Справа № 606/2725/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Мельник А.В.

за участю секретаря судового засідання Кавалко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Теребовлянський відділ державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Теребовлянський відділ державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), у якому просив визнати виконавчий напис №973, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 09.04.2019 таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позову вказано, що 19.11.2021 постановою головного державного виконавця Теребовлянського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) відкрито виконавче провадження №67591559, боржником у якому зазначено позивача. З постанови слідує, що представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся із заявою про примусове виконання виконавчого напису за №973, вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 09.04.2019 про звернення стягнення з позивача на нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , яке передане в іпотеку на підставі договору іпотеки, посвідченого 08.08.2007 за реєстровим №4684, АТ КБ «ПриватБанк» шляхом перерахування коштів у розмірі: заборгованість за кредитом 12605,44 доларів США; заборгованість за відсотками 14130,07 доларів США; комісія 2886,00 доларів США; пеня 40843,22 доларів США, що всього становить 70464, 73 доларів США, що за курсом НБУ на 24.01.2019 (один долар США дорівнює 27,703713 грн) становить 1952134, 66 грн, витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису 3500 грн; всього з урахуванням витрат пов`язаних з вчиненням виконавчого напису, становить 1955634,66 грн.

Позивач як на підставу визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню зазначає, що при його вчиненні було порушено вимоги законодавства щодо вчинення нотаріусом виконавчого напису. Так, позивач стверджує, що письмової вимоги про усунення порушень від АТ КБ «ПриватБанк» він не отримував. Більше того, в квітні 2012 року ПАТ КБ «ПриватБанк» зверталося до суду із позовною заявою до нього, в якій просило стягнути заборгованість за кредитним договором від 03.08.2007, звернувши стягнення на нерухоме майно, яке було предметом договору іпотеки.

Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 03.07.2012 стягнуто із нього в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 21675,93 доларів США, еквівалент яких у національній валюті України складає 173153,85 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

На підставі виконавчого листа, виданого на виконання вказаного рішення державним виконавцем було відкрито виконавче провадження про примусове виконання рішення суду. На виконання вищезазначеного рішення Теребовлянського районного суду від 03.07.2012 позивач передав документи та ключі на житловий будинок, що був предметом іпотеки, для його продажу ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем. Таким чином, зазначене рішення суду ним було виконано в повному обсязі.

Також, 08.04.2015 ПАТ КБ «ПриватБанк» повторно звернулось до суду з позовом до нього, про стягнення заборгованості за тим же кредитним договором від 03.08.2007. Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 05.07.2016 стягнуто з позивача заборгованість за кредитним договором від 03.08.2007 № ТЕАWGК00520050 у розмірі 26661,31 доларів США з яких: 12940,73 доларів США, заборгованість за кредитом, 9987,89 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1664 доларів США - заборгованість за комісією, 11,24 доларів США - штраф, 2057,45 доларів США - штраф, що в гривневому еквіваленті становить 592947, 53 грн, та 1388, 52 грн судового збору. Рішенням апеляційного суду у Тернопільській області від 25.10.2016 рішення Теребовлянського районного суду від 05.07.2016 в частині відмови стягнення пені скасовано, та ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 16556,45 доларів США пені, що в гривневому еквіваленті складає 368215, 45 грн.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 08.11.2016 виправлено описку допущену у резолютивній частині вступної та резолютивної частини рішення і у повному тексті рішення апеляційного суду Тернопільської області від 25.10.2016 року по справі за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 на рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 05.07.2016 по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В абзаці третьому резолютивної частини рішення про суму стягнення пені замість 16556,45 Доларів США, що еквівалентно 368215,45 грн. вказати суму стягнення пені - 126753,77 грн.

На виконання вказаного рішення Теребовлянським районним судом Тернопільської області було видано виконавчі листи, на підставі яких були відкриті виконавчі провадження.

Разом з тим, у оспорюваному виконавчому написі нотаріуса №973 від 09.04.2019 зазначено, що строк, за який проводиться стягнення 11 років 5 місяців 21 день, а саме з 03.08.2007 по 24.01.2019, який значно перевищує передбачений законодавством загальний строк звернення стягувача до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, який становить не більше трьох років з дня виникнення у стягувача права вимоги до боржника.

Крім того, суми заборгованості, зазначені у виконавчому написі нотаріуса нічим не підтверджені.

