ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 року м.Суми

Справа №592/15992/21

Номер провадження 22-ц/816/704/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Левченко Т. А.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Бровка Руслана Миколайовича

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 травня 2022 року в складі судді Фоменко І.М., ухвалене в м. Суми,

В С Т А Н О В И В:

16 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона, ОСОБА_1 , є власником двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , яка знаходиться на другому поверсі будинку. Поверхов вище розташована аналогічна двокімнатна квартира АДРЕСА_2 , що на праві власності належить ОСОБА_2 . Вранці 30 вересня 2021 року у квартирі позивача, на кухні біля труби опалення, було виявлення протікання води зі стелі; аналогічна ситуація спостерігалася в туалетній кімнаті. Пізніше почалося протікання по всій квартирі (вода капала зі стелі усіх кімнат, кухні, ванної та коридору), яке припинилося лише через деякий час після перекриття стояка холодної води в будинку.

30 вересня 2021 року подія затоплення була зафіксована працівниками ЖЕКу та співробітниками поліції. Під час усної розмови чоловік відповідача визнав факт підтоплення; крім того, останній підтверджувався проведеним оглядом квартир, які знаходяться поверхом вище у будинку.

Згідно з висновком будівельно-технічного дослідження № 1561 від 12 жовтня 2021 року, виконаного експертом ОСОБА_3 , розмір матеріального збитку, заподіяного в результаті залиття квартири АДРЕСА_1 , становить 24354 грн 00 коп. У добровільному порядку ОСОБА_2 , як власник квартири, з якої відбулося затоплення, завдану шкоду відшкодовувати відмовляється, тому позивач просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 24354 грн 00 коп.

Крім того, за твердженням позивача, останній було завдано моральної шкоди у вигляді душевних страждань, оскільки ОСОБА_1 хвилювалася за здоров`я онуки, яка перебувала на стаціонарному лікуванні у період з 04 жовтня 2021 року по 12 жовтня 2021 року, внаслідок хвороби через підвищення вологості у квартирі позивача; відповідач не виявила бажання до мирного врегулювання спору. Розмір моральної шкоди ОСОБА_1 оцінює в 10000 грн 00 коп., яку просила стягнути з відповідача разом із судовими витратами по сплаті судового збору, витратами, понесеними на проведення будівельно-технічної експертизи та надання професійної правничої допомоги.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 травня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири в розмірі 24354 грн 00 коп., а також 5000 грн 00 коп. моральної шкоди, разом в сумі 29354 грн 00 коп.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані із проведенням експертного будівельно-технічного дослідження в розмірі 2402 грн 00 коп., 908 грн 00 коп. судового збору та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн 00 коп., а всього 6310 грн 00 коп.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 адвокат Бровко Р.М., посилаючись на неповне встановлення судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі зазначається, що відповідач не був належним чином повідомленим про дату та час судового засідання.

Вказує, що місцевим судом не вірно була надана оцінка акту обстеження від 09 березня 2021 року та акту від 15 березня 2021 року. Посилається на те, що в акті обстеження від 09 березня 2021 року зазначено, що ймовірною причиною протікання є пошкодження трубопроводів в перекритті між квартирами АДРЕСА_3 (позивача) та 11 (відповідача).

Зазначає, що експерт не встановлював причини протікання та затоплення квартири позивача, так як дане питання не було предметом даного дослідження.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Дмитренко В.В. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири, серія ВРА № 050078 від 29 липня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ровенською А.О., зареєстрованого в реєстрі за № 2435, є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , яка складається з двох жилих кімнат, загальною площею 46,05 кв. м (а.с. 6-8, 10).

30 вересня 2021 року у квартирі АДРЕСА_1 трапилося залиття, що зафіксовано працівниками ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ» в акті обстеження від 05 жовтня 2021 року про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання). Наявні наслідки залиття: в коридорі на стелі, пофарбованій водоемульсійною фарбою, є сліди залиття у вигляді рудих, мокрих плям, площею до 0,5 м2. На кухні провисання натяжної стелі, площею до 2,0 м2, на стінах, поклеєних шпалерами та пофарбованими водоемульсійною фарбою, вбачаються сліди залиття у вигляді рудих, мокрих плям, площею до 8,0 м2. В санвузлі провисання натяжної стелі, площею до 0,5 м2, в ніші, де проходять інженерні мережі на стінах руді, мокрі плями, площею до 1,5 м2. В кімнаті на стелі, пофарбованій водоемульсійною фарбою, є сліди залиття у вигляді рудих, мокрих плям, площею до 1,5 м2, на стіні відлущення шпалер, площею до 1,0 м2, на віконних укосах мокрі, руді плями, площею до 0,5 м2. На балконі, вхід якого розташований з кімнати, на стіні мокрі, руді плями, площею до 0,5 м2, на віконних укосах балкона руді, мокрі плями, площею до 0,4 м2. В спальні на стелі, пофарбованій водоемульсійною фарбою, є сліди залиття у вигляді рудих, мокрих плям, площею до 0,3 м2, на стінах, проклеєних шпалерами, руді, мокрі плями, площею до 2,0 м2. Причину залиття квартири АДРЕСА_3 встановити не вдалося, оскільки мешканці вище розташованої квартири АДРЕСА_2 двері не відчинили; у телефонній розмові спілкуватися відмовилися (а.с. 11).

Випадок залиття квартири АДРЕСА_1 також підтверджений письмовими поясненнями сусідів, які були запрошені для огляду на місце події (а.с. 15-18).

Крім того, за фактом залиття квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , відбулося повідомлення на лінію «102», що підтверджується талоном-повідомленням № 57990 про внесення даних до матеріалів ЖЄО Сумського РУП (а.с. 13-14).

