Ухвала

07 липня 2022 року

м. Київ

справа № 332/163/20

провадження № 61-5495ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Черняк Ю. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Шумейком Іваном Павловичем, на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 25 травня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 07 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є у спільній сумісній власності,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна, що є у спільній сумісній власності.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 25 травня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 .

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 , яка не брала участі у справі, звернулася до суду з апеляційною скаргою на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 25 травня 2020 року.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 07 червня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 25 травня 2020 року - без змін.

У червні 2022 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Шумейком І. П., на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 25 травня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 07 червня 2022 року, в якій заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень ОСОБА_1 вказує неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування апеляційним судом норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2019 року у справі № 337/474/14-ц та постановах Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 2-1105/2006, від 21 жовтня 2020 року у справі № 753/15957/18, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Крім того, підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень ОСОБА_1 вказує неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме, судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених частиною першою статті 411 ЦПК України, оскільки суди прийняли рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі, що передбачено пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Також заявник вказує на порушення апеляційним судом норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки апеляційний суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Шумейком І. П., подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Крім того, у касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про зупинення дії рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 25 травня 2020 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 07 червня 2022 року до закінчення касаційного провадження, зазначаючи, що незупинення дії осаржуваних судових рішень призведе до негативних наслідків, порушення її прав як кредитора внаслідок протиправного виведення майна з-під арешту. Зазначає, що ОСОБА_2 може відчужити належну їй частину житлового будинку, що призведе до ускладнення процесу повернення майна боржникові. З метою забезпечення правової визначеності, для захисту її прав як кредитора ОСОБА_3 , виконання судових рішень, якими стягнуто з відповідача на її користь грошові кошти, просить клопотання задовольнити.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Пунктом 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2012 року № 10 «Про судову практику розгляду цивільних справ у касаційному порядку» визначено, що клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами (наприклад, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути додано завірену копію такої постанови). Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та осіб, які не брали участі у справі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Отже, клопотання про зупинення виконання (дії) судових рішень має бути мотивованим та містити підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судового рішення у разі, якщо воно буде скасовано.

Клопотання ОСОБА_1 зазначеним вимогам не відповідає та не містить достатніх підстав для зупинення виконання оскаржуваних судових рішень, оскільки заявником не доведено, що у випадку задоволення касаційної скарги здійснення повороту виконання судових рішень буде утруднено.

Ураховуючи наведене, а також те, що оскарження судового рішення в касаційному порядку не є безумовною підставою для зупинення його дії судом касаційної інстанції, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 25 травня 2020 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 07 червня 2022 року слід відмовити.

Пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Касаційна скарга подана у справі, яка на підставі пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України є малозначною, проте скарга містить посилання на випадки, передбачені підпунктами а), в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, а саме те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Поняття винятковості справи є оціночним та потребує належного обґрунтування, тоді як сама по собі вказівка про це у касаційній скарзі не дає підстав для висновку про відкриття касаційного провадження у малозначній справі на підставі підпункту «в» частини третьої статті 389 ЦПК України.

Проте, з огляду на доводи касаційної скарги ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Шумейком І. П., та оскаржувані судові рішення, вона стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, тому є підстави для відкриття касаційного провадження.

Ураховуючи наведене, касаційне провадження у цій справі слід відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є у спільній сумісній власності, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Шумейком Іваном Павловичем, на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 25 травня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 07 червня 2022 року.

Витребувати із Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу № 332/163/20.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк

до 05 серпня 2022 року.

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення дії рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 25 травня 2020 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 07 червня 2022 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. А. Воробйова

Ю. В. Черняк