УХВАЛА

Іменем України

07.07.2022 Справа №607/1911/22 Провадження № 2/607/1655/2022

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Марциновської І.В.,

за участю: секретаря судового засідання Максим`юк Я.Е.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини,

УСТАНОВИВ:

02.02.2022 ОСОБА_2 , від імені якої діяла адвокат Боднар О.В., звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини.

04.02.2022 позовна заява залишена без руху, представнику позивача ОСОБА_3 наданий строк для усунення недоліків позовної заяви.

11.02.2022 представник позивача ОСОБА_3 усунула недоліки позовної заяви.

14.03.2022 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання у справі на 08.04.2022 та надано сторонам строк для подання заяв по суті справи.

08.04.2022 судове засідання відкладено на 06.05.2022 у зв`язку з задоволенням клопотання представника позивача адвоката Грицак А.М. про витребування доказів.

06.05.2022 судове засідання відкладено на 25.05.2022 за клопотанням представника позивача ОСОБА_4 у зв`язку з ненадходженням до суду витребуваних доказів.

Позивач та представник позивача були повідомлені про те, що судове засідання відкладено на 25.05.2022, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду на офіційну електронну адресу адвоката Грицак А.М., що підтверджується електронним підтвердженням про доставку повідомлення (т. 1 а.с. 64-66).

Однак 25.05.2022 ні позивач ОСОБА_2 , ні її представник ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися. Представник позивача подала заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому процесі. Докази на підтвердження цих обставин до заяви додані не були. Позивач у судове засідання не з`явилася без повідомлення про причини неявки.

Указане стало підставою для відкладення судового засідання на 16.06.2022. Позивач ОСОБА_2 та представник позивача ОСОБА_4 були повідомлені про дату, час та місце цього судового засідання шляхом направлення судових повісток про виклик до суду на офіційну електронну адресу адвоката Грицак А.М., що підтверджується електронним підтвердженням про доставку повідомлення (т. 1 а.с. 74-76).

У судове засідання 16.06.2022 позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 повторно не з`явилися. При цьому позивач не повідомила про причини неприбуття, а представник позивача подала заяву, в якій просила розгляд справи відкласти у зв`язку з її відсутністю у зазначену дату на території України. Докази на підтвердження цих обставин адвокат Грицак А.М. не надала.

Разом з тим з метою забезпечення принципу змагальності та права позивача та її представника на особисту участь під час розгляду справи суд відклав судове засідання на 07.07.2022.

При цьому суд врахував, що представник позивача у поданій заяві повідомила, що перебуває за межами України, а тому вважав, що повідомлення позивача та її представника шляхом направлення судових повісток засобами електронного зв`язку може призвести до неотримання адвокатом такого електронного повідомлення через відсутність доступу до офіційної електронної пошти. Відтак суд дійшов висновку, що направлення тексту судових повісток про виклик позивача та її представника у судове засідання за допомогою месенджеру «Viber» на номер мобільного зв`язку, зазначений адвокатом Грицак А.М. у поданих нею заявах, забезпечить отримання представником позивача цього повідомлення та обізнаність останньої про дату, час та місце наступного судового засідання.

Відтак позивач та її представник були повідомлені про те, що судове засідання відкладено на 07.07.2022, шляхом направлення тексту судових повісток про виклик до суду за допомогою месенджеру «Viber» на абонентський номер адвоката Грицак А.М., що підтверджується доповідною запискою секретаря судового засідання (т. 1 а.с. 198-200). Одержання такого повідомлення представником позивача ОСОБА_4 та перегляд його змісту підтверджується наявними у месенджері «Viber» відмітками, а саме двома галочками фіолетового кольору, а також скріншотами, які долучені до доповідної записки секретаря судового засідання (т. 2 а.с. 101-102). При цьому у тексті судової повістки зазначено про обов`язок представника позивача подати суду докази поважності причин неприбуття у попереднє судове засідання.

Указане свідчить про належне повідомлення позивача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_4 про дату, час та місце судового засідання та обізнаність останніх про обов`язок прибути до суду 07.07.2022 для участі у судовому розгляді даної цивільної справи.

Однак у судове засідання 07.07.2022 позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 не з`явилися без повідомлення про причини неприбуття. Жодних заяв чи клопотань від позивача чи її представника на день розгляду справи до суду не надходило.

У судовому засіданні 07.07.2022 відповідач ОСОБА_1 просив залишити дану позовну заяву без розгляду у зв`язку з тим, що позивач та її представник неодноразово не з`являлися у судові засіданні. Зазначив, що засобами мобільного зв`язку повідомляв позивача про те, що судове засідання у цій справі призначене на 07.07.2022.

Заслухавши думку відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов такого висновку.

Частини 1, 2 ст. 2 ЦПК України визначають, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

За змістом ст. 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Згідно з ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі (ч. 5 ст. 130 ЦПК України).

За загальним правилом ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні положеннями ст. 223, 257 ЦПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суду у постановах від 15.04.2020 у справі № 201/10953/18-ц, від 06.11.2020 у справі № 727/2484/17.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишити позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь у судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Наведені правові висновки містяться у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 21.09.2020 у справі № 658/1141/18, від 11.03.2021 у справі № 558/9/18, від 29.11.2021 у справі № 552/6333/19.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини під зловживанням правом, як матеріальним, так і процесуальним, необхідно розуміти таке його використання, яке спрямоване на боротьбу із закладеним у ньому ж позитивним регулятивним потенціалом, в тому числі, що суперечить принципу правової визначеності. Суд звертає увагу на те, що в своєму рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав на те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що його безпосередньо стосуються, утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, не допускати свідомих маніпуляцій, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

При цьому цивільний процесуальний закон надає учасникам справи різні можливості для забезпечення їхніх прав брати участь у судовому процесі, довести обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, та бути почутими у суді.

Зокрема, ст. 212 ЦПК України передбачає право особи приймати участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції як з приміщення іншого суду, так і поза приміщенням суду.

Так, з інформації, розміщеної на офіційному веб-сайті Державної судової адміністрації України, вбачається, що за допомогою «Дія.Підпис» громадяни мають можливість авторизуватися в підсистемі відеоконферензв`язку та взяти участь у судовому засіданні онлайн, навіть перебуваючи за кордоном.

Однак жодним з цих процесуальних прав позивач та її представник не скористалися.

За таких обставин суд доходить висновку, що позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 неодноразово своєчасно та належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, будь-яких доказів поважності причин неприбуття в судові засідання не надали, заяв про розгляд справи за їх відсутності чи про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції суду не подавали.

На противагу цьому відповідач ОСОБА_1 належним чином виконував свої процесуальні обов`язки та прибував у всі судові засідання. Відтак тривалий розгляд справи у зв`язку з неявкою у судові засідання позивача та її представника порушує право відповідача на розгляд справи у розумні строки та прийняття за наслідками розгляду рішення, яке останній зобов`язаний виконувати.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини слід залишити без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України у зв`язку з повторною неявкою позивача та її представника у судове засідання.

При цьому суд роз`яснює, що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, позивач має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст. 2, 257 ч. 1, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини залишити без розгляду.

Роз`яснити, що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, позивач має право звернутися до суду повторно.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяІ. В. Марциновська