Справа № 354/880/14-ц
Провадження по справі № 2/354/1/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Ваврійчук Т.Л.

за участю секретарів судового засідання Старунчак Н.М.

позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яремче цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Яремчанська міська рада, Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про знесення самочинно збудованої господарської споруди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у грудні 2014 року звернулися до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів Яремчанської міської ради про знесення самочинно збудованої господарської споруди. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначили, що позивачу ОСОБА_1 належить на праві приватної власності земельна ділянка, площею 0,06 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , на вказаній ділянці позивачами побудовано житловий будинок право власності на який зареєстровано у Коломийському МБТІ 24 липня 2007 року. Відповідач ОСОБА_3 є власником суміжної земельної ділянки по АДРЕСА_2 , на якій у 2010 році ним побудований житловий будинок, після чого розпочато будівництво господарської споруди для чого відповідач на відстані 3-х мерів від будинку позивачів зняв земляний покров висотою 4 метри. За скаргою позивачів комісією Яремчанської міської ради 11 квітня 2011 року проведено обстеження земельної ділянки відповідача за результатами якого встановлено, що будівництво проводиться із відхиленням від існуючої проектної документації та порушенням будівельних норм. Проведеними Інспекцією ДАБК у період 2011-2012 років перевірками встановлено, що ОСОБА_3 проводить будівництво згідно проектної документації виготовленої бюро архітектури м. Яремче на основі рішення міської ради від 09 березня 1988 року, однак із відхиленням від генплану забудови та приписом від 16 травня 2011 року зобов`язано його усунути виявлене порушення. Постановою від 02 травня 2011 року на відповідача накладено адмінстягнення за порушення вимог ст.96 КУпАП. Постановою від 31 травня 2012 року та приписом від 28 травня 2012 року ОСОБА_3 зобов`язано усунути виявлене порушення вимог п.2 ч.1 ст.34 Закону україни «Про регулювання містобудівної діяльності» у строк до 28 вересня 2012 року та накладено адмінстягнення у виді штрафу. Оскільки відповідач зазначені вимоги не виконав постановою від 17 вересня 2013 року його було притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.188-42 КУпАП. Збудована відплвідачем господарська споруда є самочинним будівництвом, фактично ОСОБА_3 побудовано триповерховий житловий будинок перед вікнами будинку позивачів на відстані 2,80 м. Дана споруда закриває передній сонячний фасад будинку позивачів, п`ять вікон першого та другого поверху, внаслідок чого у кімнатах темно. Близькість між будинками зумовила сирість, опадання штукатурки, появу грибка. Стічні води та сніг з будинку відповідача стікають у межу. На другому поверсі самочинно збудованої господарської поруди відповідачем зроблені віконні пройоми відстань від яких до вікон позивачів становить 3 метри, на першому поверсі ОСОБА_3 побудовано два туалети з витяжкою до вікон будинку позивачів. Зазначена самочинно збудована господарська споруда порушує конституційні права позивачів на безпечне житло, збудована із відхиленням від проектної документації, порушенням державних будівельних норм ДБН 360-92 та ДБН В.11.1-7-2002, а тому в силу вимог ст.376 ЦК України, ст.38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» підлягає знесенню.

Ухвалою суду від 28 січня 2015 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження, а також за клопотанням позивачів вжито заходи забезпечення позову.

Ухвалою суду від 18 березня 2015 року вказану справу призначено до судового розгляду по суті. Повідомлено ДАБІ України про наявність даної справи у провадженні суду та запропоновано повідомити про свою згоду на участь у цивільному процесі та вступ у справу.

Ухвалою суду від 19 травня 2015 року вказану справу об`єднано в одне провадження із цивільною справою №354/9/14-ц за позовом ДАБІ України, треті особи, які не заявляють самостійних имог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Яремчанська міська рада до ОСОБА_3 про знесення самовільно проведеного будівництва господарської будівлі.

Ухвалою суду від 31 липня 2015 року у цивільній справі №354/9/14-ц призначено будівельно-технічну експертизу на час проведення якої провадження у справі зупинено.

16 грудня 2015 року до суду надійшов висновок судової будівельно-технічної експертизи №9/08/15 від 20 листопада 2015 року.

Ухвалою суду від 01 лютого 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Яремчанська міська рада до ОСОБА_3 про знесення самовільно проведеного будівництва господарської будівлі роз`єднано в самостійне провадження.

Ухвалами суду від 17 лютого 2016 року задоволено клопотання позивачів про уточнення позовних вимог. Відмовлено у клопотанні про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмет спору на стороні позивачі Управління ДАБІ в Івано-Франківській області та витребувано докази у справі.

Ухвалою суду від 24 березня 2016 року залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Управління ДАБІ в Івано-Франківській області.

Ухвалою суду від 17 травня 2016 року у даній справі призначено повторну судову будівельно-технічну експертизу на час проведення якої провадження у справі було зупинено.

28 вересня 2016 року до суду надійшов висновок повторної судової будівельно-технічної експертизи №0050/09/2016 від 20 вересня 2016 року.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Яремчанського міського суду Івано-Франківської області №137 від 22 вересня 2017 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 вересня 2017 року вказану справу передано у провадження судді Іванова А.П.

Ухвалою суду від 26 січня 2018 року вказано справу прийнято до провадження суддею Івановим А.П. та призначено у ній підготовче судове засідання.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Яремчанського міського суду Івано-Франківської області №460 від 07 березня 2018 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 березня 2018 року вказану справу повторно передано у провадження судді Іванова А.П. у зв`язку із продовженням терміну його відрядження до Яремчанського міського суду.

Ухвалою суду від 26 березня 2018 року справу прийнято до провадження суддею Івановим А.П. та призначено у ній підготовче судове засідання.

18 червня 2018 року від позивачів надійшла заява про уточнення розміру позовних вимог, відповідно до якої ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просять знесення провести за рахунок відповідача, який здійснив самочинне будівництво.

18 червня 2018 року судом за клопотанням позивачів постановлено ухвалу про витребування доказів у справі.

Ухвалою суду від 19 липня 2018 року за клопотанням позивачів залучено до участі у вказаній справі в якості співвідповідача ОСОБА_4 .

Відповідно до розпорядження керівника апарату Яремчанського міського суду Івано-Франківської області №102 від 01 квітня 2019 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 квітня 2019 року вказану справу у зв`язку із закінченням терміну повноважень попереднього складу суду(закінчення терміну відрядження судді Іванова А.П.) передано у провадження судді Польської М.В.

