КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/116/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2022 року Київський апеляційний суд в складі:

Судді - доповідача: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

При секретарі Федорчук Я.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 грудня 2020 року, постановлене суддею Дубас Т.В., по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог - ОСОБА_4 , про виселення з житлового приміщення,

У С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2018 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про виселення з житлового приміщення, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 05.11.2014 року між Кредитною спілкою «КС Володар» та відповідачем було укладено кредитний договір № ДЗ-1618.3, відповідно до якого кредитна спілка надала відповідачу як позичальнику кредитні грошові кошти у сумі 524655,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування ним у розмірі 9 % - грошовий вираз 103 460,20 грн. Кредит було надано строком до 05.11.2018 року. Згідно з п. 1.5 Договору кредиту виконання позичальником зобов`язань за цим договором забезпечувалось іпотекою об`єкту інвестування - квартирою в об`єкті будівництва (житловому комплексі за адресою: АДРЕСА_1 ). Після завершення будівництва об`єктом іпотеки стала квартира АДРЕСА_2 .

13.09.2018 «КС Володар» на підставі Договору відступлення права вимоги за іпотечним договором № 1169 відступило право вимоги за іпотечним договором, укладеним з відповідачем, на користь ТОВ «Фінансова компанія «Смарт Груп», про що свідчать відомості про зміни в записі про іпотеку № 10549847 від 14.11.2018.

У зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором № ДЗ-1618.3 від 05.11.2014 іпотекодержатель ТОВ «Фінансова компанія Смарт Груп» 02.10.2018 звернуло стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття її у власність. 05.10.2018 між ТОВ «Фінансова компанія Смарт Груп» та позивачем було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 . Позивач вказував, що набувши право власності, він спробував зайти до квартири, проте не був допущений відповідачем, який у ній проживає. З огляду на викладене та посилаючись на вимоги законодавства, позивач просив суд усунути перешкоди у здійсненні ним права користування квартирою шляхом виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_2 .

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 грудня 2020 року позов задоволено. Усунуто перешкоди у здійсненні ОСОБА_3 права користування квартирою шляхом виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_2 . Вирішено питання судового збору.

Не погодившись з рішенням суду, представник відповідача подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову, мотивуючи тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, обставини справи, які суд вважав встановленими, є недостовірними, висновки суду не відповідають обставинам справи. Вказує, що до укладання договору купівлі-продажу позивачем не була оглянута квартира, під час розгляду справи відповідачем неодноразово подавалися клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку із оскарження права власності ТОВ «Фінансова компанія Смарт Груп» на вказану квартиру, які не були задоволені, наразі триває провадження у справі ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння та у справі за позовом ОСОБА_2 до КП «Реєстрація нерухомості», ТОВ «Фінансова компанія Смарт Груп», третя особа - ОСОБА_3 , про визнання дій протиправними та скасування запису про право власності. Вказує, що він не має іншого житла, та оскільки позивачем не доведено, що з його боку чиняться перешкоди у користуванні власністю, позов не підлягає задоволенню.

Представник позивача просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Подав до суду клопотання про зупинення провадження по справі до розгляду його позову про витребування майна з чужого незаконного володіння.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача, що не з`явився, оскільки він належним чином повідомлений.

У задоволенні клопотання про зупинення провадження по справі колегія суддів відмовила з тих підстав, що вказане клопотання вже було предметом розгляду суду апеляційної інстанції і підстав для зупинення провадження колегія суддів не вбачає.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 05.11.2014 між Кредитною спілкою «КС Володар» та відповідачем було укладено кредитний договір № ДЗ-1618.3, відповідно до якого кредитна спілка надала відповідачу як позичальнику кредит- грошові кошти у сумі 524655,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування ним у розмірі 9% - грошовий вираз 103460,20 грн. Кредит було надано строком до 05.11.2018.

Відповідно до п. 1.4 даного кредитного договору кредит був наданий на інші потреби.

Відповідно до наданої суду заяви відповідача від 05.11.2014 отримані за кредитним договором № ДЗ-1618.3 кошти він просив Кредитну спілку «КС Володар» перерахувати на рахунок ТОВ «ФК «Толока» згідно з договором виду А № 82-В1 від 05.11.2014 про участь у Фонді Фінансування будівництва за 58,95 квадратних метри.

Згідно з п. 1.5 Договору кредиту виконання позичальником зобов`язань за цим договором забезпечувалось іпотекою. На час укладення кредитного договору іпотекою (заставою) був об`єкт інвестування, а саме: квартира в об`єкті будівництва (житловому комплексі за адресою: АДРЕСА_1 ), технічні характеристики якого зазначено в Додатку № 7 до Додаткової угоди № 3 до договору про участь у Фонді Фінансування будівництва виду А № 82-В1 від 05.11.2014.

Після завершення будівництва об`єктом іпотеки стала квартира АДРЕСА_2 , про що було внесено відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

13.09.2018 КС «Володар» на підставі Договору відступлення права вимоги за іпотечним договором № 1169 відступило право вимоги за іпотечним договором, укладеним з відповідачем, на користь ТОВ «Фінансова компанія Смарт Груп», про що свідчать відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про зміни в записі про іпотеку № 10549847.

За відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно іпотекодержатель ТОВ «Фінансова компанія Смарт Груп» 02.10.2018 звернуло стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття її у власність на підставі договору іпотеки від 05.11.2014, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Журавльовою Л.М. за реєстровим № 8003, право власності позивача було припинено.

05.10.2018 між ТОВ «Фінансова компанія Смарт Груп» та позивачем було укладено посвідчений приватним нотаріусом КМНО Журавльовою Л.М. за реєстровим № 499 договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , та зареєстровано за ним право власності, що підтверджується відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З огляду на повідомлення ТОВ «Квартал-Авіа Сервіс» від 04.12.2018 відповідач проживає за адресою: квартира АДРЕСА_2 , користується послугами за місцем свого проживання.

За відомостями ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області та даними виконавчого комітету Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області відповідач у спірній квартирі не зареєстрований.

У відповідності до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України проголошено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі статтею 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Частиною 1 ст. 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до положень ст.150 ЖК України та ст.383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Частина друга статті 109 ЖК Української РСР встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого постійного житлового приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого постійного житлового приміщення при зверненні стягнення на житлове приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту (позики), повернення якого забезпечене іпотекою відповідного житлового приміщення.

У відповідності до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.06.2020 у справі № 139/839/19, визначення того, чи здійснюється виселення з іпотечного майна, придбаного за рахунок кредитних коштів, або придбаного не за рахунок кредиту і забезпеченого іпотекою цього житла, має суттєве значення для правильного вирішення цієї справи та застосування судом відповідної норми статті 109 ЖК Української РСР.

Встановивши, що спірний будинок, який є предметом іпотеки, придбаний відповідачем за кредитні кошти, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для виселення відповідачів без надання їм іншого житла. Верховний Суд погодився з оцінкою належного застосування положень частини другої статті 109 ЖК Української РСР судом апеляційної інстанції, яка встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого постійного жилого приміщення. Проте, як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого постійного жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення.

Виходячи з положень статей 16, 391 ЦК України, власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Матеріалами справи встановлено, що позивач є власником квартири, відповідач не заперечує той факт, що проживає у спірній квартирі та стверджує, що не має іншого житла, а тому не підлягає виселенню.

Тобто, права відповідача на проживання у квартирі не встановлені. Проте, новим власником квартири є позивач і відповідно до статей 391, 406 ЦК України він має право вимагати від відповідача усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом виселення із належної йому на праві власності квартири без надання іншого житлового приміщення.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 22 лютого 2022 року.

Суддя - доповідач:

Судді: