Провадження № 2/205/1580/22
20 червня 2022 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Приходченко О.С.
при секретарі Король Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям,
ОСОБА_1 10 грудня 2021 року звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям.
Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 грудня 2021 року позов було залишено без руху і запропоновано позивачеві усунути недоліки з дотриманням вимог ч. 2 ст. 175, ч. 4 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких позивачем 20 січня 2022 року було подано виправлену позовну заяву та квитанцію про оплату судового збору.
Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2022 року позов було прийнято до розгляду суду та відкрито загальне позовне провадження.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2022 року підготовче провадження було закрито і призначено справу до судового розгляду.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2022 року було вирішено питання про розгляд справи в заочному порядку.
Позивач ОСОБА_1 у своєму позові посилався на те, що на підставі договору дарування від 07 червня 2019 року йому належить квартира АДРЕСА_1 , право власності на яку у встановленому порядку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 08 жовтня 2021 року у квартирі АДРЕСА_1 сталося залиття по причині халатності відповідача, який проживає у квартирі АДРЕСА_2 . Залиття належної позивачеві квартири з квартири відповідача відбувалося неодноразово. 16 листопада 2021 року ТОВ «Екологія-Д» було складено акт, яким встановлено, що залиття квартири АДРЕСА_1 сталося по причині халатності та протікання квартирної розводки. Залиттям позивачеві було завдано матеріальну шкоду у розмірі 62 415 грн. Відповідач не заперечує сплатити кошти, але не інакше, як на підставі рішення суду, тобто у добровільному порядку відмовляється від відшкодування шкоди. Також, в результаті залиття квартири позивачеві було завдано моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 5 000 грн. Просив суд стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 62 415 грн. та моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. У своїй заяві до суду справу просив розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2 про дату та час судового засідання повідомлявся в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у судове засідання не з`явився. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд приходить до такого висновку за наступних підстав.
Судом встановлено, що на підставі договору дарування квартири від 07 червня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Питомцем В.А. і зареєстрованого в реєстрі за № 518, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 (а.с. 8), право власності на яку у встановленому законом порядку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 9).
Актом обстеження № 833300 від 04 серпня 2021 року, складеного за результатами обстеження житлового приміщення АДРЕСА_2 було встановлено протікання стояка холодного водопостачання та встановлено хомут (а.с. 13).
Відповідно до акту обстеження № 833406 від 05 серпня 2021 року було встановлено, що внаслідок протікання стояка холодного водопостачання у квартирі АДРЕСА_3 відбувається залиття квартири АДРЕСА_1 . Необхідна заміна частини стояка холодного водопостачання з проходженням через перекриття між поверхами (а.с. 14).
Актом обстеження № 833409 від 06 серпня 2021 року квартири АДРЕСА_1 було здійснено заміну частини стояка холодного водопостачання з проходженням через перекриття між поверхами з квартири АДРЕСА_4 (а.с. 15).
08 жовтня 2021 року у будинку АДРЕСА_5 сталося залиття квартири АДРЕСА_6 , належної ОСОБА_1 .
За результатами залиття квартири АДРЕСА_6 комісією ТОВ «Екологія-Д» було складено акт від 16 листопада 2021 року, в якому зазначено, що залиття квартири АДРЕСА_6 сталося внаслідок протікання квартирної розводки у квартирі АДРЕСА_2 (а.с. 17).
Відповідно до звіту з оцінки вартості матеріального збитку від пошкодження приміщення житлової квартири, спричиненого внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 , складає 62 415 грн. (а.с. 20-37).
Щодо позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири АДРЕСА_1 у розмірі 62 415 грн., моральної шкоди у розмірі 5 000 грн., суд приходить до висновку, що вони задоволенню не підлягають з огляду на таке.
Постановою Пленуму Верховного суду України № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої бути протиправними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина особи.
Статтями 11, 16 ЦК України, встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної)та моральної шкоди іншій особі. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Статтею 22 ЦК України, передбачає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати,які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до ст. 386 ЦК України, встановлено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Відповідно до змісту ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Із наданих сторонами і здобутих у ході розгляду справи доказів судом встановлено, що майну ОСОБА_1 дійсно було заподіяно матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири, яке сталося 08 жовтня 2021 року, при цьому, суд приходить до висновку, що залиття квартири АДРЕСА_6 хоч і відбулося із квартири АДРЕСА_3 , проте воно мало місце не внаслідок дій чи бездіяльності чи халатності власника зазначеної квартири, як зазначено в акті, складеному комісією ТОВ «Екологія-Д», а внаслідок неналежного виконання балансоутримувачем обов`язку з підтримки у справному стані устаткування внутрішньобудинкових інженерних мереж водопостачання, здійснюючи їх своєчасний огляд і профілактичний ремонт. Як зазначено в самому акті від 16 листопада 2021 року, складеного ТОВ «Екологія-Д», причиною залиття є протікання квартирної розводки у квартирі АДРЕСА_3 , проте, актами огляду від 04, 05 та 06 серпня 2021 року було встановлено пошкодження стояка холодного водопостачання з проходженням через перекриття між поверхами між квартирами АДРЕСА_6 та АДРЕСА_2 , де і було встановлено хомут, без належного ремонту та заміни самого стояка. Твердження комісії ТОВ «Екологія-Д» про протікання квартирної розводки у квартирі АДРЕСА_2 не підтверджено, оскільки фактично огляд самої квартири комісією здійснено не було. Сам акт складено з порушенням, тому що він складений за відсутності потерпілої особи ( ОСОБА_1 ) і винної особи, оскільки їх підписів він не містить.