Ухвалою суду від 06 травня 2019 року дану справу прийнято до провадження суддею Польською М.В. та призначено у ній підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 24 червня 2019 року підготовче провадження у даній справі закрито та призначено її до судового розгляду по суті.

04 березня 2020 року від співвідповідача ОСОБА_4 надійшов відзив на позов у якому зазначено, що позовні вимоги є безпідставними та не відповідають дійсності, а твердження позивачів є необґрунтованими. Причиною звернення до суду є неприязні стосунки позивачів із ОСОБА_3 , а будь-які обставини, які дають підстави вважати будинковолодіння, розміщене за адресою АДРЕСА_2 самочинним будівництвом як станом на 2016 рік, так і станом на березень 2020 року відсутні. Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки та договору купівлі-продажу будинку від 18 серпня 2016 року ОСОБА_4 набула у власність земельну ділянку та будинковолодіння за адресою АДРЕСА_2 . Доказом того, що дане будинковолодіння зведене самочинно є виключно висновок повторної судової будівельно-технічної експертизи №0050/09/2016 від 20 вересня 2016 року із яким відповідач не погоджується. У висновку зазначено дату огляду експертом спірного будинковолодіння-12 липня 2015 року, тобто ще до моменту призначення експертизи. Те, що зазначена дата не є опискою випливає із норм матеріального права та вимог п.4.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, відповідно до якого у разі виявлення у висновку експерта технічних помилок даний висновок за рішенням особи, яка призначила експертизу повертається на доопрацювання однак зазначений висновок експертизи на доопрацювання не повертався. Окрім цього на момент проведення експертизи експерту не було надано усміх матеріалів, необхідних для проведення експертизи, зокрема документів щодо права власності ОСОБА_4 . Крім цього, безпосередньо у договорі купівлі-продажу будинку зазначено, що у будинку не проведено самочинної добудови, перебудови, перепланування чи реконструкції. Згідно технічного паспорта на будинок від 16 лютого 2016 року, який виготовлено ОСОБА_3 будь-якого самочинного будівництва не виявлено, однак даний паспорт не витребовувався судом та не був предметом дослідження під час проведення експертизи. На час проведення експертизи власником будинку та земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 була ОСОБА_4 , яка не була залучена до участі у справі, не повідомлялась про призначення експертизи та не приймала у ній участі. При цьому висновок повторної судової будівельної експертизи кардинально відрізняється від висновків первинної експертизи, хоча на дослідження експертам надавались одні й ті самі матеріали. Із урахуванням викладеного відповідач просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

13 березня 2020 року від позивачів надійшли заперечення на відзив у яких зазначено, що ОСОБА_3 здійснював будівництво згідно будівельного паспорта яким передбачено будівництво житлового будинку 8.40 на 8.40 м та сараю згідно типового проекту ІФГ-1. Фактично ним побудовано житловий будинок розміром 15 м на 17 м, а також замість господарської споруди побудовано другий будинок готельно-туристичного комплексу з трьома поверхами, перший- з трьома гаражами, другий цегляний, третій дерев`яний, довжиною по периметру 36 м, довжиною 21 м, висотою 12 м. Відстань від вказаного будинку до будинку позивачів становить 2,80 м, відстань до межі земельної ділянки позивача до найбільш виступаючої конструкції стіни ОСОБА_3 становить 0,88м, що не відповідає п.3,25 ДБН 360-92. Також дана споруда побудована впритул до міської вулиці, хоча відстань має становити 6,0 м від дороги. Згідно будівельного паспорта ОСОБА_3 господарська споруда повинна знаходитись від межі на відстані 2,5 м, довжиною 6 м, шириною 4 м з боку від вікон позивачів. Факт того, що дана господарська споруда є самочинним будівництвом підтверджується матеріалами справи. ОСОБА_4 відповідно до договору купівлі-продажу набула право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 загальною площею 298,5 кв.м., це є перший побудований ОСОБА_3 будинок, а не господарська споруда, що є предметом спору у даній справі. При проведенні повторної судової будівельно-технічної експертизи експерт повідомляв ОСОБА_3 про проведення огляду об`єкта експертизи 12 липня 2016 року, посилання у висновку експерта на те, що огляд проведено 12 липня 2015 року є опискою. На момент призначення експертизи та проведення огляду ОСОБА_4 не була власником земельної ділянки по АДРЕСА_3 , а тому підстав для витребовування документів щодо права власності ОСОБА_4 не було. Долучений до матеріалів справи технічний паспорт від 16 лютого 2016 року складений з порушенням вимог Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна та є нікчемним. Твердження про те, що ОСОБА_4 не було відомо про наявність самочинно збудованої господарської споруди не відповідають дійсності, оскільки фактичними забудовниками будівництва по АДРЕСА_2 були ОСОБА_4 та її чоловік, ОСОБА_3 побудував лише перший поверх житлового будинку. У відповіді начальника Інспекції ДАБК в Івано-Франківській області від 04 жовтня 2013 року №Т.-19/338/5 зазначено, що інспектором складено акт перевірки та протокол про адмінправопорушення у присутності довіреної особи ОСОБА_3 - ОСОБА_5 . У п.п.6,7 договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18 серпня 2016 року зазначено, що земельна ділянка оглянута покупцем до підписання договору, а продавець не приховав обставини, що мають істотне значення для укладення договору. У п.7 договору купівлі-продажу житлового будинку від 18 серпня 2016 року також вказано, що продавець не приховав обставини, що мають істотне значення для договору і щодо будинку відсутні судові справи, також в обох договорах міститься посилання на те, що у них зафіксовані усі істотні умови, що стосуються купівлі-продажу, договори підписані подружжям ОСОБА_6 , а тому вони є нікчемними, що тягне за собою наслідки, передбачені ст.ст.229,230,236 ЦК України.

03 квітня 2020 року від представника співвідповідача ОСОБА_4 надійшли заперечення на відповідь на відзив у яких зазначено, що позивачі неналежно ознайомились із аргументами, наведеними у відповіді на відзив. Жодних доказів того, що повторна судова будівельно-технічна експертиза є належним доказом не наведено, доказів того, що експерт проводив огляд спірного будинковолодіння 12 липня 2016 року, а не 12 липня 2015 року, як зазначено у висновку суду не надано, питання про виправлення зазначеної описки не ставилось. Доводи позивачів про нікчемність договорів купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку по АДРЕСА_2 нічим не підтверджені та є голослівними, дану угоди проведено на законних підставах, а відповідно до ст.204 ЦК України діє презумпція правомірності договорів.

