Справа № 212/388/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 липня 2022 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді - Власенко М.Д., за участі секретаря судового засідання - Машошиної Ю.О., розглянувши відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє також в інтересах ОСОБА_3 , третя особа: Виконавчий комітет Покровської районної у місті ради в особі органу опіки та піклування про усунення перешкод у користуванні, володінні та розпорядженні нерухомим майном,-
У січні 2022 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування. За вказаною адресою, окрім позивача зареєстрована відповідач ОСОБА_2 та її неповнолітній син ОСОБА_4 . Приблизно 2 роки назад відповідач із сином, забравши свої речі, виїхали на постійне місце проживання до іншого житла, адреса якого позивачу невідома. Відповідач не утримує квартиру у належному стані, не сплачує рахунків за комунальні послуги, а те що нараховується на відповідачів доводиться сплачувати позивачу, як власнику нерухомого майна. Крім того, позивач має намір скористатись субсидією зі сплати комунальних платежів, однак реєстрація відповідача та її сина впливає на розмір призначеної субсидії. У досудовому порядку позивач не може вирішити питання зняття відповідачів з реєстрації, оскільки йому невідоме їх місце проживання або перебування. За вказаних обставин позивач вимушений звернутися до суду із вказаним позовом в якому просить визнати ОСОБА_2 та неповнолітнього ОСОБА_4 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_2 .
Ухвалою суду від 02 лютого 2022 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача адвокат Сагайдак Д.С. надав суду клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримують, просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечують.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи та/або розгляду справи без її участі не надходило. Відзиву надано не було.
Третя особа Виконавчий комітет Покровської районної у місті ради в особі органу опіки та піклування повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в матеріалах справи мається заява про розгляд справи без участі представника, рішення прийняти з урахуванням інтересів неповнолітньої дитини та висновку виконкому.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 , що підтверджується договором дарування, посвідченого 15 квітня 2008 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А. за № 2106, а також Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП Криворізьке бюро технічної інвентаризації ДОР № 18568070 від 18 квітня 2008 року (а.с.7-8).
Згідно довідки за відомостями, що містяться в реєстрі територіальної громади міста Кривого Рогу, виданої Відділом реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Покровської районної в місті ради Вих.№8017 від 06 червня 2021 року, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.9).
Згідно Акту від 25 травня 2021 року, підписаного головою правління ОСББ Миколи-Світальського-18, ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3 , більше двох років не проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Дійсне фактичне місце проживання та/або перебування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 невідоме (а.с.10).
Згідно Висновку Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради № 70 від 16.02.2022 року, орган опіки та піклування вважав за доцільним відмовити у визнанні ОСОБА_2 та її сина ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартира за адресою: АДРЕСА_1 з метою не допущення порушень законних прав та інтересів неповнолітньої дитини ОСОБА_3 (а.с.25).
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Стаття 391 ЦК України, передбачає, що власник може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.
Відповідно до ст.379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.
Права власника житлового будинку, квартири, визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК Української РСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Згідно з ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є єдиним власником квартири та правомірно набув право власності на неї. Відповідач ОСОБА_2 є колишньою дружиною позивача, яка зареєстрована у спірній квартирі з його згоди разом із своїм сином ОСОБА_3 , але не проживають у житлі понад 2 роки.
Згідно частини 2 статті 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Частиною 2 статті 18 Закону України «Про охорону дитинства», діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.
Відповідно до ст.29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Статтею 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, встановлено, що вільний вибір місця проживання обмежується щодо осіб, які не досягли 14-річного віку.
Таким чином, на момент залишення спірної квартири, а саме з 2019 року неповнолітній ОСОБА_3 досяг 14-річного віку та набув законного право самостійного вільного вибору місця проживання, а отже його місце проживання не може визначатись автоматично за місцем мешкання матері.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідачі більше року без поважних причин не проживають за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому на теперішній час не є членами сім`ї власника житла, самостійно залишили квартири, обравши нове місце мешкання, тому втратили право користування квартирою.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач, будучи власником квартири, не може в повній мірі володіти, розпоряджатись та користуватись належним йому на праві власності майном, оскільки в приміщенні зареєстровані відповідачі, які фактично не проживають за адресою реєстрації, не приймають участі в утриманні вищевказаної квартири, не сплачують комунальні послуги, що створює перешкоди власнику у вільному володінні та розпорядженні квартирою.
Відповідно ст.141ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 908 грн.
Керуючись ст.41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 319, 321, 328, 379, 391,405 ЦК України ст.ст.4, 12,13, 23, 54, 76-83, 141, 258, 259,263, 264, 265, 268, 273, 279, 280 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє також в інтересах ОСОБА_3 , третя особа: Виконавчий комітет Покровської районної у місті ради в особі органу опіки та піклування про усунення перешкод у користуванні, володінні та розпорядженні нерухомим майном - задовольнити.
Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні власністю шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 такими, що втратили право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП не визначено, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
Повний текст рішення складено та підписано 11.07.2022 року.
Суддя: М. Д. Власенко