Провадження № 22-ц/801/1147/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бессараб Н. М.
Доповідач:Міхасішин І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 рокуСправа № 127/19583/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ: головуючого: Міхасішина І.В.,

суддів: Войтка Ю.Б., Матківської М.В.

з участю секретаря судового засідання: Безрученко Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця цивільну справу №127/19583/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Вінницяобленерго» про скасування рішення комісії з розгляду акта про порушення,

за апеляційною скаргою представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Лавренчука Андрія Сергійовича на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 лютого 2022 року, ухвалене у складі судді Бессараб Н.М.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Вінницяобленерго», в якому просила суд ухвалити рішення, яким скасувати рішення комісії з розгляду акта про порушення від 10.03.2021 №01656, оформлене Протоколом №119 від 21.04.2021 відносно ОСОБА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що 10.03.2021 представниками оператора системи СО «Вінницькі Східні ЕМ» було складено акт про порушення № 01656, яким зафіксовано порушення у вигляді самовільного підключення до електричної мережі, що не є власністю оператора системи електропостачання на ділянці проводу від ізоляторів будинку до клем електролічильника до якого здійснено підключення електропроводки поза розрахунковим приладом обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку. Спожита таким чином електрична енергія не обліковувалась приладом обліку. 21.04.2021 відбулося засідання комісії СО «Вінницькі Східні ЕМ» по розгляду актів про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, згідно якого ОСОБА_1 проведено нарахування обсягу та вартості не облікованої електричної енергії по даному акту за дванадцять календарних місяців. В протоколі №119 від 21.04.2021 зазначено, що дане рішення відповідає п.п. 3 п. 8.4.8 глави 8.4 ПРРЕЕ. Добовий обсяг споживання визначений з урахуванням сили струму 17 ампер у відповідності до п. 8.4.13 глави 8.4 ПРРЕЕ. 01.05.2021 здійснено розрахунок необлікованої електроенергії згідно акту про порушення ПРРЕЕ та нараховано збитки в сумі 33542,89 грн. Відповідно до акту, порушено облік електричної енергії п.10. п.5.5,5,6.п 5.3, 5.2.2 ПРРЕЕ, а саме здійснено самовільне підключення до електричної мережі, що не є ОСОБА_2 на ділянці проводу від ізоляторів будинку до клем електролічильника до якого здійснено підключення електропроводки поза розрахунковим приладом обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку. Спожита таким чином електрична енергія не обліковувалась приладом обліку, відповідно і не сплачувалась. Відповідно до протоколу №119 від 21.04.2021, щодо розгляду акту про порушення від 10.03.2021 року № 01656 комісія СО « Вінницькі Східні ЕМ» при прийнятті рішення про вжиття заходів щодо відшкодування втрат СО « Вінницькі Східні ЕМ» застосували п.п. 3 п. 8.4.8 глави 8.4 ПРРЕЕ.

Позивач вважає, що акт підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що під час прийняття рішення по вищезазначеному акту оператор системи енергопостачання, що не є її власником, виходив із того, що він не мав можливості під час проведення контрольного огляду засобу комерційного обліку встановити дане порушення. Крім того, постачання електричної енергії споживачам здійснюється на договірних засадах. Позивач не є стороною договору поставки електричної енергії до будинковолодіння в АДРЕСА_1 . Під час складання акту позивач приймала участь у якості представника споживача, але договір з виробником чи оператором системи енергопостачання не підписувала і не укладала. Платником по особовому рахунку є чоловік позивача - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Даний будинок не є власністю ОСОБА_1 , придбаний за розпискою у ОСОБА_4 . Про несанкціоноване підключення ні позивач, ні її покійний чоловік не знали від часу придбання будинку. В акті про порушення №01656 від 10.03.2021 власником особового рахунку вказано ОСОБА_3 . Спадкоємцем ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про право на спадщину №4-613, виданого державним нотаріусом П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Храпійчук Т.В. є його дочка ОСОБА_5 . Проте відповідач прийняв рішення і притягнув до відповідальності позивачку, а не спадкоємця ОСОБА_5 .

Крім того, позивач вважає, що оскільки відсутня реєстрація у Міністерстві юстиції України, то Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджені постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 3312 не набули законної сили і не можуть застосовуватись у сфері суспільних відносин, що регулюють постачання електроенергії.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17 лютого 2022 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Вінницяобленерго» про скасування рішення комісії з розгляду акта про порушення.

В апеляційній скарзі представник позивачки ОСОБА_1 адвоката Лавренчук Андрій Сергійович, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення яким позовні вимоги задовольнити.

