Провадження № 2/375/80/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 року смт Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Чорненької О.І.,

при секретарі Киричок В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 2 приміщення суду в смт Рокитне цивільну справу за позовом Комунального підприємства Білоцерківської міської ради "Білоцерківтепломережа" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату послуг з централізованим опаленням,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради "Білоцерківтепломережа", в особі директора Безукладнікова В.В., звернулося до Білоцерківського районного суду Київської області з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованим опаленням в сумі 19141,66 грн., суму заборгованості внаслідок інфляційних процесів в розмірі 2628,07 грн., три відсотки річних у розмірі 1032,94 грн. та сплачений судовий збір у сумі 2270 грн., через відсутність добровільної сплати заборгованості.

Позовні вимоги представник позивача обгрунтовує тим, що відповідно до особового рахунку, № НОМЕР_1 , відкритого на ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , відповідач станом на 01 серпня 2021 року має заборгованість за послуги централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води в розмірі 25840,51 грн., з яких 19141,1 грн. заборгованість, яка утворилась за період з 01 квітня 2017 року по 01 серпня 2021 року.

Оскільки відповідач у добровільному порядку не погашає заборгованість по оплаті спожитої теплової енергії, позивач пред`являв останньому претензію, тобто вживав заходів досудового вреголювання спору.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вказаної норми позивачем на суму боргу за надані комунальні послуги нараховано 2628,07 грн. інфляційних втрат та 1032,94 грн. 3% річних.Однак, відповідачем в порушення вимог чинного законодавства оплата за фактично отримані послуги з централізованого опалення не проводиться.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань, заборгованість за надані комунальні послуги не погашає, що на думку позивача, є порушенням його законних прав.

Відповідач відзиву на позов не надав.

Заяви ( клопотання) учасників справи

Представник позивача в судове засідання не прибув, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Інші процесуальні дії у справі

Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради "Білоцерківтепломережа" з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого опалення, звернулося до Білоцерківського районного суду Київської області

Ухвалою Білоцерківського районного суду Київської області від 04.10.2021 матеріали справи передано до Рокитнянського районного суду Київської області для розгляду за підсудністю.

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 15 квітня 2022 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Копію позовної заяви та доданих до неї документів вручено особисто відповідачу 13.05.2022 року, про що свідчить зворотне повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення.

Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням, відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України до суду не надходило.

Відповідач процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що відповідач, відповідно до вимог статті 128 ЦПК України, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не прибув, про причини своєї неявки суд не повідомив.

З огляду на викладене, суд вважає можливим ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини встановлені судом

ОСОБА_1 є споживачем комунальної послуги з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 , що підтвержуєтьмя відкритим у Комунальному підприємстві Білоцерківської міської ради Київської області "Білоцерківтепломережа" на його ім`я особовим рахунком № НОМЕР_1 .

Позивачем на підтвердження вимог надані постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг № 1101 від 23.06.2016 року, №1392 від 09.11.2017 року та № 1738 від 10.12.2018 року.

Відповідно до відомості про нарахування та оплату за централізоване постачання холодної води та водовідведення, по особовому рахунку № НОМЕР_1 існує заборгованість станом на 01 серпня 2021 року у розмірі 19141,66 грн., яка заявлена до стягнення та яка утворилась в період з 01.04.2017 по 01.08.2021 року.

Згідно з наданих позивачем розрахунків на суму боргу за надані комунальні послуги нараховано 2628,07грн. інфляційних втрат та 1032,94грн. 3% річних.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з частиною 1 статті 1 ЦК України, цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини 1 статті 3 ЦК України.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За вимогами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтею 83 ЦК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Під час розгляду зазначеної цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів та заявлення клопотань.

Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з вимогами статей 67-68 Житлового кодексу України, передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Такі ж положення закріплені і у статті 162 Житлового кодексу України, відповідно до якої передбачено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.

Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація.

Частиною 1 статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Статтею 1 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.

Пунктом 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 р. (далі -Правил) визначено, що централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.

Відповідно до пункту 18, зазначених Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Пунктом 23 Правил передбачено, що за несвоєчасну оплату послуг споживач сплачує пеню в установлених законом та договором розмірах. У разі перерви в наданні послуг, ненадання або надання їх не в повному обсязі, зниження якості, зокрема відхилення їх кількісних і якісних показників від нормативних, виконавець проводить перерахунок розміру плати за фактично надані послуги в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, та виплачує споживачеві компенсацію за перевищення встановлених строків проведення аварійно-відбудовних робіт відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Згідно з пунктом 30 Правил, споживач зобов`язаний:

1) оплачувати послуги в установлені договором строки;

2) забезпечувати доступ до мережі, арматури, квартирних засобів обліку, розподільчих систем представника виконавця за наявності в нього відповідного посвідчення:

для ліквідації аварій - цілодобово;

для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічного і профілактичного огляду, зняття контрольних показників квартирних засобів обліку - згідно з умовами договору;

3) дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг;

4) забезпечувати цілісність квартирних засобів обліку та не втручатися в їх роботу;

5) у разі несвоєчасного внесення плати за послуги сплачувати пеню у встановлених законом та договором розмірі;

6) виконувати інші обов`язки відповідно до законодавства.