Згідно з п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, у разі залиття квартири складається відповідний акт. Типова форма цього акту міститься у додатку № 4 до Правил.
В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік):прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності: прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини: завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.
Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище, ім`я, по батькові) підписувати складений акт відмовилися із зазначенням причин.).
У листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 12/20-11-1975 від 29 грудня 2009 року, також зазначено, що при складенні акту про залиття присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. Якщо винуватець події відмовляється підписувати акт, необхідно запросити свідків з числа сусідів. Вони також можуть засвідчити факт затоплення та скласти опис пошкоджень та зіпсованого майна.
Тобто факт залиття, характер залиття та його причини, завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість) та його наслідків має бути зафіксований актом комісійного обстеження квартири, складеним за обов`язкової участі винної особи.
Відповідно до положень ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством; якість житлово-комунальної послуги - сукупність нормованих характеристик житлово-комунальної послуги, що визначає її здатність задовольняти встановлені або передбачувані потреби споживача відповідно до законодавства.
Пунктом 2 статті 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відносять до житлово-комунальних послуг і включають прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо.
ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» регламентує права та обов`язки як споживача, так і виконавця цих послуг (статті 20, 21 цього Закону).
Частиною другою статті 23 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що власник має право доручати повністю або частково розпоряджатися та управляти належним йому майном відповідно до Закону та договору балансоутримувачу або управителю.
Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 24 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач зобов`язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил.
Пунктом 8 частини другої статті 25 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що управитель повинен забезпечувати здійснення профілактичних, поточних, капітальних та аварійних ремонтів відповідно до встановлених стандартами, нормативами, нормами і правилами вимог щодо строків та регламентів.
Відповідно до ст.ст. 176, 178 ЖК України, Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24 січня 2006 року, пункту 1.2.6 Примірного переліку послуг з утримання будинків та споруд, при будинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 150 від 10 серпня 2004 року, Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року, інших нормативно-правових актів, власник будинку здійснює ремонт даху. Власник житлового будинку (балансоутримувач житлового будинку або уповноважена ним особа) несе відповідальність перед власником квартири в разі незадовільного утримання будинку або ненадання в повному обсязі послуг, відповідно до законодавства.
Відповідно до п. 32 Постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», виконавець зобов`язаний проводити два рази на рік перевірку стану внутрішньо будинкових систем багатоквартирного будинку із складанням відповідного акта.
Відповідно до підпункту 10 пункту 32 Постанови Кабінету Міністрів України, виконавець зобов`язаний утримувати внутрішньо будинкові мережі у належному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт.
Відповідно до підпункту 18 пункту 32 Постанови Кабінету Міністрів України, виконавець зобов`язаний відшкодовувати збитки, завдані майну та/або приміщенню споживача та/або членів його сім`ї, шкоду, заподіяну його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання послуг, а також моральну шкоду в порядку та розмірі, які визначаються відповідно до законодавства і договору.
Таким чином, відповідальність за завдану ОСОБА_1 шкоду має нести винна у її заподіяні особа, вини у заподіянні шкоди ОСОБА_2 судом з наданих судові доказів встановити неможливо. У даному випадку, з матеріалів справи можливо зробити висновок про залиття квартири позивача через наявність пошкодження у стояку холодного водопостачання, що є зоною відповідальності балансоутримувача будинку АДРЕСА_5 .
Крім того, позивачем судові не надано доказів, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_2 , з якої сталося залиття, заяву про витребування таких доказів позивачем подано не було.
За приписами статті 51 ЦПК України суд першої інстанції може залучити до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем лише за клопотанням позивача.
У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України, статтею 51 ЦПК України. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.
Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з приписами ч. 1, 2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України, саме сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони.
Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За таких обставин, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди слід відмовити, оскільки достатніх і належних доказів, що залиття сталося з вини відповідача до матеріалів справи не надано.
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови у позові покладаються на позивача.
Враховуючи, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено, понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908 грн. слід залишити за позивачем.
На підставі викладеного, керуючись ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ст. 11, 12, 15, 16, 22 ЦК України, ст.ст. 177, 178 ЖУ УРСР, ч.ч. 1-3 ст. 13, ст. 76-81, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 141 ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд
ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7 ) у задоволення позовних вимог до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_8 ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям, відмовити.
Судові витрати по справі віднести за рахунок позивача.
Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення позивачем може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Суддя: