Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1422/22

Номер провадження: 2/511/415/22

05 грудня 2022 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Бобровська І. В.,

секретаря судового засідання Бєгєн А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Леонтьєва Едуарда Олександровича до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2022 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла вищевказана позовна заява.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 13.04.2013 року він, громадянин України ОСОБА_1 , та громадянка Республіки Молдова ОСОБА_3 , зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, про що складено актовий запис № 74, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 від 13.04.2013 року. Після реєстрації шлюбу відповідач набула прізвище ОСОБА_4 .

Від цього шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей: дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте, наприкінці 2017 року відбувся розлад в особистих відносинах позивача з відповідачем, а з лютого 2018 року відповідач постійно проживала разом з сім`єю своїх батьків на території Республіки Молдова. В той же час відбувся повний розрив сімейних відносин позивача та відповідача. Позивач вважає, що вже тривалий час його з відповідачем шлюб є формальним, оскільки жодних особистих відносин між ними останні роки немає, мешкають вони окремо, спільного господарства не ведуть, обов`язки подружжя не виконують, один про одного не турбуються, спілкування обмежено тільки питаннями, пов`язаними з інтересами та потребами життєдіяльності спільних дітей. Вони не пов`язані спільним побутом. Фактично шлюбні відносини вже давно припинені. Спільним майном не володіють, жодного спору про поділ майна між ними не існує. Подальше збереження шлюбу та спільне життя суперечить змісту сімейних відносин, та інтересам усіх учасників цього правовідношення позивача, відповідача, та їх спільних дітей. Більш того, існування такої юридичної фікції як їх шлюб, створює перепони в реалізації ними великого обсягу їх суб`єктивних прав, та спотворює для їх неповнолітніх дітей сприйняття змісту сімейних та родинних відносин. Відповідач також згодна, що в такому вигляді сім`я не може існувати. Спір про майно між позивачем та відповідачем відсутній, питання стосовно місця проживання дітей вирішено дочки будуть проживати разом з відповідачем. Після розірвання шлюбу позивач буде у добровільному порядку приймати участь в забезпеченні потреб життєдіяльності спільних з відповідачем дітей, проте, він не має заперечень щодо формалізації умов його участі у забезпеченні потреб дочок, засобом укладення відповідної угоди у нотаріальній формі, або присудження у судовому порядку відповідачу стягнення на користь дітей відповідного аліментарного забезпечення.

У зв`язку з викладеним, позивач просить суд: розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 .

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 27.09.2022 року провадження по справі відкрито.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність та підтримав вимоги позовної заяви.

Відповідач ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутність, зазначила, що постійно проживає на території України зі своїми дітьми та просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище ОСОБА_4 .

В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року N 11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно ст. 112 ч.2 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що 13.04.2013 позивач громадянин України ОСОБА_1 та відповідачка громадянка Республіки Молдова ОСОБА_9 зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, про що складено актовий запис № 74, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 від 13.04.2013 року. Після реєстрації шлюбу відповідач набула прізвище ОСОБА_4 . Від цього шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей: дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Наприкінці 2017 року відбувся розлад в особистих відносинах сторін, а з лютого 2018 року сторони проживають окремо, діти залишились проживати з відповідачкою. Майнового спору та спору про місце проживання і утримання дітей у сторін немає.

Враховуючи те, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, суд приходить до висновку, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 існує лише формально, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, та права їх неповнолітніх дітей, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

На підставі ст.ст. 24, ч. 3 ст. 105, ч. 3 ст. 109, 110, 112, 113, 115 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 18, 19, 76-81, 95, 206, 211, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 13.04.2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №74 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити прізвище: чоловіку- ОСОБА_4 , дружині ОСОБА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І. В. Бобровська