Підпунктом 1 пункту 31 Правил передбачено право виконавця у разі несвоєчасного внесення споживачем платежів за надані послуги нараховувати пеню у розмірі, встановленому законом та договором.

Частиною 1 статті 10 Закону україни "Про житлово-комунальні послуги" ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Частиними 5-7 статті 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

Органи, уповноважені законом встановлювати порядки (методики) формування тарифів на транспортування, постачання теплової енергії, визначають особливості врахування в тарифах на теплову енергію для споживача витрат на утримання та обслуговування теплових пунктів (індивідуальних та центральних) з метою недопущення подвійної компенсації споживачами таких витрат.

Тарифи на комунальну послугу з постачання теплової енергії, що виробляється суб`єктом господарювання за допомогою систем автономного теплопостачання, визначаються та встановлюються органом, що регулює діяльність такого суб`єкта господарювання, окремо для кожного багатоквартирного будинку, обладнаного такою системою автономного теплопостачання, як сума тарифів на виробництво та постачання теплової енергії.

Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Підпунктом 1 частини 2 статті 7 Закону україни "Про житлово-комунальні послуги" передбачено обов`язок індивідуального споживача укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (Висновок Верховного суду викладений постанові від 14.02.2018 року у справі № 462/6393/15-ц).

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) - стаття 610 ЦК України.

Згідно з частиною четвертої статті 319 ЦК України власність зобов`язує.

За змістом наведених норм вбачається, що цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню до виконання як договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Відповідно до особового рахунку, № НОМЕР_1 , відкритого на ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , відповідач станом на 01 серпня 2021 року має заборгованість за послуги централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води в розмірі 25840,51 грн., з яких 19141,1 грн. заборгованість, яка утворилась за період з 01 квітня 2017 року по 01 серпня 2021 року.

Оскільки відповідач у добровільному порядку не погашає заборгованість по оплаті спожитої теплової енергії, позивач пред`являв останньому претензію, тобто вживав заходів досудового вреголювання спору.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вказаної норми позивачем на суму боргу за надані комунальні послуги нараховано 2628,07 грн. інфляційних втрат та 1032,94 грн. 3% річних.

Будь-яких відомостей та доказів на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять.

Судом встановлено, що між сторонами спору виникли правовідносини у сфері постачання та споживання теплової енергії, які регулюються статтею 901 ЦК України, Житловим кодексом України, законами України «Про житлово-комунальні послуги», "Про теплопостачання", Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 р., чинними на час виникнення спірних правовідносин.

Суд також дійшов висновку про порушення споживачем (відповідачем) обов`язку в частині оплати наданих житлово-комунальних послуг за вказаною адресою, внаслідок чого виникла заборгованість, яка заявлена позивачем до стягнення.

Разом з тим, суд звертає увагу, що питання оплати житлового-комунальних послуг між декількома користувачами житлового приміщення повинні регулюватися відповідною домовленістю (угодою) між ними, а в разі оплати наданих послуг одним із користувачів, останній не позбавлений права пред`явлення відповідного позову про стягнення понесених витрат (частини витрат) до інших користувачів.

Враховуючи визначений статтею 13 ЦПК України принцип диспозитивності цивільного судочинства та визначення позивачем у справі конкретного відповідача (споживача), на якого відкрито особовий абонентський рахунок, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення даного позову.

Положеннями частини першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. (частина перша статті 77 ЦПК України)

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. (частин друга статті 78 ЦПК України)

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідальність особи у вигляді обов`язку відшкодувати завдані збитки наступає лише за наявності в сукупності певних умов, які разом утворюють склад правопорушення, а саме: противоправної поведінки, шкоди, причинного зв`язку між поведінкою і шкодою, вини.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Київської області "Білоцерківтепломережа" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату послуг з централізованого опалення.

Щодо розподілу судових витрат

Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з платіжним дорученням № 568 від 17 лютого 2021 року позивачем було сплачено 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень судового збору, які підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 7, 9-10, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 1 ЗаконуУкраїни "Про теплопостачання", п. 2, 18, 23, 30-31 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 р, ст. ст. 526, 625, 901 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 19, 76-83, 141, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Київської області "Білоцерківтепломережа" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату послуг з централізованого опалення - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Київської області "Білоцерківтепломережа", заборгованість за оплату послуг з централізованого опалення у сумі 19141 (дев`ятнадцять тисяч сто сорок одна) гривня 66 копійок, інфляційних втрат у сумі 2628 (дві тисячі шістсот двадцять вісім) гривень 07 копійок та 3% річних у сумі 1032 (одна тисяча тридцять дві) гривні 94 копійок, всього стягненню підлягає 22802 (двадцять дві тисячі вісімсот дві) гривні 67 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Київської області "Білоцерківтепломережа", сплачений при поданні позову судовий збір (платіжне доручення № 568 від 17 лютого 2021 року) у сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 14 червня 2022 року.

Повне найменування сторін

позивач: Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради "Білоцерківтепломережа", , юридична адреса: 09117, Київська область, м. Біла Церква, вул. Мережна, 3;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстррваний за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , місце виконання договору: АДРЕСА_1 .

Головуюча суддя Олена ЧОРНЕНЬКА