Позивач вважає, що оспорюваний виконавчий напис винесений з порушенням процедури, тільки на підставі документів наданих АТ КБ «ПриватБанк», без забезпечення безспірності, нотаріусом не з`ясовано заперечення позивача щодо вчинення виконавчого напису, щодо наведених розрахунків заборгованості, або сплати боргу позивачем, без урахування вищезазначених рішень судів, не перевірено кому належить право власності на нерухоме майно та не підлягає виконанню.

Вказане стало підставою для звернення до суду із цим позовом.

Ухвалою суду від 15.12.2021 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 31.01.2022, яке було відкладено на 02.03.2022, 18.04.2022, 17.05.2022, 08.06.2022.

04.05.2022 через канцелярію суду надійшов відзив представника відповідача АТ КБ «ПриватБанк» на позов, у якому він позовні вимоги не визнає, просить відмовити у їх задоволенні.

У відзиві вказано, що позивач зобов`язання за кредитним договором не виконав, що стало підставою для звернення Банком для захисту свого порушеного права до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Позивач у встановленому законом порядку не спростував належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості перед Банком за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення, не надав доказів часткового чи повного погашення заборгованості. Інформація про звернення Банком до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки не є свідченням недотримання умови щодо безспірності заборгованості у цій справі.

Відповідач вважає, що банком для вчинення виконавчого напису було надані всі необхідні документи, виконавчий напис нотаріусом був вчинений у відповідності до чинного законодавства, підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії у нотаріуса не було, подані для вчинення нотаріальної дії документи відповідали вимогам законодавства.

Ухвалою суду від 08.06.2022 було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 30.06.2022.

Позивач в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви позовні вимоги просить задовольнити, справу розглянути у його відсутності.

Представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився повторно, причин неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся судом належним чином.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Теребовлянський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), в судове засідання повторно не з`явились, згідно поданих заяв просять справу розглянути у їхній відсутності.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши та проаналізувавши зібрані у справі докази, встановив наступні обставини.

03.08.2007 між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», було укладено кредитний договір № TEАWGK00520050 у розмірі 13000 доларів США на термін до 02.08.2027. Для забезпечення виконання кредитних зобов`язань між ОСОБА_1 та відповідачем 08.08.2007 укладено договір іпотеки, відповідно до якого позивач надав в іпотеку житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 03.07.2012 стягнуто із ОСОБА_1 в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № TEАWGK00520050 від 03.08.2007 в розмірі 21675.93 доларів США, еквівалент яких у національній валюті України складає 173153.85 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок загальною площею 53.8 кв.м, житловою площею 39.2 кв.м, який розташований у АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві власності. Постановлено звернення стягнення на вказаний житловий будинок провести шляхом його продажу ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені відповідача ОСОБА_1 договору купівлі-продажу з іншою особою- покупцем з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності та наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» усіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Також, рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 05.07.2016 стягнуто з ОСОБА_1 в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № TEAWGК 00520050 від 03.08.2007 у розмірі 26661,31 доларів США з яких: 12940,73 доларів США - заборгованість за кредитом, 9987,89 доларів США- заборгованість по процентам за користування кредитом, 1664 доларів США заборгованість за комісією за користуванням кредиту, 11,24 доларів США - штраф, 2057, 45 доларів США - штраф, що в гривневому еквіваленті становить 592947 грн. 53 коп. У решті позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 25.10.2016 рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 05.07.2016 в частині відмови в стягненні 16556,45 доларів США пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» - 16556,45 доларів США пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, що в гривневому еквіваленті складає - 368215,45 грн. В решті рішення залишено без змін. Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 08.11.2016 виправлено описку, допущену у резолютивній частині вступної та резолютивної частини рішення і у повному тексті рішення апеляційного суду Тернопільської області від 25.10.2016, в абзаці третьому резолютивної частини рішення про суму стягнення пені замість 16556,45 доларів США, що еквівалентно 368215,45 грн. вказати суму стягнення пені - 126753,77 грн.

