Провадження № 2/127/3605/22
У Х В А Л А

Іменем України

05 грудня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Бойко В.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання, факту придбання майна та визнання права власності,-

ВС ТА Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання, факту придбання майна та визнання права власності.

Дослідивши позовну заяву та додані документи, суд вважає, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, у якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з 01.01.2022 розмір ставки судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (992,40 грн).

З прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач просить суд: встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також факт придбання майна власлідок спільної праці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як сім`ї, унаслідок яких вони одержали спільні доходи, об`єднанні в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету, з яких вбачається дві вимоги немайного характеру, а саме: встановлення факту спільного проваживання та встановлення факту придбання майна.

Крім того, в пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року N 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" зазначено, що пунктами 1 і 2 частини першої статті 80 ЦПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошових коштів та про визнання права власності на майно або витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону N 3674-VI. Розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п`ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов`язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п`ятою статті 216 ЦК).

Наступною позовною вимогою позивач просить суд: визнати квартиру АДРЕСА_1 та нажиле приміщення АДРЕСА_2 спільним сумісним майном ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір " за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір встановлюється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Натомість позивачем не визначено ціну позову та не сплачено судовий збір за майнову вимоги майнового характеру.

Таким чином, позивачу слід визначитись із ціною позову надавши суду належні та допустимі докази оціночної вартості нерухомого майна, та відповідно сформулювати остаточну ціну позову, від якої слід вираховувати суму судового збору.

Враховуючи вищевикладене, позивачу слід сплатити судовий збір за 2 вимоги немайнового характеру та 1 вимогу майнового характеру.

Крім того, суд звертаєу увагу позивача, що в прохальній частині позовної заяви позивач просить суд встановити факт придбання майна внаслідок спільної праці з ОСОБА_2 , однак не конкретизує яке саме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 175,185, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання, факту придбання майна та визнання права власності - залишити без руху.

Надати позивачу для усунення вищевказаних недоліків строк 7 дні з моменту отримання даної ухвали.

В разі не усунення вищевказаних недоліків цивільний позов буде вважатися неподаним та повернутий позивачу.

Ухвала суду остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: