Справа № 523/6570/22
Провадження №2/523/3626/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2022 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Дяченко В.Г., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення,

В С Т А Н О В И В:

До Суворовського районного суду м. Одеси звернувся представник ОСОБА_1 адвокат Секач Олександр Михайлович з позовною заявою про про виселення.

04.07.2022 року до канцелярії суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Секач О.М. про забезпечення позову, в якій просить суд, вжити заходи забезпечення позову, а саме: накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 , на земельну ділянку площею 0,0453 га. АДРЕСА_1 , та на автомобіль марки HUNDAI «TUKSON» 2009 р.в. чорного кольору д/з НОМЕР_1 .

В обґрунтування своєї заяви позивач посилається на те, що вона є рідною донькою померлого спадкодавця ОСОБА_3 , а також спадкоємицею першої черги після смерті рідного батька. На день подання заяви усі майнові власні речі, які належать її померлому батьку ОСОБА_3 захопила відповідач по справі ОСОБА_2 та незаконно проживає у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , й використовує їх на свій власний розсуд, тому позивач просить суд накласти арешт на вищевказане майно.

Суд дослідивши матеріали справи та заяву про забезпечення позову приходить до висновку про таке.

Відповідно до ч.1 ст. 149 ЦПК, суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову, передбачені ст.150 ЦПК.

Так, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом ст.151 ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов`язково зазначаються: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто повинні бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Пленум Верховного Суду України у вказаній постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», а саме: у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання, тощо.

Предметом даного спору є виселення відповідача, а в заяві про забезпечення позову позивач просить суд накласти арешт на житловий будинок, земельну ділянку та автомобіль.

Оскільки запропонований заявником захід забезпечення позову не стосується предмету та підстав даного спору, та жодним чином не впливає на ускладення чи унеможливлення виконання рішення у такій справі, та не поновлює порушених прав за таким спором, тому підстави для задоволення заяви про забезпечення позову відсутні.

Отже, суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст.149-150, 153, 258, 260 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення відмовити.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено у порядку та строки, передбачені ст. ст. 153, 353, 354 ЦПК України.

Суддя