Провадження № 2/554/785/2022
11 липня 2022 року м. Полтава
Октябрський районний суд м.Полтави в складі:
головуючого - судді Материнко М.О.,
за участю секретаря Бормотова А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником будинку, який знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 і з її дозволу там була зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 тимчасово на 3 (три) місяці, що підтверджується договором від 17.08.2020 року, але ніколи не проживала і мала самостійно знятися з реєстрації місця проживання, однак, не зробила цього. Відповідачне проживає в даному будинку взагалі, не сплачує комунальні платежі та в утриманні житла участі не бере. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні я, ні інші члени сім`ї відповідачу не чинили.
Просила визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право
користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 . Вирішити питання судових витрат.
Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 06.12.2021 року відкрито спрощене позовне провадження. Справу призначено до слухання.
Позивач в судове засідання не з`явився будучи належним чином повідомлений про день і час слухання справи, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась у встановленому законом порядку, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду. Будь-які клопотання не надходили.
Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку.
Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно із частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Положеннями частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Приписами статті 379 Цивільного кодексу України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них.
Статтею 64 Житлового кодексу УРСР визначено, що до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Згідно положень статті 405 Цивільного кодексу України,члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації;судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Статтею 263 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Виходячи із порівняльного аналізу статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 64, 150, 156 ЖК УРСР, слід дійти висновку, що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинок, квартиру від будь-яких осіб, у тому числі і тих, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 64, 150, 156 ЖК УРСР регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16).
За змістом частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Тому, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням є належним способом захисту моїх порушених прав.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 , на праві приватної власності на підставі договору дарування від 11.03.1992 року є власником будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно довідки ЖЕО №2, № 3439 від 30.08.2021 р., разом з позивачем зареєстровані: ОСОБА_3 , 1986 р.н., та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..
Згідно договору б/н від 17.08.2020 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована за домовленістю, тимчасово на 3 (три) місяці, тобто до 17 листопада 2020 року.
Як вбачається з розписок ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 і ніколи не проживала.
Відповідачне проживає в даному будинку, не сплачує комунальні платежі та в утриманні житла участі не бере.
Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні я, ні інші члени сім`ї відповідачу не чинили.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , втратила право користування житловим приміщенням у будинку, який знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 у зв`язку з тривалою, понад один рік без поважної причини відсутністю за місцем реєстрації, крім того не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню квартири.
Задовольняючи позов, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн.
Керуючись ст. 12, 13, 81, 82, ст. 263, 264, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою що втратила право користування житловим приміщенням- задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила правокористування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 грн.
Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочнерішенняможе бути переглянуте судом, щойогоухвалив, за письмовоюзаявоювідповідача яка може бути подано протягомтридцятиднів з дня отриманняйогокопії.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,останнє відоме місце реєстрації АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 11 липня 2022 року.

СуддяОктябрського районного

суду м.Полтави М.О.Материнко