Справа № 496/5436/21
Провадження № 2/496/858/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Буран В.М.,

за участю:

секретаря Бойчук Р.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна та приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шуляченко Микола Борисович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.

Свій позов обґрунтовує тим, що приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області відкрито виконавче провадження № 66313893 від 28.07.2021р. з примусового виконання Виконавчого напису № 73215 від 12.06.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київо-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з нього на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у сумі 54490,74 грн. Позивач вважає, що вчинений нотаріусом виконавчий напис має бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що з метою вчинення виконавчого напису, стягувачем ТОВ «Вердикт Капітал». Жодних розрахунків заборгованості перед ТОВ «Вердикт капітал» позивач не отримувала та не має.

Позивач суму боргу не визнає та будь-які зобов`язання перед ТОВ «Вердикт Капітал» заперечує, оскільки він не отримувала жодних договорів про відступлення права вимоги від АТ «Альфа-Банк» іншим товариствам.

У зв`язку з чим, просить визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 19.11.2021 р. задоволено заяву позивача про забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №73215 від 12.06.2021 виданого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» суми заборгованості в розмірі 54 490,74 грн. (а.с.82-84).

Ухвалою суду від 01.12.2021 р. відкрито спрощене позовне провадження по справі та витребувано належним чином завіренні копії документів та матеріалів, на підставі яких приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис № 73215 від 12.06.2021р. (а.с.98-99).

Позивачка у судове засідання не з`явилась, але в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у її відсутність (а.с.111).

Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставлення судової повістки, такожбуло здійснено виклик відповідача до суду (а.с.87, 111а).

Третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. у судові засідання не з`являвся, про дату, час та місце судових засідань повідомлявся шляхом надіслання ухвали та судової повістки на зареєстроване місце проживання (перебування), однак конверт повернулись до суду без вручення адресату «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.104,111,148).

Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шуляченко М.Б. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином про, що свідчить довідка про доставлення судової повістки на офіційну електрону адресу сторони, також було здійснено виклик третьої особи до суду, (а.с.86,146).

Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

На виконання ухвали суду від 01.12.2021р. про витребування письмових доказів з Київського обласного державного нотаріального архіву належним чином завірені копії документів на підставі яких приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною вчинено виконавчий напис від 12.06.2021 року, зареєстрований в реєстрі за №73215, яким визначається стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» суми заборгованості, а також саму копію виконавчого напису №73215 від 12.06.2021 року, завірену належним чином, надійшла відповідь про неможливість надання витребуваних документів оскільки документи приватного нотаріусу проходять звірку, акт приймання передавання не підписано, фонд не сформовано (а.с.142).

У зв`язку з цим суд вирішив розглянути справу за наданими позивачем документами.

Від так до матеріалів справи позивачкою були додані наступні докази:

- акцепт пропозиції про укладання угоди про надання особистого кредиту №490992398 від 25.09.2018р. (а.с.12).

- додаток №1 до Угоди про надання кредиту №490992398 від 25.09.2018р. (а.с.12).

- 20.06.2021 р. приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис № 73215 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 54490,74 грн. (а.с.14).

- заява про примусове виконання рішення від 23.06.2021 вих. №15019047 (а.с.15).

- 28.07.2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шуляченко М.Б. було відкрито виконавче провадження № 66313893 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса (а.с.17).

- 28.07.2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шуляченко М.Б. було винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди виконавче провадження № 66313893 (а.с.19).

- 28.07.2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шуляченко М.Б. було винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 66313893 (а.с.21).

- 18.08.2021р. приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шуляченко М.Б. було винесено постанову про розшук майна боржника ВП №66313893 (а.с.22).

-26.08.2021р. приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шуляченко М.Б. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.23).

- Інформація про виконавче провадження від 06.09.2021р. (а.с.25-27).

- 18.08.2021р. приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шуляченко М.Б. було винесено постанову про арешт коштів боржника виконавче провадження № 66313893 (а.с.28-30).

Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано.

Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».

Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14.

Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21).

Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 12.06.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) Ї «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання».

Згідно Акцепту пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» про укладання угоди про надання особистого кредиту №490992398» та Додатком до неї (а.с.12,13) підписані Банком та боржником, яка була надана нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не була посвідчена нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах: від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21).

Стаття 50 ЗУ «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

В постанові Верховного Суду (справа № 310/9293/15ц від 23.01.2018 року) зазначається, що: «При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16).

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17.

Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником.

Натомість, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку - шляхом надіслання стягувачем повідомлень-письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Так, матеріали справи не містять доказів про отримання ОСОБА_1 вимоги про дострокове погашення боргу, оскільки немає почтового повідомлення з особистим підписом боржника про отримання такого. Також позивачем в позові зазначено, що жодних розрахунків заборгованості перед ТОВ «Вердикт Капітал» позивач не отримувала та не має.

Таким чином суд вважає, що Договір кредиту укладено між ПАТ «Альфа - Банк» та ОСОБА_1 , однак з заявою про примусове стягнення звернулось ТОВ «Вердикт Капітал», таким чином нотаріус повинен був встановити, яким чином до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до боржника.

Ознайомившись із документами які надав до суду позивач, на підставі яких приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис № 73215 від 12.06.2021 р., неможливо встановити, чи відступив ПАТ «Альфа Банк» до ТОВ «Вердикт Капітал» (укладено договір про відступлення прав вимоги) прав вимоги до боржника, тобто нотаріус не впевнився в наявності прав вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 .

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 10.10.2018 року справа № 61-10285св18.

На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини третьої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оскільки заборгованість за кредитним договором не має безспірний характер, виконавчий напис було вчинено на підставі нормативного акту, який було визнано незаконним та нечинним з моменту його прийняття, тому є усі правові підстави для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В порядку ст. 141 ЦПК України з урахуванням задоволення позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 908 грн. та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову 454 грн. та клопотання про витребування доказів 454 грн, загалом 1816,00 грн.

Враховуючи викладене та керуючисьст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.1, 34, 50, 87- 89 Закону України «Про нотаріат», Глава 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, ст. ст. 2, 4, 7, 10, 12, 49, 76, 77-81, 82, 89, 141, 211, 247, 265, 272, 273, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) до ТОВ «Вердикт Капітал» (місце знаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5-Б, ); треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна (адреса: АДРЕСА_2 ) та приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шуляченко Микола Борисович (адреса: 65033, м. Одеса, вул. Желябова, буд. 4-А, офіс 307, 308) - про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни 12.06.2021 року зареєстрований у реєстрі за №73215 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у сумі 54490,74 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі у сумі 1816,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя: В.М. Буран