Згідно розпорядження керівника апарату Яремчанського міського суду Івано-Франківської області №24 від 30 липня 2020 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 липня 2020 року у зв`язку із закінченням повноважень попереднього складу суду(закінчення терміну відрядження судді Польської М.В.) вказану справу передано у провадження судді Ваврійчук Т.Л.

Ухвалою суду від 03 серпня 2020 року дану справу прийнято до провадження суддею Ваврійчук Т.Л. та призначено у ній підготовче судове засідання.

12 жовтня 2020 року за заявою позивачів судом постановлено ухвалу про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 05 листопада 2020 року підготовче провадження у даній справі закрито та призначено її до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити у повному обсязі, з мотивів, наведених у позовній заяві та відповіді на відзив. Вказали, що наданими доказами повністю підтверджується той факт, що ОСОБА_3 проведено самочинне будівництво господарської споруди, яка фактично є готельно-туристичним будинком, в той час як відповідно до будівельного паспорту йому був наданий дозвіл на будівництво господарської споруди типу ІФГ-1, яка мала бути розташована не перед вікнами, в збоку від житлового будинку позивачів та значно меншого розміру, аніж побудовано.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, не повідомивши причин неявки, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник співвідповідача ОСОБА_4 -адвокат Дикун І.В. у судовому засіданні позов не визнав та просить у його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що ОСОБА_4 в установленому законом порядку набула право власності на земельну ділянку та житловий будинок по АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 18 серпня 2016 року. У виготовленому ОСОБА_3 технічному паспорті відсутні відомості про наявність будь-яких самочинних споруд. На момент проведення повторної будівельно-технічної експертизи ОСОБА_4 була власником зазначеного нерухомого майна, однак її до участі у справі та проведення експертизи не було залучено. Також вважає, що зазначена у висновку експерта дата огляду спірної земельної ділянки-12 липня 2015 року не є опискою, оскільки відповідні виправлення не були внесені в установленому порядку та просить врахувати, що висновки експертів є прямо протилежними.

Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області у судове засідання не з`явились, не повідомивши причин неявки, хоча про день та час розгляду справи належно повідомлялись.

Експерт ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримав наданий ним висновок судової будівельно-технічної експертизи №0050/09/2015 від 20 вересня 2016 року та суду пояснив, що огляд спірної господарської споруди був проведений ним у присутності позивачів 12 липня 2016 року, а у висновку ним допущено описку та зазначено дату 12 липня 2015 року. Про проведення огляду повідомлявся відповідач ОСОБА_3 , однак останній присутнім не був. Зазначив, що на даний час змін у чинному законодавстві України, які б впливали на наданий ним висновок не відбулось. На момент проведення огляду доступ до спірної будівлі був вільним, дана господарська споруда є незавершеним будівництвом і відповідні обміри непотрібні, бо не мають впливу на висновки. Наданої на дослідження інформації було цілком достатньо для проведення експертизи, за відсутності проектної документації дане будівництво є самочинним і у будь-якому випадку при його перебудові будуть порушені відповідні будівельні норми, а тому він вважає, що перебудова чи перепланування даної споруди із дотриманням усіх вимог чинного законодавства є неможливим і дана споруда підлягає демонтажу.

В подальшому, у судове засідання у даній справі, призначене на 01 лютого 2022 року представник співвідповідача ОСОБА_4 -адвокат Дикун І.В. не з"явився, направив до суду клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із його хворобою.

У судове засідання, призначене на 14 березня 2022 року учасники справи не з`явились, від представника співвідповідача надійшло клопотання, про відкладення розгляду справи у зв`язку із його зайнятістю у територіальній обороні м. Коломиї.

У судове засідання, призначене на 25 травня 2022 року учасники справи не з`явились, від представника співвідповідача в чергове надійшла заява про відкладення розгляду справи з посиланням на те, що він буде здійснювати захист інтересів волонтера у Кременецькому районному суді Тернопільської області.

25 травня 2022 року судом постановлено ухвалу про оголошення перерви до 30 червня 2022 року, одночасно роз`яснено співвідповідачу ОСОБА_4 про необхідність до вказаного судового засідання висловити свою позицію стосовно подальшого розгляду справи, можливості її розгляду без участі представника співвідповідача, чи залучення нею іншого представника, участі у судовому засідання у режимі відеоконференції.

Разом з тим, у судове засідання, призначене на 30 червня 2022 року співвідповідач ОСОБА_4 та її представник не з`явились, від адвоката Дикуна І.В. надійшла чергова заява про відкладення розгляду справи з посиланням на його зайнятість у іншому судовому засіданні у м. Львів.

Відповідно до ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляду справи у судовому засіданні в межах встановленого цим кодексом строку у випадках: 1) неявка у судове засідання учасника справи щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про прочини неявки, які судом визнано поважними.

В свою чергу сторона зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, утриматися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Співвідповідач та її представник були належним чином повідомлені про дату, час і місце призначеного засідання суду, а наведені представником ОСОБА_4 доводи про неможливість його участі в судовому засіданні у зв`язку із виконанням волонтерських обов`язків та зайнятістю у інших судових засіданнях не є підставою для відкладення розгляду справи чи оголошення перерви в судовому засіданні, оскільки відповідач не позбавлена права надавати повноваження на представництво своїх інтересів будь-якій кількості осіб та будь-якому іншому представникові, а нез`явлення в судове засіданні учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи не перешкоджає розгляду справи у судовому засіданні.

За таких обставин, з врахуванням тривалості провадження у справі, забезпечення судом можливості сторонам у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, приймаючи до уваги те, що зазначена неявка представника співвідповідача не є першою неявкою, належних доказів щодо підтвердження поважності причин неявки у судове засідання не надано, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для вирішення спору по суті, не відкладаючи розгляду справи, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

При цьому суд наголошує, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасника справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Отже, з метою забезпечення розумних строків розгляду справи, суд вважає, що розгляд справи у відсутності співвідповідача та її представника є можливим, а законні підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Заслухавши пояснення сторін, експерта, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №675919 від 26 жовтня 2009 року позивачу ОСОБА_1 на підставі рішення Яремчанської міської ради №380-27/2009 від 13 жовтня 2009 року належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,0675 га із кадастровим номером :05:008:0328, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , цільове призначення-для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Яремчанської міської ради 08 червня 2008 року ОСОБА_1 належить на праві приватної власності житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 223,4 кв.м, житловою площею 118,9 кв.м. Наведене підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим ОКП «Коломийське МБТІ» 23 червня 2008 року №19276902.

