ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 625/345/21 Номер провадження 22-ц/814/1368/22Головуючий у 1-й інстанції Лосєв Д.К. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

секретаря: Ракович Д.Г.,

за участі: представників : позивача Кот Т.В., відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши в м.Полтаві в режимі відеоконференції за допомогою програми EasyCone цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» про розірвання договору оренди

за апеляційною скаргою сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Колос»

на рішення Коломацького районного суду Харківської області від 08 лютого 2022 року, прийнятого під головуванням судді Лосєва Д.К. в с.Різуненкове, зі складанням повного тексту 10.02.2022 року,-

в с т а н о в и в :

У листопаді 2021 року ОСОБА_2 звернулася до районного суду з даним позовом. Зазначала, що 20.06.2019 року прийняла спадщину за заповітом після свого померлого дідуся ОСОБА_3 . До складу спадщини увійшли 2 земельні ділянки сільськогосподарського призначення: загальною площею 0,2457 га з кадастровим номером :01:000:0370; загальною площею 5,8939 га з кадастровим номером :01:000:0367, які знаходяться на території Шелестівської сільської ради Богодухівського (колишнього Коломацького) району Харківської області.

З реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу стало відомо, що 12.11.2004 року між її дідом - ОСОБА_3 та СТОВ «Колос» було укладено Договір оренди земельної ділянки №135.

30.09.2019 року позивач надіслала до СТОВ «Колос» заяву про розірвання договору оренди разом з проектами такого договору та акту передачі земельної ділянки, натомість відповідь отримала лише 2020 року у вигляді надсилання проекту договорів про оренду належних їй земельних ділянок та проекту додаткових угод.

Посилаючись на систематичну несплату орендної плати відповідачем, просила розірвати договір оренди землі №15 від 12.11.2004 року, укладений між СТОВ «Колос» та ОСОБА_3 .

Рішенням Коломацького районного суду Харківської області від 08 лютого 2022 року позовну заяву ОСОБА_2 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» про розірвання договору оренди задоволено.

Розірвано договір оренди землі №135 від 12 листопада 2004 року, укладений між сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Колос» та ОСОБА_3 .

Рішення обґрунтоване доведеністю позовних вимог.

Рішення оскаржило СТОВ «Колос», в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Вважає, що товариством було виплачено в повному обсязі орендну плату за 2018-2021 роки, шляхом надсилання грошового переказу позивачу, однак позивач відмовилась від грошових переказів сум орендної плати, що свідчить про прострочення виконання зобов`язання з її боку, як кредитора. Однак суд не дав цій обставині належну оцінку.

У відзиві представник позивача адвокат Кот Т.В. вважає рішення Коломацького районного суду Харківської області від 08 лютого 2022 року вірним та просить залишити його без змін.

Розпорядженням Верховного суду України від 25.03.2022 року №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність Харківського апеляційного суду. Справу передано на розгляд до Полтавського апеляційного суду.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що за життя ОСОБА_3 належали земельні ділянки, які знаходяться на території Шелестівської сільської ради Богодухівського району Харківської області площею 0,2457 га з кадастровим номером :01:000:0370 та площею 5,8939 га з кадастровим номером :01:000:0367.

12.11.2004 року між СТОВ «Колос» та ОСОБА_3 укладено договір оренди вказаних земельних ділянок терміном на 20 років, які були передані строкове платне користування відповідачу, що підтверджується копією договору про оренду землі та актом приймання-передачі земельних ділянок (а.с. 12-13).

Згідно п.п. 9,11 вказаного договору Орендна плата вноситься орендарем у формі та у розмірі 1015 грн. в грошовій формі, або рослинницькою продукцією, що вирощується орендарем, по її собівартості. Орендна плата вноситься у такі строки: - до 31 грудня кожного року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, його спадкоємцем стала його онука ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину (а.с. 31-32).

Обґрунтовуючи позовну заяву, ОСОБА_2 стверджувала, що з моменту набуття права власності на вказані земельні ділянки не отримувала орендну плату, що є порушенням договору оренди і підставою для його розірвання.

Натомість, СТОВ «Колос» як доказ сплати орендної плати відповідачу, надало суду платіжні доручення, згідно яких ОСОБА_2 23.12.2019 року було надіслано в якості оплати грошові кошти в розмірі 12 921,76 грн. за 2018 рік, від 27.12.2019 року в розмірі 14 767,73 грн за 2019 рік, 13.12.2021 в розмірі 2030 грн. за 2020-2021 роки, проте від вказаних платежів відповідач відмовилась ( а.с. 55зворот, 61-63).

Районний суд, задовольняючи позовні вимоги, рішення мотивував тим, що відповідач систематично несвоєчасно здійснював виплату позивачу орендної плати в строки, визначені в договорі оренди, що є порушенням умов договору і підставою для його розірвання.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною другою статті 409 ЦК України встановлено, що власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором.

Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про орендну землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Стаття 21 ЗУ цього ж Закону визначає орендну плату за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати ( ст.24 Закону).

За змістом частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Системний аналіз умов договору оренди землі, укладеного між СТОВ «Колос» та ОСОБА_3 12.11.2004 року свідчать про те, що орендодавцю має вноситись орендна плата щорічно.

Спадкоємець ОСОБА_3 - позивач ОСОБА_2 , отримавши 20 червня 2019 року свідоцтво про право на спадщину за заповітом, в порядку, визначеному ст.148-1 ЗК України, в липні цього ж року повідомила СТОВ «Колос» про свої права на земельні ділянки та зазначила свою поштову адресу.

Проте, як встановлено по справі, за оренду земельної ділянки за 2018 рік орендар здійснив грошовий переказ 23 грудня 2019 року, а за 2020 рік 13 грудня 2021 року, тобто з порушення строків, визначених договором оренди та останній платіж вже після звернення позивача до суду з даним позовом.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що перерахування грошових коштів позивачу в 2019 та 2021 роках здійснені орендарем без зазначення конкретного періоду, за який здійснюється орендна плата.

Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18).

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, встановлення фактів несвоєчасної виплати орендної плати за 2018 та 2020 роки обгрунтовано дало підстави суду відповідно до положень ст. 32 Закону України «Про оренду землі» для розірвання договору оренди.

Доводи апеляційної скарги щодо відмови позивача від отримання перерахованих їй коштів в даному випадку не мають правового значення, адже достовірно встановлено систематичне недотримання своїх зобов`язань по своєчасній виплаті орендної плати з боку орендаря та свідчить про його недобросовісність.

Таким чином, встановлені районним судом факти систематичного неналежного виконання умов договору дали підстави для обгрунтованого висновку про доведеність позовних вимог та розірвання договору оренди землі.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 374,375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» залишити без задоволення.

Рішення Коломацького районного суду Харківської області від 08 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07.07.2022 року

Головуючий суддя О.В. Прядкіна

Судді: С.Б. Бутенко

О.І. Обідіна