За твердженням позивача, підтоплення належного їй домоволодіння відбулося із квартири АДРЕСА_5 , власником якої, згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, є ОСОБА_2 .

Як вбачається з висновку за результатами проведення будівельно-технічного дослідження № 1561 від 12 жовтня 2021 року, виготовленого судовим експертом ОСОБА_3 , залиття житлових приміщень, коридору, кухні квартири АДРЕСА_1 , відбулося в результаті витоку води із вище розташованої квартири. Пошкоджені конструктивні елементи стін, стелі, відбулося їх забруднення, утворення плям і потьоків, відклеювання шпалер. Фізичний знос визначався на підставі даних натурного обстеження об`єкту. Величина фізичного зносу елементів визначалася шляхом порівняння фізичного стану цих конструктивів і їх технічних якостей по відношенню до нормативних показників і складає 10 %. Перелік ремонтно-будівельних робіт, які необхідно виконати для відновлення попереднього стану домоволодіння, визначений у експертному висновку. Величина матеріального збитку, заподіяного в результаті залиття квартири АДРЕСА_1 , за станом на жовтень 2021 року, складає 24354 грн 00 коп. (а.с. 19-48).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції вважав обґрунтованими вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири та відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000 грн. Саме така сума, на думку суду, є розумним та справедливим відшкодуванням моральної шкоди, завданої позивачу внаслідок неправомірних дій відповідача.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ухвалене правильне по суті рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, завдана особі і її майну або завдана майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка завдавача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини завдавача шкоди.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності своєї вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, обчислюється, виходячи із реальної вартості втраченого майна або вартості виконаних робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі на момент розгляду справи.

Факт залиття квартири, власником якої є позивач ОСОБА_1 , з вини відповідача ОСОБА_2 підтверджується висновком за результатами проведення будівельно-технічного дослідження № 1561 від 12 жовтня 2021 року, виготовленого судовим експертом ОСОБА_3 , в якому зазначено, що залиття житлових приміщень, коридору, кухні квартири АДРЕСА_1 , відбулося в результаті витоку води із вище розташованої квартири, тобто квартири АДРЕСА_2 , власником якої є відповідач ОСОБА_2 .

Розміру збитків, визначеному згідно висновку за результатами проведення будівельно-технічного дослідження № 1561 від 12 жовтня 2021 року, виготовленого судовим експертом ОСОБА_3 про визначення величини матеріального збитку, заподіяного в результаті залиття приміщень квартири АДРЕСА_1 судом першої інстанції було надано відповідну оцінку за правилами ст. ст. 89, 107 ЦПК України та взято для визначення майнової шкоди, заподіяної позивачу внаслідок залиття належної їй на праві власності квартири.

Відповідач ОСОБА_2 не спростувала належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, клопотання про проведення відповідних судових експертиз, зокрема, на предмет визначення причин залиття квартири позивача, не заявляла та не надавала інших доказів щодо розміру спричиненої позивачу майнової шкоди, хоча це є її процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.

Доводи щодо неналежного повідомлення відповідача про час та місце судового засідання, колегією суддів вважаються недоведеними та необґрунтованими, враховуючи наявні матеріали справи, які свідчать про фактичне виконання судом першої інстанції вимог процесуального законодавства, чинного на момент постановлення рішення, в повному обсязі, шляхом направлення кореспонденції саме на адресу реєстрації ОСОБА_2 (а.с. 68). Тому в силу вимог процесуального закону відповідач вважається належно повідомленим про час і місце розгляду справи.

Щодо посилань в апеляцій скарзі на те, що місцевим судом не вірно була надана оцінка акту обстеження від 09 березня 2021 року та акту від 15 березня 2021 року та твердження про те, що в акті обстеження від 09 березня 2021 року зазначено, що ймовірною причиною протікання є пошкодження трубопроводів в перекритті між квартирами АДРЕСА_3 (позивача) та 11 (відповідача), не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки вищезазначені акти складені в березні 2021 року, а подія залиття квартири, про яку йде мова в даній справі, відбулася 30 вересня 2021 року, тобто акти, які складені в березні місяці стосуються зовсім іншого залиття. Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що 30 вересня 2021 року у квартирі АДРЕСА_1 трапилося залиття, що зафіксовано працівниками ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ» в акті обстеження від 05 жовтня 2021 року про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання), в якому зазначено, що внутрішньобудинкові мережі не пошкоджені, на момент обстеження протікання не виявлено, тобто відсутні докази пошкоджень трубопроводів в перекритті між квартирами АДРЕСА_3 (позивача) та 11 (відповідача).

Твердження в апеляційній скарзі про те, що експерт не встановлював причини протікання та затоплення квартири позивача, так як дане питання не було предметом даного дослідження, колегії суддів приймає до уваги, але оскільки відповідач нікого не допускав до обстеження своєї квартири, а тому суд першої інстанції на підставі інших наявних у справі доказів прийшов до обґрунтованого висновку, визнавши відповідача винним у затопленні квартири позивача. Доказів про наявність такої вини у інших осіб відповідачем не надано.

За змістом ч. 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Розмір моральної шкоди на користь позивача судом першої інстанції визначено з урахуванням положень ст. 23 ЦК України. Відповідно до цієї статті особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

За наведених обставин, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про заподіяння ОСОБА_1 моральної шкоди, визначаючи розмір якої, врахував характер і глибину душевних страждань позивача, вимоги розумності та справедливості.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі Проніна проти України ).

Отже, доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Бровка Руслана Миколайовича залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: О. І. Собина

Т. А. Левченко