09.04.2019 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. за заявою АТ КБ «ПриватБанк» вчинено виконавчий напис про звернення стягнення з ОСОБА_1 на нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , яке передане в іпотеку на підставі договору іпотеки, посвідченого 08.08.2007 за реєстровим №4684, Акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк. За рахунок коштів,отриманих від реалізації нерухомого майна запропоновано задовольнити вимоги АТ КБ «ПриватБанк» шляхом перерахування коштів у розмірі: заборгованість за кредитом 12605,44 доларів США; заборгованість за відсотками 14130,07 доларів США; комісія 2886,00 доларів США; пеня 40843,22 доларів США, що всього становить 70464, 73 доларів США, що за курсом НБУ на 24.01.2019 (один долар США дорівнює 27,703713 грн) становить 1952134, 66 грн, витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису 3500 грн; всього з урахуванням витрат пов`язаних з вчиненням виконавчого напису, становить 1955634,66 грн.

На підставі вказаного виконавчого напису 19.11.2021 головним державним виконавцем Теребовлянського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67591559.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 18 ЦК України визначено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування визначений Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі Порядок) та постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі Перелік документів).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Однак, у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Відповідно до пункту 3.5 Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

Пунктом 1 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Проте характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19).

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30.09.2019 в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18).

У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).

Матеріали справи не містять відомостей про отримання позивачем відповідного повідомлення.

Крім того, судом встановлено, що у виконавчому написі суттєво іншою є сума заборгованості за відсотками та пенею ніж розмір, що вказаний у рішеннях та ухвалі Теребовлянського районного суду Тернопільської області, апеляційного суду Тернопільської області року (у рішеннях та ухвалі 9987,89 доларів США- заборгованість по процентам за користування кредитом, пені 126753,77 грн., у виконавчому написі: заборгованість за відсотками 14130,07 доларів США, пеня 40843,22 доларів США).

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 31.10.2018 в справі № 14-318цс18, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Враховуючи, що збільшення розміру заборгованості відбулося у зв`язку з нарахуванням АТ КБ «Приват Банк» процентів та пені за користування кредитними коштами після ухвалення рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, нарахована банком заборгованість не є безспірною, що виключає можливість вчинення виконавчого напису нотаріусом.

Суд зазначає, що заборговність за кредитним договором, укладеним між ОСОБА_1 та відповідачем не можна вважати безспірною з огляду на наявність рішення суду, що набрало законної сили, про стягнення такої.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у справі № 916/3006/17 встановила, що загальний строк для звернення стягувача до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису становить не більше трьох років з дня виникнення у стягувача права вимоги до боржника незалежно від суб`єктного складу сторін у правовідносинах.

Так, судом встановлено, що у виконавчому написі нотаріуса № 973 від 09.04.2019 зазначено, що строк, за який проводиться стягнення більше одинадцяти років, а саме з 03.08.2007 по 24.01.2019. При цьому, відповідач пред`явивши позов у 2012 році про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, тим самим перервав строк позовної давності та такий почав перебіг з 03.07.2012.

Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

Отже, банк пропустив передбачений законом трирічний строк для звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

За вказаних обставин заявлені позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення шляхом визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 09.04.2019 таким, що не підлягає виконанню.

Приймаючи до уваги, що суд дійшов висновку про доцільність задоволення вимог позову ОСОБА_1 щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд вважає необхідним, на виконання вимог частини першої статті 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 908,00 грн.

Керуючись статтями 4, 12, 141, 247, 265, 352-355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Теребовлянський відділ державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №973, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною від 09.04.2019 про стягнення з ОСОБА_1 нерухомого майна - житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , яке передане в іпотеку на підставі договору іпотеки, посвідченого 08.08.2007 за реєстровим №4684, Акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк», шляхом перерахування коштів у розмірі: заборгованість за кредитом 12605,44 доларів США; заборгованість за відсотками 14130,07 доларів США; комісія 2886,00 доларів США; пеня 40843,22 доларів США, що всього становить 70464, 73 доларів США, що за курсом НБУ на 24.01.2019 (один долар США дорівнює 27,703713 грн) становить 1952134, 66 грн, витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису 3500 грн; всього з урахуванням витрат пов`язаних з вчиненням виконавчого напису, становить 1955634,66 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений ним за подання позовної заяви у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручену у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1д, ;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, місцезнаходження: вулиця Центральна, 6/9, місто Дніпро;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Теребовлянський відділ державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), місцезнаходження: вулиця Кн.Василька, 150, місто Теребовля.

Повний текст рішення суду складено 08 липня 2022 року.

Суддя А.В.Мельник