Справа № 466/6946/21 Головуючий у 1 інстанції: Зима І.Є.
Провадження № 22-ц/811/4603/21 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
Категорія справи:41
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,

за участю секретаря Івасюти М.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 25 листопада 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» (в подальшому «Банк»), у якому просила суд ухвалити рішення, яким «визнати протиправним самочинне списання (відповідачем) відсотків у розмірі 948,96 грн. за використання кредиту пільгового періоду на споживчі цілі у розмірі 50 000, 00 грн.» та зобов`язати відповідача повернути їй вказані кошти на картку «Універсальна».

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що 25.02.2021 року позивачка отримала в Банку готівковий кредит у розмірі 50 000 грн. для споживчих цілей на кредитну картку «Універсальна» на пільгових умовах, без відсотків за його користування, за умови повернення цього кредиту в строк до 55 календарних днів. При цьому вона не підписувала та не ознайомлювалась з жодними документами.

Повернення кредиту позивачка здійснювала шляхом зарахування готівкових коштів на кредитну картку «Універсальна»: починаючи з 03.03.2021 року і до 30.03.2021 року, коли кредит нею було погашено остаточно.

Між тим, 01.04.2021 року Банк з кредитної картки позивачки «Універсальна» самостійно списав відсотки за користування вищезгаданим кредитом у розмірі 3,5 %, що становить 948,96 грн. - у зв`язку з порушенням позивачкою строку пільгового періоду.

На думку позивачки, такі дії Банку є неправомірними, оскільки термін пільгового періоду користування кредитом, який становить 55 днів, розпочався 25.02.2021 року, а тому останнім днем повернення кредитних коштів є 19.04.2021 року. Позивачка вважає, що оскільки кредитом вона фактично користувалась лише 34 дні, то не могла мати прострочення пільгового періоду користування кредитом (а.с. 1-6).

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено (а.с. 68-69).

Дане рішення оскаржила позивачка.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі, покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та на порушення і неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що суд першої інстанції «надав перевагу усним поясненням відповідача над письмовими доказами позивача».

Вважає, що пояснення відповідача (якого «нема у відзиві») про те, що «пільговий період це «до 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25-го числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості)», «очевидно, було придумано (відповідачем) в ході судового розгляду» (а.с. 75-76).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);

- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82).

У матеріалах справи є наявним поданий Банком письмовий Відзив на позовну заяву з додатками (а.с. 41-57), а відтак доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд першої інстанції «надав перевагу усним поясненням відповідача над письмовими доказами позивача», є надуманими і не можуть прийматися до уваги.

Позивачкою в доводах поданої нею до суду позовної заяви самою зазначається про те, що «25.02.2021 р. … (вона) взяла готівковий кредит на 50 000 грн.», та стверджується, що даний кредит нею було взято «на пільгових умовах, без відсотків за його користування, за умови повернення до 55 днів (календарних)» (а.с. 1), а також те, що «останній платіж по закриттю пільгового періоду користування кредитом було здійснено 30.03.2021 р. на суму 21000,00 грн.» (а.с. 2).

Таким чином, факт отримання 25.02.2021 року позивачкою у Банку кредиту у розмірі 50 000 грн. та остаточне погашення нею цього кредиту 30.03.2021 року визнається всіма учасниками справи (в тому числі позивачкою/апелянтом), а відтак доказуванню не підлягає (частина 1 статті 82 ЦПК України).

Позивачкою в обґрунтування заявлених нею позовних вимог самою в якості додатку до позовної заяви долучено Паспорт споживчого кредиту, у графі якого «Пільговий період» розділу 3 «Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача» зазначено «До 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25-го числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості», а у графі «Процентна ставка у пільговий період» зазначено «0,00001% річних» (а.с. 13-14).

Таким чином, доводи апеляційної скарги стосовно того, що пояснення відповідача про те, що «пільговий період це «до 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25-го числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості)», «очевидно, було придумано (відповідачем) в ході судового розгляду», також є надуманими, оскільки наведене відображено у Паспорті споживчого кредиту, долученому до матеріалів справи самою позивачкою.

Як вбачається з наведеного, вищезгадане твердження позивачки про те, що нею було взято «на пільгових умовах, без відсотків за його користування, за умови повернення до 55 днів (календарних)», не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки навіть «у пільговий період» «процентна ставка» становила «0,00001% річних».

І умовою дії цієї «пільгової ставки» у розмірі «0,00001% річних» було «погашення (заборгованості) до 25-го числа місяця, наступного за датою виникнення (такої) заборгованості» (а не «умова повернення (кредиту) до 55 днів (календарних)», як зазначено у доводах позовної заяви).

З моменту отримання позивачкою 25.02.2021 року «готівкового кредиту на 50000 грн.» (як зазначено у позові) у неї виникла заборгованість перед Банком і у випадку її «погашення до 25-го числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості», тобто до 25 березня 2021 року, правомірним було б застосування до цієї кредитної заборгованості «процентної ставки» у розмірі «0,00001% річних».

В той же час, як вже зазначалося вище, остаточне погашення позивачкою кредиту мало місце 30.03.2021 року, тобто вже після 25 березня 2021 року.

Відтак, за наведених обставин, у Банку після 25 березня 2021 року виникло право на стягнення відсотків за користування кредитом на загальних умовах, а не на умовах «пільгової ставки», а відтак у суду були відсутніми правові підстави для задоволення позовних вимог, зокрема для визнання дій Банку по списанню відсотків за користування кредитом неправомірними.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 25 листопада 2021 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 21 лютого 2022 року.

Головуючий: Цяцяк Р. П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.