені кредитні договори.

Відповідно до умов кредитного договору № ДЗ-2188.3 кредитодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 39 375 грн, зі сплатою відсотків 25% річних. Відповідно до пункту 1.3 кредитного договору кредит надавався на строк, який не перевищує 12 календарних місяців та повинен бути повернутий кредитодавцю в порядку, передбаченому графіком повернення разом із відсотками за його використання, але не пізніше 02 червня 2016 року.

Відповідно до умов кредитного договору № ДЗ-2189.3 кредитодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 748 124,99 грн, зі сплатою відсотків 18 % річних. Відповідно до пункту 1.3 кредитного договору кредит надавався на строк, який не перевищує 12 календарних місяців та повинен бути повернутий кредитодавцю в порядку, передбаченому графіком повернення разом із відсотками за його використання, але не пізніше 02 червня 2016 року.

Між кредитною спілкою «КС Володар» та ОСОБА_2 26 серпня 2015 року укладено договори поруки № 2189.3 та 2188.3. Відповідно до умов договору поруки ОСОБА_2 взяв зобов`язання перед кредитною спілкою «КС Володар» у випадку невиконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором від 02 червня 2015 року, в частині повернення суми кредиту та відсотків за користування ним та штрафних санкцій, виконати зобов`язання позичальника.

Відповідно до умов договору поруки № 2189.3 ОСОБА_2 зобов`язався перед КС «КС Володар» у випадку невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором № ДЗ-2189.3 від 02 червня 2015 року, в частині повернення суми кредиту та відсотків за користування ним та штрафних санкцій, виконати зобов`язання позичальника. ОСОБА_3 зобов`язань за кредитними договорами № ДЗ-2189.3 та ДЗ-2188.3 від 02 червня 2015 року не виконала. Згідно вищезазначених договорів поруки ОСОБА_2 здійснив погашення заборгованості за кредитними договорами № ДЗ-2189.3 та ДЗ-2188.3 від 02 червня 2015 року .

Між ОСОБА_2 та ТОВ «Фінансова компанія Смарт Груп» 17 травня 2018 року укладено Договір відступлення права вимоги № 17-1/05, за яким до ТОВ «ФК Смарт Груп» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитними договорами № ДЗ-2189.3 та ДЗ-2188.3 від 02 червня 2015 року.

Між ТОВ «Фінансова компанія «Смарт Груп» та ТОВ «ФК «Арагон»27 березня 2019 року укладено договір відступлення права вимоги № 27-1/03/19.

ТОВ « Фінансова компанія компанія « Смарт Груп» 09 квітня 2019 рку направила на адресу ОСОБА_1 повідомлення про заміну кредитора і необхідність сплатити суму заборгованості за весь час прострочення заборгованості в розмірі 1 210 874 ,68 грн,

Враховуючи наведене, просив позов задовольнити, стягнути з ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 1 210 874,68 грн заборгованості по кредитним договорам № ДЗ-2189.3 та ДЗ-2188.3 від 02 червня 2015 року з урахуванням інфляційних збитків за весь час прострочення заборгованості та 3% річних від простроченої суми.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 липня 2020 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду.

Заперечуючи проти позову представник відповідача пояснив , що 02 червня 2015 року між відповідачкою та Кредитною спілкою КС «Володар» були укладені кредитні договори. Між ОСОБА_2 та кредитною спілкою «КС Володар» 26 серпня 2015 року укладені договори поруки, за умовами яких ОСОБА_2 повинен був здійснити погашення заборгованості за кредитними договорами № ДЗ-2189.3 та ДЗ-2188.3. Між ОСОБА_2 та ТОВ «Фінансова компанія Смарт Груп» 17 травня 2018 року укладено Договір відступлення права вимоги № 17-1/05. В подальшому 27 березня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Смарт Груп» та ТОВ «ФК «Арагон» укладено договір відступлення права вимоги № 27-1/03/19. Проте, зазначене не підтверджується матеріалами справи . Так , в матеріалах справи відсутні докази оплати ОСОБА_2 грошових зобов`язань за договором поруки, розрахунок заборгованості відповідачки перед КС «КС Володар», платіжні документи, що підтверджують перерахування на рахунок КС «КС Володар» суми коштів у рахунок погашення заборгованості. Таким чином, ОСОБА_2 не виконав зобов`язання відповідачки за основним договором та не набув права кредитора у основному зобов`язанні, яке виникло з кредитних договорів, а відтак ОСОБА_2 не міг відступити право вимоги за договором відступлення права вимоги.З огляжду на вказане , позовні вимоги є безпідставними.

Рішенням Києво-Святошинського суду Київської області від 21 жовтня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач ТОВ « Фінансова компанія «Арагон» подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушенням норм матеріального і процесуального права. У скарзі зазначав, що суд першої інстанції не дослідив всі обставини справи , висновки суду не відповідають обставинам справи, а тому дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, особи , які беруть участь у справі зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.ст 128-131 ЦПК України сторони були своєчасно повідомлені про день та час розгляду справи на 03 березня 2022 року, 30 червня 2022 року за адресами , які були зазначені в матеріалах справи. Представник відповідачки ОСОБА_1 приймав участь у розгляді справи в суді апеляційної інстанції .

Від позивача заяв щодо зміни місця проживання або місцезнаходження, про причини неявки до суду не надходило, а тому підставивважати причини неявки позивача до суду поважними , відсутні.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції , 02 червня 2015 року між ОСОБА_1 та Кредитною спілкою КС «Володар» були укладені кредитні договори.

