Ухвала

Іменем України

09.02.2022 м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді Омельченко І.І.,

з участю секретаря судового засідання Логвиненко А.В.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення позову,

Встановив:

У провадженні Кобеляцького районного суду Полтавської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

04 лютого 2022 року від відповідача ОСОБА_1 надійшло клопотання про зустрічне забезпечення позову.

Клопотання мотивовано тим, що по даній справі ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 20.01.2022 року частково задоволено заяву представника позивача адвоката Книш Сергія Івановича про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить на праві власності ОСОБА_1 . Згідно даної ухвали накладено арешт на 17 об`єктів нерухомого майна, 13 земельних ділянок, 2 колісних трактори та відмовлено в накладенні арешту на рахунки ОСОБА_1 у банківських установах, оскільки накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 неминуче призведе до перешкоджання в здійсненні ним підприємницької діяльності. Так, у клопотанні відповідач зазначив, що його майно 13 земельних ділянок, 2 трактори та 2 нежитлові приміщення, використовуються ним виключно для здійснення підприємницької діяльності, а саме: для вирощування, зберігання продукції, техніки, основних та виробничих запасів, матеріальних цінностей, а також необхідні для реалізації сільськогосподарської продукції. ОСОБА_1 вважає, що він неминуче понесе збитки, оскільки не зможе займатися підприємницькою діяльністю, засівати свої земельні ділянки сільськогосподарськими культурами, вирощувати їх, зберігати та реалізувати. Розмір можливих збитків відповідач оцінює в 20 мільйонів гривень. Оскільки позивачем та його представником визначено суму судового збору в розмірі 3 266 587,46 гривень, ОСОБА_1 вважає, що слід застосувати зустрічне забезпечення в такому ж розмірі, яке хоча й буде мінімальним, проте зможе частково забезпечити спричинені йому арештом майна збитки. Крім того, в позивача ОСОБА_2 відсутнє майно, доходи, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, у випадку відмови в позові. Майновий стан позивача може ускладнити та зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків ОСОБА_1 , які можуть бути спричинені забезпеченням позову. Тому відповідач вважає, що відповідно до статті 154 ЦПК України, суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення зобов`язати позивача ОСОБА_2 внести на депозитний рахунок Кобеляцького районного суду Полтавської області грошові кошти в розмірі 3 266 587,46 гривень як забезпечення відшкодування збитків ОСОБА_1 , які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Розглянувши клопотання про зустрічне забезпечення, суд вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити повністю, виходячи з наступного.

У провадженні Кобеляцького районного суду Полтавської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 20.01.2022 року частково задоволено заяву представника позивача адвоката Книш Сергія Івановича про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача ОСОБА_1 . Цією ухвалою накладено арешт на відповідне рухоме та нерухоме майно, а також відмовлено в накладенні арешту на рахунки відповідача в банківських установах, оскільки накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 неминуче призведе до перешкоджання в здійсненні ним господарської діяльності.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Перелік випадків, у яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, визначений ч. 3 ст. 154 ЦПК України, та є вичерпним.

Так, суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом (ч. 4 ст. 154 ЦПК України).

Частиною 5 статті 154 ЦПК України встановлено, що розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України, питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

Особа, звертаючись до суду із заявою про зустрічне забезпечення, повинна аргументувати та довести відповідними доказами в порядку ст. ст. 76-81 ЦПК України наявність можливості заподіяння збитків, які можуть бути спричинені забезпеченням позову по справі.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Так, у клопотанні про зустрічне забезпечення позову ОСОБА_1 зазначив, що накладення арешту на його рухоме та нерухоме майно неминуче призведе до повного припинення здійснення ним підприємницької діяльністі та він неминуче понесе збитки, оскільки не зможе займатися підприємницькою діяльністю, засівати свої земельні ділянки сільськогосподарськими культурами, вирощувати їх, зберігати та реалізувати.

Згідно з ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 20.01.2022 року про забезпечення позову, арештоване рухоме та нерухоме майно не передавалось позивачу, а тому в результаті накладання арешту не можуть бути заподіяні збитки власнику спірного майна, враховуючи й те, що за наслідками такого забезпечення особи не позбавлені права володіти та користуватися вказаним рухомим майном, а заборона стосується лише права ним розпоряджатися.

Крім того, в клопотанні ОСОБА_1 стверджує, що в позивача ОСОБА_2 відсутнє майно, доходи, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, у випадку відмови в позові; майновий стан позивача може ускладнити та зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків ОСОБА_1 , які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Однак ОСОБА_1 не надав доказів щодо майнового стану позивача та не довів, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови в позові.

Також ОСОБА_1 не доведено, що заходи зустрічного забезпечення позову є співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Викладене свідчить про відсутність обов`язку суду застосувати зустрічне забезпечення, оскільки відповідач не навів обставин, які б свідчили про необхідність обов`язкового зустрічного забезпечення позову, визначених положеннями ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Враховуючи відсутність доказів заподіяння ОСОБА_1 збитків внаслідок вжиття заходів забезпечення позову щодо спірного рухомого та нерухомого майна, а також те, що ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів на підтвердження викладених у клопотанні обставин, суд вважає відмовити в задоволенні клопотання відповідача про застосування заходів зустрічного забезпечення.

Керуючись ст. 154 ЦПК України, суд, -

Постановив:

У клопотанні ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя