21.02.2022 Єдиний унікальний номер 205/1458/22
У Х В А Л А

про забезпечення позову

21 лютого 2022 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Терещенко Т.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

18 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною заявою, в якій зазначила, що враховуючи вимоги ст. 152 ЦПК України має намір та зобов`язується протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову пред`явити позов до ТОВ «Кей-Колект» і ОСОБА_2 про скасування рішення про державну реєстрацію прав і їх обтяжень, та про визнання за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 та просить застосувати заходи забезпечення позову шляхом: заборони ОСОБА_2 , а також будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та іншим чином переоформленню прав на квартиру АДРЕСА_1 ; а також передавати в оренду/суборенду вищевказану квартиру, або будь-яким іншим чином чинити перешкоди у використанні нею вказаною квартирою, оскільки вона є власницею зазначеною квартири на підставі договору купівлі-продажу квартири від 17 липня 2004 року. Однак 08 лютого 2022 року вона дізналася щодо наявності позову в суді щодо неї про усунення перешкод в праві розпорядження майном шляхом визнання осіб такими, що втратили право користуватися квартирою. Також із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо, що вищевказана квартира була продана за договором купівлі-продажу від 20.09.2021 року ОСОБА_2 . Оскільки на сьогоднішній день квартира зареєстрована за ОСОБА_2 як за власницею квартири, то вона має можливість безперешкодно здійснити передачу права власності або користування на інших осіб. Отже, незастосування заходу забезпечення позову може призвести до відчуження спірного майна будь-якої миті, що суттєво ускладнить подальше виконання рішення суду.

Фактично матеріали заяви були передані судді канцелярією суду 21 лютого 2022 року.

Суддя, вивчивши матеріали заяви, дослідивши письмові матеріали долучені до заяви, дійшов такого висновку.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Необхідною умовою вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути істотні перешкоди як виконання судового рішення, так і ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Пунктами 1, 2 частини 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; вчиняти певні дії.

Згідно із ч. 2 ст. 150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Частиною 10 статті 150 ЦПК України передбачено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд встановив, що між сторонами існує спір щодо нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги те, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому унеможливити виконання рішення, поновлення оспорюваних прав та інтересів заявника, за захистом яких ОСОБА_1 має намір звернутися до суду, суд дійшов висновку, що забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам, вчиняти будь-які реєстраційні дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) щодо квартири АДРЕСА_1 , є співмірним заходом забезпечення з огляду на зміст заявлених вимог, а тому в іншій частині вимоги заяви задоволенню не підлягають, оскільки заборона вчиняти будь-які реєстраційні дії буде цілком достатньо для збереження спірного нерухомого майна до вирішення справи по суті, у зв`язку із чим заява підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 149, 150, 153 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - задовольнити частково.

Заборонити уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів та іншим особам вчиняти будь-які реєстраційні дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) щодо квартири АДРЕСА_1 .

В іншій частині заяви відмовити.

Роз`яснити заявнику, що позовна заява, має бути подана до суду протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом у разі неподання заявником відповідної позовної заяви.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було поставлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Надіслати копію цієї ухвали сторонам у справі.

Суддя: Т.П. Терещенко

.