Відповідно до умов кредитного договору № ДЗ-2188.3 кредитодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 39 375 грн, зі сплатою відсотків 25% річних. Відповідно до пункту 1.3 кредитного договору кредит надавався на строк, який не перевищує 12 календарних місяців та повинен бути повернутий кредитодавцю в порядку, передбаченому графіком повернення разом із відсотками за його використання, але не пізніше 02 червня 2016 року.

Відповідно до умов кредитного договору № ДЗ-2189.3 кредитодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 748 124,99 грн, зі сплатою відсотків 18 % річних. Відповідно до пункту 1.3 кредитного договору кредит надавався на строк, який не перевищує 12 календарних місяців та повинен бути повернутий кредитодавцю в порядку, передбаченому графіком повернення разом із відсотками за його використання, але не пізніше 02 червня 2016 року.

Між кредитною спілкою «КС Володар» та ОСОБА_2 26 серпня 2015 року укладено договори поруки № 2189.3 та 2188.3. Відповідно до умов договору поруки ОСОБА_2 взяв зобов`язання перед кредитною спілкою «КС Володар» у випадку невиконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором від 02 червня 2015 року, в частині повернення суми кредиту та відсотків за користування ним та штрафних санкцій, виконати зобов`язання позичальника.

Відповідно до умов договору поруки № 2189.3 ОСОБА_2 зобов`язався перед КС «КС Володар» у випадку невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором № ДЗ-2189.3 від 02 червня 2015 року, в частині повернення суми кредиту та відсотків за користування ним та штрафних санкцій, виконати зобов`язання позичальника. ОСОБА_3 зобов`язань за кредитними договорами № ДЗ-2189.3 та ДЗ-2188.3 від 02 червня 2015 року не виконала. Згідно вищезазначених договорів поруки ОСОБА_2 здійснив погашення заборгованості за кредитними договорами № ДЗ-2189.3 та ДЗ-2188.3 від 02 червня 2015 року .

Між ОСОБА_2 та ТОВ «Фінансова компанія Смарт Груп» 17 травня 2018 року укладено Договір відступлення права вимоги № 17-1/05, за яким до ТОВ «ФК Смарт Груп» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитними договорами № ДЗ-2189.3 та ДЗ-2188.3 від 02 червня 2015 року.

Між ТОВ «Фінансова компанія «Смарт Груп» та ТОВ «ФК «Арагон»27 березня 2019 року укладено договір відступлення права вимоги № 27-1/03/19.

ТОВ « Фінансова компанія компанія « Смарт Груп» 09 квітня 2019 рку направила на адресу ОСОБА_1 повідомлення про заміну кредитора і необхідність сплатити суму заборгованості за весь час прострочення заборгованості в розмірі 1 210 874 ,68 грн,

Згідно з приписами статтей 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Договір поруки є двостороннім, він укладається між кредитором і поручителем. Що ж до боржника, то він стороною договору поруки не виступає, а є учасником у зобов`язанні, забезпеченому порукою. Обов`язок кредитора або поручителя за договором поруки одержувати згоду боржника на укладення такого договору законодавством України не передбачений та не випливає зі змісту правовідносин поруки, хоча укладення тристороннього договору між кредитором, боржником і поручителем ЦК України не забороняє і це є звичною діловою практикою.

В матеріалах справи наявні прибуткові касові ордера типової форми № КО-1, надані представником позивача. Проте, відповідно до п.3.3 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 15 грудня 2004 року № 637 ( у редакції від 01 вересня 2003 року, яка діяла на час складання ордерів) - (далі Положення) приймання готівки в каси проводиться за прибутковими касовими ордерами (додаток 2), підписаними головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником підприємства. Про приймання підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається засвідчена відбитком печатки цього підприємства квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера) за підписами головного бухгалтера або працівника підприємства, який на це уповноважений керівником.

Згідно пп.1 п. 3.10 Положення у касових ордерах зазначається підстава для їх складання і перелічуються додані до них документи. Видача касових ордерів і видаткових відомостей на руки особам, що вносяться або одержують готівку, забороняється.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не мє для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частини перша, друга статті 89 ЦПК України).

Суд першої інстанції , встановивши відсутність належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_2 виконав зобов`язання відповідачки за кредитними договорами № ДЗ-2189.3 та ДЗ-2188.3 від 02 червня 2015 року, дійшов вірного висновку , що ОСОБА_2 не набув права нового кредитора.

Верховний Суд вказав, що спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Отже, як визначив Верховний Суд, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.

Висновок суд першої інстанції, що позивач не довів суду наявності свого, порушеного права щодо стягнення грошових коштів, з огляду на те, що договір відступлення права вимоги є похідним від договору поруки, за яким до ОСОБА_2 мало перейти право кредитодавця, єх цілком обгрунтованим.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції наявних в матеріалаї справи прибутків ордерів про сплату коштів ОСОБА_2 , є безпідставними, оскільки дані обставини були предметом розгляду справи, і суд надав їм оцінку, а тому вказані додаткової перевірки не потребують.

Враховуючи встановлені судом першої інстанції обставини, суд дійшов правильного висновку, що позивачем не нанадано належних і допустимих доказів щодо порушення його прав, а відтак обгрунтоваано відмовив у задоволенні позову.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в порядку ст. 367 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що рішення суду є законним та обгрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 365, 367,369,374,375,381 - 384 ЦПК України, суд,

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Арагон» залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 06 липня 2022 року.

Головуючий

Судді