Справа № 359/9167/21
Провадження № 2/359/787/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

16 лютого 2022 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Русан А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

23 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просить стягнути з ОСОБА_2 , на власну користь, аліменти в розмірі 5000 грн. 00 коп. щомісячно на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду з даним позовом і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 10 квітня 2010 року до 03 серпня 2018 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач та відповідач проживають окремо. Син проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина не надає. У зв`язку з цим, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 06 жовтня 2021 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій.

Ухвалою суду від 12 січня 2022 року у справі закрито підготовче провадження та призначено до розгляду по суті.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання сторони до суду не з`явились. Позивач подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала і просила задовольнити в повному обсязі, а розгляд справи здійснити у її відсутність.

Відповідач подав до суду заяву, якою позов визнав частково, а саме не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 2500 грн. 00 коп., в задоволенні іншої частини вимог просив суд відмовити.

Суд, дослідивши подані сторонами заяви та матеріали справи з наявними в ній доказами вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини. Так, враховуються висновки, зазначені у рішенні в справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року (серія А, №303А, п.2958), згідно якого Суд повторює, що згідно усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 квітня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 10 квітня 2010 року Відділом актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 308.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 03 серпня 2018 року даний шлюб розірвано. Судове рішення набрало законної сили 03 вересня 2018 року.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Від цього шлюбу сторони мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 22 липня 2010 року Виконкомом Семенівської сільської ради Баришівського району Київської області.

Між позивачем та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо утримання дитини, які врегульовані Сімейним кодексом України. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено ст. 180 СК України.

На підставі ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Статтею 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Судом встановлено та не заперечується сторонами у справі, що дитина проживає разом з мамою та перебуває на її утриманні.

Відповідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню починаючи з 22 вересня 2021 року.

Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

Відповідно роз`яснень, наведених у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що відповідач офіційно працює у ТОВ «ЕНТРІ» на посаді фахівця відділу технічної підтримки, інших неповнолітніх та непрацездатних осіб на утриманні не має, стан здоров`я та матеріальне становище дозволяють батьку дитини виконувати обов`язок щодо сплати аліментів на утримання сина. Доказів протилежного суду сторонами не надано.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» з 01 січня по 30 червня 2022 року встановлено прожитковий мінімум для дітей від 6 до 18 років в розмірі 2618 грн. 00 коп.

Враховуючи те, що дитина проживає з матір`ю, вартість продуктів харчування, інших речей першої необхідності, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, враховуючи стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів, офіційно отримуваний відповідачем дохів, суд приходить висновку про необхідність призначення аліментів на утримання сина відповідно ст. 181 СК України з визначенням його розміру у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 2700 грн. 00 коп..

Інших обставин, які мали б істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання дитини судом не встановлено, про них також не повідомлено позивачем та відповідачем.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В положеннях статті 51 Конституції України зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Обов`язок батьків по утриманню своїх дітей виникає з моменту народження дитини і зберігається до досягнення ними повноліття і являє собою як моральний, так і правовий обов`язок батьків.

За змістом ст. 179 Сімейного Кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом даної статті обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Суд звертає увагу на те, що сам факт народження дитини покладає на батьків обов`язки, зокрема, щодо її утримання. У батьків немає і не може бути більшої цінності за дитину, а тому її утримання має домінувати над усіма іншими витратами.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

В ч. 6 ст. 141 ЦПК України вказано, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

При зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору, відтак його слід стягнути з відповідача на користь держави Україна в розмірі 908 грн. 00 коп.

На підставі викладеного та керуючись ч. 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за № 3 від 15.05.2006 року, ст.ст. 141, 180 - 182, 184, 191 СК України, ст. 4, 12, 81, 133, 141, 258- 260, 263 - 265, 268, 289, 353, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2700 (дві тисячі сімсот) гривень 00 (нуль) копійок, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви, а саме з 23 вересня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 (нуль) копійок.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Позивач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт № НОМЕР_3 виданий 3219 від 06 грудня 2019 року, РНОКПП - НОМЕР_4 , адреса : АДРЕСА_1 .

Відповідач : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_5 , виданий29 квітня 2021 року та дійсний до 29 квітня 2031 року, орган, що видав паспорт - 8026, запис № 174, РНОКПП НОМЕР_6 , адреса : АДРЕСА_2 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 21 лютого 2022 року.

Суддя Л.В. Яковлєва