Справа №442/3033/22
Провадження №2/442/834/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2022 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючого судді Крамара О.В.., з участю секретаря судового засідання Малик О.Я.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» про стягнення безпідставно набутих коштів, третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Табінський Олег Володимирович, -

встановив:

07.06.2022 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТзОВ «Росвен Інвест Україна» про стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 6441 грн. 78 копійок.

В обґрунтування позову представник позивача зазначає, що 01.02.2021 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай О.С. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 17833, про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за договором споживчого кредиту № 006-13525-100511 від 10.05.2011 року в розмірі 20044,29 грн.

На підставі вказаного виконавчого напису та заяви стягувача від 04.02.2021 року приватним виконавцем Табінським О.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 64661279 від 19.03.2021 року.

Під час здійснення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса в рамках виконавчого провадження, за рахунок отриманих з рахунків боржника ОСОБА_1 коштів, стягувачу - ТОВ «Росвен Інвест Україна» було перераховано грошові кошти на загальну суму 6441,78 грн.

Разом з тим, рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області № 442/5029/21 від 22.07.2021 року, що набрало законної сили 02.09.2021 року, визнано таким, що не підлягає виконанню зазначений вище виконавчий напис.

Вважає, що так як підставою отримання відповідачем суми у розмірі 6441,78 грн. було стягнення з ОСОБА_1 у примусовому порядку заборгованості на підставі виконавчого напису нотаріуса, який рішенням суду визнано таким, що не підлягає виконанню, вищевказана сума вважається безпідставно набутою та підлягає поверненню, оскільки правової підстави, на якій було набуто грошові кошти, на теперішній час не існує.

Ухвалою від 09.06.2022 року в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 04.07.2022 року, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

Дана ухвала надсилалась сторонам по справі.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

Представник відповідача відзив на позовну заяву не подав.

Третьою особою пояснень щодо позовної заяви суду не надано.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного.

Судом встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Табінським О.В. від 19.03.2021 року було відкрито виконавче провадження № 64661279 про примусове виконання виконавчого напису, вчиненого 01.02.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай О.С. № 17833, про стягнення з ОСОБА_1 на користь відповідача заборгованості за договором споживчого кредиту № 006-13525-100511 від 10.05.2011 року в розмірі 20044,29 грн.

Під час здійснення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса в рамках виконавчого провадження, за рахунок отриманих з рахунків боржника ОСОБА_1 коштів, стягувачу - ТОВ «Росвен Інвест Україна» було перераховано грошові кошти на загальну суму 6441,78 грн., що підтверджується довідкою Дрогобицького Державного педагогічного університету ім..Івана Франка № 107 від 18.10.2021 та довідкою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 11.10.2021.

При цьому, рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області № 442/5029/21 від 22.07.2021 року, що набрало законної сили 02.09.2021 року, визнано таким, що не підлягає виконанню зазначений вище виконавчий напис.

За правилами ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, відповідно до ст. 1212 ЦК України (глава 83) особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз цієї статті дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

Вiдсутнiсть правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.

Оскільки суд прийшов до висновку про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, то правові підстави набуття відповідачем грошових коштів на виконання зазначеного виконавчого напису відсутні, у зв`язку з чим до спірних правовідносин підлягає застосуванню ст. 1212 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 06.03.2019 року (справа № 910/1531/18).

Враховуючи, викладене вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо стягнення заявлених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4422 грн. 40 коп., суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частинами 2, 3 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За вимогами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу стороною надано наступні документи: договір про надання правової допомоги від 02.06.2021 року; розрахунок судових витрат; рахунок наданих послуг від 04.07.2022 року та копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно якої заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

Так, у рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Враховуючи категорію та складність справи, яка при цьому відноситься до малозначних, суд вважає, що посилання позивача на те, що: участь в судових засіданнях адвоката становить 300 грн. не відповідає критерію розумності, так як розгляд справи проводиться у відсутності сторін.

Крім того, КАС ВС у своїй постанові від 15.04.2021 року (справа № 160/6899/20) зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Таким чином, суд вважає, що обґрунтований розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням задоволення позову складає у розмірі 3300 грн.

З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений ним при зверненні до суду судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 11, 207, 509, 1212 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 138, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 274-279 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» про стягнення безпідставно набутих коштів, третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Табінський Олег Володимирович задоволити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (м.Київ, бульв. Вацлава Гавела, 6, ) на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , кошти у розмірі 6441 гривню 78 копійок, які були стягнуті в рамках виконавчого провадження № 64661279 від 19 березня 2021 року з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 01 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай О.С., зареєстрованого в реєстрі за № 17833, як безпідставно набуті кошти, а також витрати на правничу допомогу у розмірі 3300 грн. та судовий збір 992,40 грн., а всього: 10734 гривні 18 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 04.07.2022 року.

Суддя __________________ О.В. Крамар