16 червня 2022 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника відповідача Акціонерного товариства «Вінницяобленерго» в якому він вказує, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

30 червня 2022 року на адресу апеляційного суду від представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Лавренчука А.С. надійшла відповідь на відзив у якій зазначено, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник позивачки адвокат Лавренчук А.С. апеляційну скаргу підтримав, і дав пояснення аналогічним викладеним в апеляційній скарзі.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив рішення суду залишити без змін.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд встановив наступне.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте вказаним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

У рішенні від 22 грудня 2009 року у справі «Безимянная проти Росії» (заява № 21851/03) ЄСПЛ наголосив, що «погоджується з тим, що правила визначення параметрів юрисдикції, що застосовуються до різних судів у рамках однієї мережі судових систем держав, безумовно, розроблені таким чином, щоб забезпечити належну реалізацію правосуддя. Заінтересовані держави повинні очікувати, що такі правила будуть застосовуватися. Однак ці правила або їх застосування не повинні обмежувати сторони у використанні доступного засобу правового захисту».

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Вінницяобленерго», за захистом, на її думку, порушених цивільних прав, в якому просила скасувати рішення комісії з розгляду акта про порушення від 10.03.2021 №01656, оформлене Протоколом №119 від 21.04.2021 відносно ОСОБА_1 .

Проте в матеріалах справи відсутні докази, що позивач є власником майна як фізична особа.

Позивач ОСОБА_1 проживає без реєстрації в житловому будинку по АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_3 (чоловікові позивачки), що підтверджується довідкою Старостинецького медичного фельдшерського пункту №151 від 18.06.2021 та довідкою виконавчого комітету Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області №24-268 від 01.09.2021 (а.с. 37, 62).

Згідно із Договором про користування електричною енергією №280680432, укладеного 28.07.2014 між Публічним акціонерним товариством «Вінницяобленерго», в особі директора «СО Погребищенські електричні мережі» Побережця Сергія Павловича (енергопостачальник) та ОСОБА_3 , який проживав в АДРЕСА_1 (споживач), енергопостачальник взяв на себе зобов`язання постачати споживачеві електричну енергію у необхідних обсягах відповідно до потужності 2,6 кВт електроустановок споживача, а споживач зобов`язується оплачувати одержану електичну енергію за обумовленими тарифами у терміни, передбачені цим Договором (а.с. 19-20).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 40).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.11.2019 ОСОБА_5 є спадкоємцем майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з житлового будинку АДРЕСА_2 , який належав померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 38, 39).

За адресою: АДРЕСА_1 особовий рахунок № НОМЕР_2 в АТ «Вінницяобленерго» «СО «Вінницькі східні ЕМ» відкрито на ім`я ОСОБА_7 (а.с. 17).

За змістом статті 15 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання позову)під цивільною юрисдикцією розуміється компетенція загальних судів вирішувати з додержанням процесуальної форми цивільні справи у видах проваджень, передбачених цим Кодексом.

За загальним правилом у порядку цивільного судочинства загальні суди вирішують справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, зокрема спори, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також із інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства (статті 3, 15 ЦПК України у редакції, чинній на час подання позову).

У статті 19 ЦПК України (у редакції від 03 жовтня 2017 року) визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге - суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Статтею 48 ЦПК України передбачено, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до змісту статей 11, 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Складений працівниками електропостачальної організації акт про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання цих Правил, тому оскарження лише факту складення такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав.

Зазначений акт може бути визнаний як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього акта.

Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

При цьому, поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Такий правовий висновок відповідає усталеній практиці Верховного Суду, який неодноразово розглядав справи з аналогічними правовідносинами. Зокрема, правові позиції висловлені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 800/559/17, від 03 квітня 2018 року у справі № 9901/152/18 та від 30 травня 2018 року у справі № 9901/497/18.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку, що такі вимоги не підлягають розгляду не лише в порядку цивільного судочинства, але і взагалі не підлягають судовому розгляду. Обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом подання позову про скасування протоколу щодо розгляду акта про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права.

Суд першої інстанції не врахував вказані вище положення чинного законодавства України та дійшов помилкового висновку, про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частин першої та другої статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Згідно із пунктом першим частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За результатами апеляційного перегляду справи апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного судового рішення повністю з закриттям провадження у справі на підставі пункту першого частини першої статті 255 ЦПК України.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 255, 256, 377, 381, 382 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Лавренчука Андрія Сергійовича задовільнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 лютого 2022 року скасувати, а провадження у справі закрити, оскільки позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: І.В. Міхасішин

Судді: Ю.Б. Войтко

М.В. Матківська