Відповідно до рішенням виконавчого комітету Яремчанської місько ради народних депутатів №33 від 09 березня 1988 року затверджено будівельний паспорт, виданий ОСОБА_3 на забудову земельної ділянки по АДРЕСА_3 . Згідно паспорта 06 квітня 1988 року представником міського архітектора був складений акт виносу меж земельної ділянки і розбивки будівель складено схему виносу в натуру меж земельної ділянки і розбивки будівель відповідно до якої на земельній ділянці позначено розташування житлового будинку та господарської будівлі. Відповідно до проекту забудови земельної ділянки передбачено спорудження житлового будинку типу ІФ-07 та господарських приміщень типу ІФГ-1. Відповідно до пояснюючої записки площа забудови житлового будинку повинна становити 94,01 к.в.м, площа господарської будівлі не зазначена. Проект житлового будинку та господарської будівлі у будівельному паспорті відсутні.

Із повідомлення виконавчого комітету Яремчанської міської ради за вих. №Т-364 від 27 квітня 2011 року вбачається, що за результатами розгляду звернення ОСОБА_2 направлено листа в інспекцію архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області.

Із акту обстеження забудови земельної ділянки в АДРЕСА_2 від 11 квітня 2011 року, вбачається, що комісією міськвиконкому у складі першого заступника міського голови, начальників відділу житлово-комунального господарства, земельного відділу, міського комунального підприємства, відділу містобудування, архітектури та будівництва у присутності ОСОБА_2 обстежено земельну ділянку ОСОБА_3 , яка межує із ділянкою заявника. На ділянці розміщено незавершені будівництвом житловий будинок та господарська споруда, яка знаходиться на близькій віддалі від існуючого житлового будинку заявника. Будівництво проводиться на основі рішення Яремчанського міськвиконкому від 09 березня 1988 року №33 з відхиленням від існуючої проектної документації та порушенням будівельних норм(ДБН В.1.1-7-2002, ДБН 360-92).

Відповідно до припису Інспекції ДАБК у Івано-Франківській області 16 травня 2011 року в результаті проведеної перевірки встановлено, що ОСОБА_3 здійснює будівництво житлового будинку з відхиленням від проектної документації, чим порушено вимоги ч.3 ст.25 Закону України «Про основи містобудування» видано припис про усунення порушень виявлених при будівництві житлового будинку. Вказаним приписом ОСОБА_3 зобов`язано припинити ведення будівельних робіт з подальшим усуненням допущених порушень.

Постановою Інспекції ДАБК у Івано-Франківській області №307 від 20 травня 2011 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн. за будівництво житлового будинку в АДРЕСА_2 з відхиленням від проектної документації.

07 травня 2012 року Держархбудінспекція України направила окреме доручення начальнику Інспекції ДАБК у Івано-Франківській області із вимогою розглянути звернення мешканця житлового будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 про проведення перевірки дотримання вимог містобудівного законодавства під час забудови ОСОБА_3 суміжної земельної ділянки.

28 травня 2012 року Інспекцією ДАБК у Івано-Франківській області винесено припис, з якого вбачається, що за результатами проведення позапланової перевірки на будівництві господарської будівлі по АДРЕСА_2 встановлено, що будівництво господарської будівлі всупереч вимог п.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проводиться без повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Вказаним приписом зобов`язано ОСОБА_3 усунути виявлені порушення, а саме: у строк до 28 вересня 2012 року подати повідомлення про початок виконання будівельних- робіт.

Постановою Інспекції ДАБК у Івано-Франківській області №451 від 31 травня 2012 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.96 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 4250 грн. за фактом будівництва господарської будівлі по АДРЕСА_2 без повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Як вбачається із квитанції АТ КБ «ПриватБанк`від 27 червня 2012 року ОСОБА_3 сплачено даний штраф у повному обсязі.

01 жовтня 2012 року Інспекцією ДАБК в Івано-Франківській області за вих. №7/9/01-13/446/1вих. направлено повідомлення ОСОБА_3 у якому зазначено, що у зв`язку із невиконанням умов припису від 28 травня 2012 про усунення порушення будівництва господарських будівель без повідомлення про початок виконання будівельних робіт, термін дії якого закінчився 28 вересня 2012 року, останньому слід прибути на місце винесення припису по вул. 200-річчя Яремче,11 08 жовтня 2012 року о 10 год. для фіксації невиконання припису.

Із повідомлення Інспекції ДАБК у Івано-Франківській області №Т-19/558 від 25 липня 2013 року слідує, що у період 2011-2012 років під час проведення перевірок працівниками Інспекції встановлено, що ОСОБА_3 проводить будівництво житлового будинку та господарських споруд по АДРЕСА_2 у відповідності до проектної документації, виготовленої бюро архітектури м. Яремче на основі рішення Яремчанського міськвиконкому від 09 березня 1988 року №3 з відхиленням від генплану забудови земельної ділянки.

За порушення норм містобудівного законодавства Інспекцією складено протокол від 16 травня 2011 року та винесено припис про припинення будівництва та усунення виявленого порушення та притягнено ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності згідно постанови №307 від 20 травня 2011 року.

У зв`язку із даною ситуацією ОСОБА_3 припинив здійснення будівництва, однак вимоги припису щодо усунення порушення не виконав і у травні 2012 року ним було поновлено будівельні роботи. Зважаючи на повторне вчинення правопорушення на ОСОБА_3 складено протокол, винесено постанову №451 від 31 травня 2012 року та винесено повторний припис від 28 травня 2012 року, яким зобов`язано усунути виявлене порушення у строк до 28 вересня 2012 року.

На виконання п.7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23 травня 2011 року ОСОБА_3 надіслано лист від 01 жовтня 2012 року із зобов`язанням з`явитись на місце вчинення правопорушення для його фіксації. 10 жовтня 2012 року направлено листа начальнику МВ УМВС України у м. Яремче щодо надання допомоги для забезпечення явки ОСОБА_3 за адресою вчиненого правопорушення та невиконання наданого припису, однак відповіді від правоохоронних органів не надходило.

Відповідно до ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю Інспекцією за участю представника органу місцевого самоврядування, головного архітектора м. Яремче, ОСОБА_1 проведено позапланову перевірку по АДРЕСА_2 .

На час проведення перевірки на об`єкті будівництва будівельні роботи не виконувались, ОСОБА_3 , будівельники та будівельна техніка відсутні. Інформація щодо надання права на виконання будівельних робіт ОСОБА_3 (повідомлення, декларація, дозвіл) у Інспекції відсутня.

