Справа №173/2574/21
Провадження №2/173/170/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого - судді Петрюк Т.М.

При секретареві - Зубачевській О.А.

За участю : відповідача - ОСОБА_1 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Верхньодніпровський відділ державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про стягнення неустойки (пені) в зв`язку з несплатою аліментів ,-

ВСТАНОВИВ:

06.12.2021 року до суду звернулась позивач ОСОБА_2 , з позовом про стягнення неустойки (пені) за в зв`язку з несплатою аліментів до відповідача ОСОБА_1

17.12.2021 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17.12.2021 року відкрите провадження у справі. Справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників розгляду справи на 14.02.2022 року.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки відповідно до 43, 44, 49 ЦПК України.

14.02.2022 року в судовому засіданні проголошена вступна і резолютивна частина рішення

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача пеню (неустойку) в зв`язку з несплатою аліментів за період з 01.09.2008 року по 06.10.2020 року в сумі 65 922.27 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне: за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29.01.2003 року з відповідача щомісячно стягувались аліменти на її користь на у тримання - ОСОБА_3 в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття починаючи з 03.01.2001 року.

На виконання рішення суду було видано виконавчий лист № 2-160/2003 від 29.01.2003 року згідно з яким відділом державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції відкрите виконавче провадження.

Проте відповідач протягом тривалого періоду часу аліменти не сплачував, внаслідок чого утворилась заборгованість по сплаті щомісячних платежів. Відповідач не здійснював і не надавав ніякої іншої матеріальної допомоги на її утримання.

Заборгованість відповідача по аліментам станом на 06.10.2020 року (досягнення донькою повноліття), заборгованість відповідача зі сплати аліментів складає 65 922.27 грн. У добровільному порядку відповідач не бажає сплачувати борги по аліментам та неустойку. Про наявність заборгованості по аліментам та необхідності її погашення відповідачеві відомо, оскільки боржник неодноразово викликався до ВДВС для сплати заборгованості, але заходи щодо відшкодування заборгованості по аліментам не вживає. Доказів які б підтверджували неплатоспроможність відповідача по сплаті аліментів за вищевказаний період відповідач працівникам відділу ДВС не надавав, заперечень по сумі заборгованості не доводив, жодного разу нараховану заборгованість не оскаржив, тому підстави для звільнення його від сплати неустойки відсутні, що й стало підставою звернення до суду.

В судове засідання позивачка не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи у її відсутність, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на відсутність прибутку та неможливості сплачувати заборгованість та пеню по аліментам, оскільки на даний час він не має роботи. Із сумою заборгованості по аліментам він згоден, та при наявності прибутків буде поступової її погашати. Сплати заборгованість по аліментам в ін. не має можливості, так як є людиною не заможною. На його утриманні є неповнолітня дитина, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Третя особа, що не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору в судове засідання не з`явився, про дату час і місце розгляду справи повідомлена належним чином

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29.01.2003 року з відповідача щомісячно стягувались аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь її матері ОСОБА_2 , в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття починаючи з 03.01.2003 року, що підтверджується копією рішення суду.

На виконання рішення суду було видано виконавчий лист № 2-160/2003 від 29.01.2003 року згідно з яким відділом державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції відкрите виконавче провадження, що підтверджується копією виконавчого листа .

Проте відповідач протягом тривалого періоду часу аліменти не сплачував, внаслідок чого утворилась заборгованість по сплаті щомісячних платежів.

Заборгованість відповідача по аліментам станом на 06.10.2020 року (дата досягнення донькою повноліття) складає 65 922.27 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів.

Вирішуючи питання про стягнення неустойки (пені) за несплату аліментів, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст.196 СК України - У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості

Розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення суду у порядку встановленому СК України.

Державний виконавець обчислює розмір заборгованості зі сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику

Згідно наданого суду розрахунку заборгованості зі сплати аліментів встановлено, що відповідачем аліменти за період з вересня 2008 року по квітень 2017 не сплачувались, а з квітня 2018 року відповідач почав сплачувати аліменти, але в розмірі меншому, ніж присуджені аліменти. Таким чином сума заборгованості зі сплати аліментів склала 65 922.27 грн..

Тому в силу ст. 196 СК України існують підстави для стягнення заборгованості зі сплати аліментів

Оскільки, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, а тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч.1ст.196 СК України пені від суми несплачених аліментів, суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - вирахувати розмір пені.

Правила нарахування пені за заборгованість по сплаті аліментів підтверджені Постановою Верховного Суду від 25.04.2018 року (справа № 572/1762/15-ц).

Так, правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

p = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) + ……. (An х 1% х Qn),де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-X11) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Враховуючи правову природу пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилося стягнення аліментів.

Суд погоджується з розрахунком заборгованості пені зі сплати аліментів , наданих позивачем, який перевищує розмір самої заборгованості.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню зі сплати аліментів в розмірі 100% заборгованості зі сплати аліментів.

Як вже зазначалось вище існують підстави для стягнення заборгованості зі сплати аліментів, та позивачем правильно визначений розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача.

Вирішуючи питання про те, в якому розмірі підлягає стягненню пеня ( неустойка) з відповідача на користь позивача суд враховує, що на утриманні відповідача перебуває неповнолітня дитина, яка в силу віку не має можливості себе утримувати. Донька відповідача, на утримання якої стягувались аліменти, на даний час досягла повноліття, тому має можливість забезпечувати себе матеріально. Позивачка протягом тривалого періоду часу, коли відповідачем взагалі не сплачувались аліменти, не зверталась із позовними вимогами про стягнення пені за несплату аліментів, і подала позов лише після досягнення донькою повноліття. Відповідач, хоч і є працездатною особою, але на даний час не має роботи та стабільного прибутку. Враховуючи всі зазначені обставини, а також керуючись принципом розумності та справедливості, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог частково, та вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача пеню в зв`язку з несплатою аліментів в сумі 32 962.00 (тридцять дві тисячі дев`ятсот шістдесят дві) грн.

Відповідно до ст.. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп. оскільки судом ухвалюється рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 293 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Верхньодніпровський відділ державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), юридична адреса: 51600 вул. О.Поля, 5 м. Верхньодніпровськ Кам`янського району Дніпропетровської області, , про стягнення неустойки (пені) в зв`язку з несплатою аліментів - задовольнити частково

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.09.2008 року по 06.10.2020 року в розмірі 32 962.00 (тридцять дві тисячі дев`ятсот шістдесят дві) грн.

В задоволення решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 992 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського Апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 19.02.2022 року

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 21.02.2022 року

Дата набрання законної сили: 22.03.2022 року