Справа № 462/1373/22
УХВАЛА

19 травня 2022 року Залізничний районний суд м. Львова у складі головуючого судді Галайко Н. М., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Новосядло Вікторії Романівни про застосування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Новосядло В. Р., 30.03.2022 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з відповідача кошти у розмірі 2 423 065 грн. 26 коп. та понесені судові витрати.

Також, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Новосядло В. Р., 18.05.2022 року подала до суду письмову заяву про забезпечення позову, у якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту із забороною відповідачу та будь-кому іншому, що діють від її імені та/чи в її інтересах, відчужувати у будь-який спосіб, укладати угоди, проводити реєстрацію та перереєстрацію нежитлових приміщень загальною площею 161,1 кв.м (195-1 по 195-6), за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ).

Заяву обґрунтовує тим, що ухвалою Залізничного районного суд м. Львова від 10.05.2022 року прийнято до розгляду та відкрити провадження у справі за позовною заявою. Розгляд справи постановлено проводити у порядку загального позовного провадження. З метою виконання вимог ч. 1 ст. 189 ЦПК України розпочато підготовче провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Також зазначає, що ОСОБА_3 . Те. звернувся до Залізничного районного суду м. Львова з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу землі, укладений від його імені та в його інтересах, на підставі виданої ним довіреності Відповідачем. Ціна позову становить 2 423 065 грн. 26 коп. Так, станом на день подання позову, загальна сума боргу становить - 2 423 065 грн. 26 коп., з яких: 1 867 419 грн. - основний борг, тобто сума, яку Відповідач отримала продавши земельну ділянку Позивача, та інфляційні витрати - 388 039 грн. 01 коп., 3% річних - 167 607 грн. 25 коп. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 301316755, сформованої приватним нотаріусом Єлізаровою В. О., якій надано право та доступ до відповідних Реєстрів в умовах воєнного стану з 10.05.2022 року, Відповідачу, ОСОБА_2 належить одноосібно на праві приватної власності - нежитлові приміщення загальною площею 161,1 кв. м. (195-1 по 195-6), за адресою: АДРЕСА_1 . Загальна вартість нерухомого майна - 228 878 грн. Нежитлові приміщення придбані на підстав договору купівлі - продажу реєстровий номер № 2300, 17.06.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кулиняком І. Я. Зважаючи на те, що Відповідач уникає зустрічі з Позивачем, не повернула останньому кошти, які у декілька разів перевищують вартість її нерухомого майна, впродовж уже тривалого часу, не відповідає на дзвінки Позивача, а борг досі є неповернутий, відтак просить суд задовольнити заяву у повному обсязі.

З врахуванням положень ст. 153 ЦПК України, сторони у судове засідання для розгляду заяви про забезпечення позову не викликалась.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім цього, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах у контексті п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08.12.1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25.04.2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.

Вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову та перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може забезпечуватись шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Таким чином, сторона позивача просить застосувати захід забезпечення позову передбачений законодавством.

Встановлено, що між сторонами дійсно виник спір, оскільки до ОСОБА_2 позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості, яку остання за твердженням позивача не повернула після укладення від імені позивача договору купівлі-продажу земельної ділянки.

Разом з тим, позивач не довів суду і не надав переконливі докази, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Із заяви про забезпечення позову вбачається, що заявник фактично просить про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу розпоряджатися своє власністю.

Проте, враховуючи предмет спору, суд дійшов висновку, про те, що відсутній зв`язок між заходами забезпечення позову, які просить вжити позивач, і предметом позовних вимог, що заявником не наведено об`єктивного обґрунтування, що заявлені ним заходи спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, а невжиття цих заходів утруднить виконання рішення, що втручання у право власності у даному випадку не можна вважати справедливим і доцільним, таким втручанням не буде дотримано «справедливого балансу» між загальними інтересами суспільства та вимогами фундаментальних прав окремої особи, про що зазначено у рішенні ЄСПЛ від 01.06.2006 року у справі «Федоренко проти України», тому підстав для арешту із забороною відповідачу та будь-кому іншому, що діють від її імені та/чи в її інтересах, відчужувати у будь-який спосіб, укладати угоди, проводити реєстрацію та перереєстрацію нежитлових приміщень загальною площею 161,1 кв.м (195-1 по 195-6), за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 - не вбачається, а відтак у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст. 10, 12, 13, 149, 150, 153, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Новосядло Вікторії Романівни про застосування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена у апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Стягувач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 );

Боржник: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ).

Текст ухвали складено 19.05.2022 року.

Суддя/підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Н. М. Галайко