У зв`язку із неявкою ОСОБА_3 . Інспекцією направлено листа за місцем його проживання до Подільського РУ ГУ МВС України у м. Києві щодо надання допомоги для забезпечення притягнення порушника до адмінвідповідальності. Одночасно направлено листа за місцем проживання ОСОБА_3 із вимогою прибути до Інспекції для забезпечення вжиття заходів реагування до порушника містобудівного законодавства.

Із аналогічної відповіді за вих. №Т-19/558/3 від 21 серпня 2013 року, адресованої ОСОБА_2 вбачається, що в ході проведення позапланової перевірки по АДРЕСА_2 за участю заявника ОСОБА_2 , останній надав фотофіксацію щодо проведення будівельних робіт у період з 09 по 10 серпня 2013 року та з 12 по 14 серпня 2013 року по монтуванню металочерепиці на даху вказаної будівлі. На час проведення перевірки на об`єкті будівництва будівельні роботи не проводились, ОСОБА_3 , будівельники та будівельна техніка відсутні. 16 серпня 2013 року інспекцією повторно направлено листа до правоохоронних органів за місцем проживання ОСОБА_3 щодо надання допомоги для забезпечення притягнення порушника до адмінвідповідальності та за місцем проживання ОСОБА_3 із вимогою прибути до Інспекції. Враховуючи наведене, Інспекція не вправі подати позов про знесення об`єкта будівництва, не забезпечивши явки ОСОБА_3 на місце складання протоколу за невиконання надано Інспекцією припису.

Із акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 03 вересня 2013 року вбачається, що за результатами проведення Інспекцією ДАБК у Івано-Франківській області позапланової перевірки встановлено факт невиконання ОСОБА_3 припису Інспекції ДАБК в Івано-Франківській області від 28 травня 2012 року при будівництві господарської будівлі по АДРЕСА_2 .

За результатами даної перевірки відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.188-42 КУпАП за фактом невиконання припису від 28 травня 2012 року.

Постановою Інспекції ДАБК в Івано-Франківській області №751 від 17 вересня 2013 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 5100 грн.

25 травня 2015 року Управлінням ДАБІ в Івано-Франківській області за № ІФ 30 зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації індивідуального житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , відповідно до якої будівництво здійснювалось відповідно до повідомлення про початок будівельних робіт, датованого 22 грудня 2014 року реєстраційний №ІФ46, загальна площа 2-поверхового житлового будинку становить 298,5 кв.м., житлова 151,8 кв.м.

Із земельно-кадастрового плану земельної ділянки ОСОБА_3 (т.1 а.с.187) вбачається, що межі земельної ділянки погоджено суміжним землекористувачем ОСОБА_2 , що підтверджується особистим підписом останнього.

Із повідомлення Управління ДАБІ в Івано-Франківській області №1156/1009/02-05/2015 від 26 серпня 2015 року вбачається, що 25 травня 2015 року Управлінням зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації «Індивідуальний житловий будинок» за адресою АДРЕСА_3 . Узаконення самочинного будівництва господарської споруди не здійснювалось.

Із висновку проведеної на підставі ухвали суду судової будівельно-технічної експертизи №9/08/15 від 20 листопада 2015 року, складеного судовим будівельно-технічним експертом Боднар О.З. вбачається, що встановити чи відповідають виконані будівельні роботи господарської споруди АДРЕСА_4 проектно-технічній документації не надається можливим так як для дослідження не надано проекту будівлі та по поверхових планів. Станом на час проведення експертизи містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки по АДРЕСА_3 у матеріалах справи відсутні. Відстань до межі сусідньої земельної ділянки ОСОБА_8 від найбільш виступаючої стіни ОСОБА_3 становить 0,71-0,78 м.п., що не відповідає вимогам п.3,25 ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень» відповідно до яких для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стін слід приймати не менше 1 м. При цьому повинно бути передбачено влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель і карнизів будівель на територію суміжних ділянок. Відстань від стіни житлового будинку ОСОБА_1 до стіни незавершеної будівництвом будівлі ОСОБА_3 становить 4,71 м.п-4,36 м.п., що є порушенням щодо вимог протипожежних розривів між житловими будинками змішаної конструкції, яка повинна становити не менше 15 м.п. У наданих матеріалах справи відсутня проектно-кошторисна документація, яка повинна відповідати вимогам ДБН А.2.2-3:2012 «Склад, порядок, розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва» для будівництва будівлі №11, що зводиться на земельній ділянці по АДРЕСА_3 (гр. ОСОБА_9 ) відсутня, що є однією із ознак «самочинного будівництва».

На питання чи є можливою перебудова господарської споруди по АДРЕСА_2 з дотриманням містобудівних, протипожежних, санітарних норм експерт вказала, що необхідно здійснити перебудову даної господарської споруди, а саме: частину стіни зведеної будівлі(яка безпосередньо розташована навпроти житлового будинку гр. Томашевських по АДРЕСА_1 ) демонтувати та перенести вглиб земельної ділянки так, щоб відстань від межі, яка розділяє земельні ділянки становила не менше 1 м.п.; дерев`яну надбудовану частину 2-го поверху зведеної будівлі демонтувати, чим понизити поверховість будівлі. Це необхідно здійснити для того, щоб освітлення(інсоляція) житлових приміщень 1-го та 2-го поверху будинку Томашевських була достатньою(слід вказати, що у цокольних приміщеннях житлового будинку Томашевських розташовані допоміжні приміщення, для яких інсоляція не встановлюється). Для вказаних переобладнань необхідно виготовити проектно-технічну документацію із техніко-економічними обґрунтуваннями прийнятих рішень, які стосуються як будівельно-технічних вимог так і санітарно-технічних вимог із розрахунком інсоляції існуючого будинку Томашевських.

Власнику будинку АДРЕСА_5 внаслідок проведення робіт по зведенню самочинної будівлі АДРЕСА_4 завдана шкода полягає в тому, що 2-й поверх будівлі, що зводиться на земельній ділянці ОСОБА_3 порушує інсоляцію у частині житлових приміщень 1-го та 2-го поверхів житлового будинку ОСОБА_8 . Внаслідок цього порушено санітарно-гігієнічні вимоги щодо житлових приміщень, в яких перебувають люди. Також розташування будівлі на відстані, меншій ніж 1 м.п. від межі між земельними ділянками може спричинити стікання атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівлі на територію суміжної ділянки ОСОБА_8 .

