Справа № 462/111/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2022 року м.Львів

Залізничний районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Кирилюка А.І.,

при секретарі Антощук А.В.,

розглянувш у приміщенні суду в місті Львові у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг,

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 29 945,07 грн заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію за період з 01.03.2018 року по 30.11.2021 року та судовий збір у розмірі 2270 грн. В обгрунтування своїх вимог покликається на те, що позивач, як виробник і виконавець, надає послуги з постачання теплової енергії в гарячій воді відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 Дана квартира належить на праві приватної власності відповідачу. Площа квартири включена до всієї опалювальної площі будинку на яку подається теплове навантаження, будинок обладнаний лічильником опалення і щомісячно позивач отримує покази використаної теплової енергії. Відповідачу за теплову енергію в період з 01.03.2018 року по 30.11.2021 року нараховано заборгованість в розмірі 29 945.07 грн. Заборгованість за вказаний період не погашалася. Оскільки відповідачі не виконують свого обов`язку з оплати послуг з постачання теплової енергії в гарячій воді, просить позов задовольнити.

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 03.02.2022 року відкрито провадження в справі, вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. /а.с.26-27/

Представник позивача подав до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримав та просив проводити розгляд справи у його відсутності.

Відповідачі у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подали, в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, тому згідно із ч.8 ст.178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними в справі матеріалами.

Згідно із ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ЛКП «Залізничнетеплоенерго» є виробником і виконавцем послуг з постачання теплової енергії в гарячій воді, а ОСОБА_1 є її споживачем.

Квартира АДРЕСА_2 перебуває у приватній власності відповідача, що також стверджується матеріалами справи. /а.с.14-19/

Відповідно до ч.4 ст.319 ЦК України, власність зобов`язує.

Зі змісту ст.322 ЦК України вбачається, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Між позивачем та відповідачем склалися зобов`язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України та згідно зазначеної статті, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Таким чином, між позивачем та відповідачами виникли відносини, що породжують цивільні права та обов`язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, а відповідачі ними користується.

Згідно із п.1, п.5 ч.2ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами (тарифами), встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Окрім цього, оскільки обов`язок споживача житлово-комунальних послуг як власника житла ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення від оплати житлово-комунальних послуг.

Аналогічна правова позиція викладена в Ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2016 року по справі №461/14555/14-ц.

Пунктом 1 ч.1 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п 5 ч.3 ст.20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 року по справі № 6-59цс13.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відповідно до п.3-4 ч.2 ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавцями послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності визначено суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії теплопостачальну організацію, якою є Львівське комунальне підприємство «Залізничнетеплоенерго».

Згідно із ст.6 цього Закону, учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг.

Як убачається з п.8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 року № 630, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Зі змісту статті 525 ЦК України убачається, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається і не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як зазначалось судом вище, відповідач є власником квартири, що стверджується відповідним витягом, наявним в матеріалах справи.

Таким чином, розглянувши справу в межах визначеного предмету спору, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження, суд вважає, що позовні вимоги доведені належними і допустимими доказами, а тому позов підлягає задоволенню.

Окрім цього, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2270 грн.

Керуючись ст.ст.13,76,81,82,83,89,95,141,263,265,267,268,273,354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» 29 945,07 гривень заборгованості за спожиту теплову енергію.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» 2270 гривень сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Учасники справи:

Позивач: Львівське комунальне підприємство "Залізничнетеплоенерго" (,

юридична адреса: 79057, м. Львів, вул. С. Петлюри, 4а.)

Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 )

Суддя:/підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Кирилюк А.І.