Із висновку проведеної за клопотанням позивачів повторної судової будівельно-технічної експертизи №0050/09/2015 від 20 вересня 2016 року вбачається, що виконані будівельні роботи господарської споруди АДРЕСА_4 не відповідають проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва, а саме: -відстань від стіни житлового будинку ОСОБА_8 до стіни незавершеного будівництва будівлі ОСОБА_3 становить 3,59 м.п.-4,03 м.п., що є суттєвим порушенням щодо вимог протипожежних розривів між житловими будинками змішаної конструкції, яка повинна становити не менше 15,0 м.п.;-господарська споруда ОСОБА_3 побудована впритул до міської вулиці, а повинна бути не менше 6,0 м від дороги;-відстань від стін будинків з вікнами, що виходить із житлових кімнат до інших житлових будинків повинна бути не менше 7,0 м., а в даному випадку відстань від вікон господарської споруди ОСОБА_3 до вікон будинку ОСОБА_8 складає 3,60 м;- відстань від гаражу житлового будинку ОСОБА_8 до господарської споруди ОСОБА_3 складає 3,0 м, при нормативній віддалі 10,0 м;-відстань від туалетів господарської споруди ОСОБА_3 , що розміщені на 1-му поверсі у вікна житлового будинку Томашевських складає 3,67 м., при нормативній відділі-не менше 8,0м;-для пожежної безпеки та інсоляції відстань між довгими сторонами житлових будинків висотою 2-3 поверхи, враховуючи IV ступень вогнестійкості і господарської споруди ОСОБА_3 приймається не менше 15-18м, а в даному випадку становить 3,60м, що є грубим порушенням.

У зв`язку із відсутністю необхідної проектної документації, яка повинна відповідати вимогам ДБН та значними порушеннями норм ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень» санітарно-побутових норм господарська споруда по АДРЕСА_3 являється самочинним будівництвом. Перебудова вказаної господарської споруди АДРЕСА_4 з дотриманням містобудівних, протипожежних, санітарних норм, перед вікнами будинку АДРЕСА_1 , що являється самочинним будівництвом, зведена з грубими порушеннями будівельних, санітарних норм, зі значним відхиленням від проектної документації неможлива та підлягає знесенню.

У мотивувальній частині висновку зазначено, що 12 липня 2015 року експертом у присутності позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_10 була оглянута спірна господарська споруда незавершеного будівництва, що знаходиться по АДРЕСА_2 . Відповідач ОСОБА_3 при цьому присутній не був. Внаслідок візуального обстеження встановлено, що на земельній ділянці площею 0,06 га по АДРЕСА_3 здійснено роботи по зведенню 2-х поверхової споруди очевидно готельно-туристичного комплексу, що складається:1-й поверх(цегляний) на ньому розміщено 3 автомобільні гаражі, дві кімнати, санвузли та інші побутові приміщення, 2-й поверх(дерев"яний) на ньому розміщено 8 кімнат. Конфігурація та розташування будівлі на даній земельній ділянці не відповідають будівлі, яка вказана у будівельному паспорті. Оскільки дана господарська споруда є незавершене будівництво з низьким степенем готовності, встановити її цільове призначення в повному обсязі не надається можливим.

За відсутності проекту будівлі та по поверхових планів встановити відповідність зведеної будівлі проектно-технічній документації не надається можливим. На момент проведення повторної експертизи містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки по АДРЕСА_2 у матеріалах справи не надано, відсутність вказаної документації є однієї із ознак самочинного будівництва.

Відповідно до повідомлення відділу державної реєстрації виконавчого комітету Яремчанської міської ради №193/17-20 від 21 червня 2018 року реєстрація права власності ОСОБА_3 на будинковолодіння АДРЕСА_4 проведена приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Яцком П.П. 25 червня 2016 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10. Перехід права власності з ОСОБА_3 до ОСОБА_4 проведена 18 серпня 2016 року на підставі договору купівлі-продажу №3172 від 18 серпня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Яцком П.П.

Управління ДАБІ в Івано-Франківській області листом за вих..№1714/1009/1.16/2018 від 10 липня 2018 року повідомило про те, що відповідно до даних Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів. Відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документі у ДАБІ України, ведення якого розпочато з 20 травня 2011 року інформація, що засвічує прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів за адресою АДРЕСА_2 відсутня.

Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18 серпня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Яцком П.П., за реєстром №3171, відповідач ОСОБА_3 відчужив належну йому на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №829067 від 11 грудня 2007 року земельну ділянку площею 0,06 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_3 , кадастровий номер :06:004:0069, цільове призначення-для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва на користь ОСОБА_4

Окрім цього, 18 серпня 2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Яцком П.П., за реєстром №3172.

Відповідно до вказаного договору ОСОБА_4 набула право власності на житловий будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_2 загальною площею 298,5 кв.м., житловою площею 151,8 кв.м. Право власності на вказаний будинок було зареєстроване за продавцем у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26 травня 2016 року на підставі Декларації про готовність об`єкта до експлуатації ІФ-30, виданої Управлінням ДАБІ в Івано-Франківській області 26 травня 2015 року.

У п.п.6,8 договору зазначено, що будинок оглянутий покупцем до підписання договору, від покупця не приховано обставин, які мають істотне значення для цього договору, у будинку не проведено самочинної добудови, перебудови, перепланування, реконструкції.

Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №67133384 та №67130234 від 01 вересня 2016 року право власності ОСОБА_4 на вказану земельну ділянку зареєстроване відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер:31194735 від 01 вересня 2016 року, право власності на житловий будинок зареєстроване відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер:31194166 від 01 вересня 2016 року.

16 лютого 2016 року ОКП «Коломийське МБТІ» виготовлено технічний паспорт на житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , у якому відсутня інформація щодо господарських будівель та споруд.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 41 Конституції України установлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За правилами частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 321 ЦК України установлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

При цьому приписами статті 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до частин другої, третьої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно із частинами першою, другою, четвертою, сьомою статті 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Відповідно до п.24 Постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судамистатті 376 ЦК України(про правовий режим самочинного будівництва)», знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови.

Якщо технічна можливість перебудови об`єкта нерухомості відсутня або забудовник відмовляється від такої перебудови, суд, незалежно від поважності причин відмови, за позовом зазначених органів або особи, права чи інтереси якої порушено таким будівництвом, ухвалює рішення про знесення житлового будинку або іншого нерухомого майна.

Відмовою забудовника від перебудови слід вважати як його заяву про це, так і його дії чи бездіяльність щодо цього, вчинені до або після ухвалення рішення суду про зобов`язання здійснити перебудову.

Частинами 4,5 статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; проведення контрольного геодезичного знімання закінчених будівництвом об`єктів (крім об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1)) та здійснення їх технічної інвентаризації (крім об`єктів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування); прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Згідно пункту 3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою КМУ №641 від 13 квітня 2011 року, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Відповідно до положень статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованих об`єктів містобудування належить також відповідним інспекціям державного архітектурно-будівельного контролю. Такий позов може бути пред`явлено до суду у разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимог, установлених у приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису, та/або якщо перебудова об`єкта є неможливою.

Розглядаючи позови про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості відповідно до вимог статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та положень частини сьомої статті 376 ЦК України, суди мають встановлювати, чи було видано особі, яка здійснила самочинне будівництво, припис про усунення порушень, чи можлива перебудова об`єкта та чи відмовляється ця особа від такої перебудови.

У разі неможливості виконання рішення суду особою, яка здійснила таке самочинне будівництво (смерть цієї особи, оголошення її померлою, визнання безвісно відсутньою, ліквідація чи визнання її банкрутом тощо), знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється за рішенням суду за рахунок коштів правонаступника або за рішенням органу місцевого самоврядування за рахунок коштів місцевого бюджету та в інших випадках, передбачених законодавством.

Із урахуванням змісту статті 376 ЦК України в поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України вимоги про знесення самочинно збудованого нерухомого майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту такого порушення самочинною забудовою.

Системний аналіз зазначених положень дає підстави для висновків про те, що самочинне будівництво підлягає знесенню, якщо: власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності за особою, яка здійснила таке будівництво; власник земельної ділянки не заперечує проти визнання права власності на самочинну забудову, однак така забудова порушує права інших осіб на зазначену земельну ділянку; самочинна забудова зведена на наданій земельній ділянці, але з відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил, що порушує права інших осіб, за умови, що особа, яка здійснила самочинне будівництво, відмовилась від здійснення перебудови.

До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 26 червня 2019 року (справа №199/13042/13-ц), 17 травня 2021 року (справа №296/1033/18).

Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), допустиме лише за умови, якщо неможливо здійснити перебудову нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови.

Європейський суд з прав людини у справі «Іванова і Черкезов проти Болгарії» (№ 46577/15) від 21 квітня 2016 року, підтвердив, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Таким чином, знесення самочинного будівництва, у тому числі зведеного без проекту, є крайнім заходом і можливе лише тоді, коли використані усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та коли неможлива перебудова об`єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення перебудови.

Разом з тим, власник на підставі статей 391,376 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права власності в тому числі і знесення самочинного об`єкту нерухомості при доведеності факту порушення його прав таким будівництвом.

Позивачі звернулись до суду з вимогами про знесення самовільно збудованої господарської споруди, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , посилаючись на неможливість захисту їхніх порушених прав у інший спосіб.

Як встановлено судом, будівництво спірної господарської споруди було розпочате відповідачем ОСОБА_3 на належній йому відповідно до державного акту на право власності на землю серії ЯД №829067 від 11 грудня 2007 року земельній ділянці площею 0,06 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_3 , кадастровий номер :06:004:0069, цільове призначення-для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва на підставі будівельного паспорта на забудову земельної ділянки, затвердженого рішенням виконавчого комітету Яремчанської міської ради народних депутатів №33 від 09 березня 1988 року.

28 травня 2012 року Інспекцією ДАБК у Івано-Франківській області в ході проведення позапланової перевірки встановлено, що будівництво господарської будівлі на земельній ділянці по АДРЕСА_2 проводиться без повідомлення про початок виконання будівельних робіт. За даним фактом винесено припис, яким зобов`язано забудівника подати відповідне повідомлення у строк до 28 вересня 2012 року, а також постановою №451 від 31 травня 2012 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.96 КУпАП. Доказів вручення відповідачу зазначеного припису матеріали справи не містять.

За результатами проведення позапланової перевірки 03 вересня 2013 року встановлено, що будівельні роботи з будівництва спірної господарської споруди не проводяться, будівельна техніка на земельній ділянці відсутня. У зв`язку із невиконанням вимог припису від 28 травня 2012 року в установлений строк постановою Інспекції ДАБК у Івано-Франківській області №751 від 17 вересня 2013 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.188-42 КУпАП.

Докази щодо проведення ОСОБА_3 подальшого будівництва господарської споруди та вжиття щодо нього відповідних заходів реагування у матеріалах справи відсутні.

25 травня 2015 року Управлінням ДАБІ в Івано-Франківській області за № ІФ 30 зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації індивідуального житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , відомості про самочинне будівництво у якій відсутні та з 18 серпня 2016 року право власності на земельну ділянку площею 0,06 га, кадастровий номер :06:004:0069, яка розташована за адресою АДРЕСА_3 та житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 зареєстровані за відповідачем ОСОБА_4 .

Будь-яких доказів того, що після набуття ОСОБА_4 права власності на зазначену земельну ділянку останньою проводились будівельні роботи щодо завершення будівництва спірної господарської споруди, як і доказів того, що відповідними контролюючими органами проводились перевірки щодо дотримання вимог чинного законодавства при будівництві розташованої на земельній ділянці господарської споруди, виносились відповідні приписи щодо перебудови чи демонтажу зазначеної споруди суду не надано.

Також позивачами не надано суду доказів того, що вони чи органи місцевої влади або контролюючі органи звертались до ОСОБА_4 із повідомленням про те, що на території набутої нею у власність земельної ділянки розташований самочинний об`єкт будівництва, а також із відповідними пропозиціями з приводу можливої перебудови, перепланування, повного чи часткового демонтажу спірної господарської споруди, як і доказів відмови відповідача від проведення таких дій.

При цьому позивачами після залучення ОСОБА_4 до участі у даній справі в якості співвідповідача не заявлено до останньої жодних позовних вимог, оскільки відповідно до поданої заяви про уточнення розміру позовних вимог від 18 червня 2018 року, яка надійшла до постановлення судом ухвали про залучення співвідповідача, позивачі просили провести знесення спірної господарської споруди, за рахунок відповідача ОСОБА_3 , який здійснив самочинне будівництво.

Суд також звертає увагу на те, що за клопотанням позивачів у даній справі було проведено дві будівельно-технічні експертизи, висновки яких у частині надання відповіді на питання чи можлива перебудова господарської споруди, що розташована за адресою АДРЕСА_2 з дотриманням вимог містобудівних, протипожежних, санітарних норм є прямо протилежними.

Так, судовий експерт Боднар О.З. у висновку №9/08/15 від 20 листопада 2015 року вказала на можливість проведення перебудови спірної господарської споруди, в той час як експерт ОСОБА_7 у висновку №0050/09/2016 від 20 вересня 2016 року вказав, що зазначена перебудова неможлива і господарська споруда підлягає знесенню.

Таким чином, двома судовими експертами було надано протилежні висновки щодо поставлених питань, в той час як на дослідженням обох експертів були одні й ті ж матеріали справи. Окрім цього з обох висновків експертиз вбачається, що при проведенні експертами огляду об`єкту дослідження відповідач ОСОБА_3 був відсутній. Водночас із фототаблиці, долученої до первинного висновку експерта вбачається, що експертом проводився як зовнішній так і внутрішній огляд спірної будівлі в той час як із фототаблиці, долученої до повторної експертизи слідує, що експертом проводився лише зовнішній огляд спірної господарської споруди, зі сторони території домоволодіння позивачів ОСОБА_8 .

Усунути та з`ясувати зазначені протиріччя в ході судового розгляду не представляється можливим у зв`язку із наявністю у матеріалах справи відомостей про смерть судового експерта ОСОБА_11 .

Від поданого у ході судового розгляду справи по суті клопотання про призначення додаткової судової будівельно-технічної експертизи позивачі відмовились.

Статтею 110 ЦПК України передбачено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. При перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на поставлені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи. Вищевказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі №727/7282/15-ц (провадження № 61-15827св19), у постанові від 29 січня 2020 року у справі №607/3318/16-ц (провадження № 61-13559св19 ).

Відтак, суд приходить до висновку, що матеріли справи не містять належних та допустимих доказів того, що відповідачу ОСОБА_3 в ході будівництва господарської споруди за адресою АДРЕСА_2 , на належній йому на праві приватної власності земельній ділянці, що була відведена для цієї мети був виданий відповідний припис про перебудову, реконструкцію або знесення даної споруди, але він відмовився його виконати, а перебудова (перенесення) такої споруди відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами є неможливі.

Окрім цього, позивачами не доведено, що після зміни власника земельної ділянки, на якій розташована зазначена господарська споруда, відповідні приписи із вимогою про усунення порушень законодавства та приведення спірного будівництва у відповідність до нормативних вимог чи його демонтажу виносились контролюючими органами щодо відповідача ОСОБА_4 , а також відсутні докази її відмови від виконання зазначених вимог.

Зважаючи на те, що висновки проведених у справі судових будівельно-технічних експертиз є протилежними за змістом, в той час як предметом дослідження були одні й ті самі докази, а також експертами встановлено наявність аналогічних порушень державних будівельних норм при здійсненні будівництва спірної господарської споруди, суд також приходить до висновку, що позивачами не доведено належними та допустими доказами неможливість перебудови чи перепланування даної господарської споруди.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що на момент розгляду справи відсутні підстави для висновку про наявність підстав для вжиття крайнього заходу реагування шляхом знесення самочинного будівництва, оскільки не вжито всіх в передбачених законодавством України заходів щодо реагування та притягнення винних осіб до відповідальності, тобто усунення наслідків самочинного будівництва на момент розгляду справи не втрачено.

Однією з засад судочинства, регламентованих п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

За таких обставин, суд на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до переконання що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Яремчанська міська рада, Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про знесення самочинно збудованої господарської споруди, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 за рахунок відповідача ОСОБА_3 , який здійснив будівництво слід відмовити.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України у зв`язку із відмовою у позові понесені позивачами судові витрати відшкодуванню не підлягають.

У відповідності до ч.9 ст.158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою суду від 28 січня 2015 року у вказаній справі було вжито заходи забезпечення позову у виді заборони ОСОБА_3 продовжувати будь-які дії щодо продовження будівництва господарської споруди по АДРЕСА_2 . Ухвалою суду від 02 жовтня 2020 року судом вжито заходи забезпечення позову у виді заборони ОСОБА_4 вчиняти будь-які дії, спрямовані на введення в експлуатацію господарської споруди, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 до вирішення позову по суті та набрання судовим рішенням законної сили та заборони Управлінню Державної архітектурно-будівельної інспекції у Івано-Франківській області вчиняти дії щодо прийняття в експлуатацію господарської споруди, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 до вирішення позову по суті та набрання судовим рішенням законної сили, які підлягають скасуванню у зв`язку із відмовою у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.13, 41 Конституції України, ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 158, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Яремчанська міська рада, Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про знесення самочинно збудованої господарської споруди -відмовити.

Заходи забезпечення позову, вжиті у цивільній справі №354/880/14-ц згідно ухвали Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 28 січня 2015 року у виді заборони ОСОБА_3 продовжувати будь-які дії щодо продовження будівництва господарської споруди по АДРЕСА_2 -скасувати.

Заходи забезпечення позову, вжиті у цивільній справі №354/880/14-ц згідно ухвали Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 02 жовтня 2020 року у виді заборони ОСОБА_4 вчиняти будь-які дії, спрямовані на введення в експлуатацію господарської споруди, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 до вирішення позову по суті та набрання судовим рішенням законної сили та заборони Управлінню Державної архітектурно-будівельної інспекції у Івано-Франківській області вчиняти дії щодо прийняття в експлуатацію господарської споруди, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 до вирішення позову по суті та набрання судовим рішенням законної сили-скасувати.

Копію рішення, після набрання ним законної сили, для негайного виконання в частині скасування заходів забезпечення позову, направити для виконання в Яремчанський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ)(78501, вул. Курортна,4/2 м.Яремче, Івано-Франківської області), Відділ «Центр надання адміністративних послуг» Яремчанської міської ради Івано-Франківської області (78500, вул. Свободи, буд. 266, м. Яремче, Івано-Франківська область).

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає: АДРЕСА_6 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_7 ; 78501, АДРЕСА_8 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 : проживає: АДРЕСА_9 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Третя особа: Яремчанська міська рада Івано-Франківської області, місце знаходження: 78501, вул. Свободи, 266 м. Яремче Івано-Франківська область, .

Третя особа: Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції України, місце знаходження: 76018, вул. І Франка, 4 м. Івано-Франківськ.

Повне судове рішення складено 11 липня 2022 року.

Головуючий суддя: Т.Л. Ваврійчук