Справа № 404/5989/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді: Драного В.В.

при секретарі: Дятел О.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Кропивницька міська державна нотаріальна контора № 1 про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ковальова Г.К., звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа - Кропивницька міська державна нотаріальна контора № 1 про визнання права власності на 1/4 частину будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_4 . Вказує, що він разом з батьками та братом проживали за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно архівної довідки від 12.12.2019 року вказаний будинок був зареєстрований на підставі рішення Народного суду Ленінського району м. Кіровограда від 28.05.1979 року за: ОСОБА_5 1/2 ч.; ОСОБА_4 1/4 ч.; ОСОБА_3 1/4 ч. Після смерті ОСОБА_3 спадкоємцями першої черги за законом є чоловік померлої та двоє синів. Проте, після смерті спадкодавця з заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Позивач, його батько та брат проживали на час смерті ОСОБА_3 за однією адресою, тому фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, тобто прийняли спадщину в рівних частках. Після смерті батька позивач та брат прийняли спадщину після померлого. На звернення позивача до нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право на спадщину отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з ненаданням оригіналу правовстановлюючого документа на житловий будинок за адресою:АДРЕСА_1 .

У зв`язку з вищезазначеним просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частку будинку за адресою: АДРЕСА_1 , судові витрати залишити по фактично понесеним позивачем.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.01.2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 12.05.2021 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача подала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позові, просила його задовольнити в повному обсязі, розглядати справу без її участі.

Відповідач та представник третьої особи у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки не повідомили, правом подання відзиву та пояснень на позовну заяву не скористались.

Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 20.12.2006 року, виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис № 3533 (а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 28.05.2019 року, виданого Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Головного ТУЮ у Кіровоградській області, актовий запис № 1475 (а.с. 11).

Батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 21.11.2019 року, виданого повторно Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану ГУЮ у Кіровоградській області (а.с. 9).

Згідно довідки Квартального комітету № 4 Подільського району м. Кропивницького № 215 від 22.02.2020 року ОСОБА_1 проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним проживають та зареєстровані: ОСОБА_2 брат; ОСОБА_1 дійсно проживав разом з татом ОСОБА_4 , доглядав його, вів з ним спільне господарство до самої смерті (а.с. 12).

На замовлення ОСОБА_1 ОКП «Кіровоградське ООБТІ» на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , виготовлений технічний паспорт від 10.06.2020 року, інвентаризаційна справа № 482299/20 (а.с. 14-18).

Відповідно до архівної довідки ОКП «Кіровоградське ООБТІ» від 12.12.2019 року за № 60027 право власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , станом до 01.01.2013 року зареєстровано за: ОСОБА_5 1/2 ч., (приватна спільна часткова), рішення суду від 28.05.1979 року/Нарсуд Ленінського району м. Кіровограда. Акт готовності № 904 від 16.12.1981 р.; ОСОБА_4 1/4 ч., (приватна спільна часткова), рішення суду від 28.05.1979 року/Нарсуд Ленінського району м. Кіровограда. Акт готовності № 904 від 16.12.1981 р.; ОСОБА_3 1/4 ч. (приватна спільна часткова), рішення суду від 28.05.1979 року/Нарсуд Ленінського району м. Кіровограда. Акт готовності № 904 від 16.12.1981 р. (а.с. 20).

Статтею 331 ЦК України встановлено загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації, тобто з моменту прийняття новоствореного нерухомого майна до експлуатації та його державної реєстрації виникає і право власності на цей об`єкт, яке може бути об`єктом спадкування.

Відповідно до роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.09.2012 №10-1387/0/4-12 «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування», вбачається, що відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-ІУ, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Відповідно до ст. 3 вказаного Закону, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно - правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно- правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 5 Цивільного кодексу України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 №449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність).

Тобто, до 05.08.1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05.08.1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти.

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації (Лист державної архітектурно-будівельної інспекція України від 30.07.2012 №40-19-5376 «Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів»).

Згідно з п.3.4, 3.5, 3.6 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 за №7/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 28.07.2010 №1692/5), листом Міністерства юстиції України від 21.02.2005 №19-32/319, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку.

З цього ж положення вбачається, що рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

За приписами ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який пережив його, та батьки.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

При зверненні позивача до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_4 на 1/4 частку будинку за адресою: АДРЕСА_1 , йому постановою від 06.02.2020 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно (а.с.19).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, належні спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинені внаслідок його смерті.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Також, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Судом встановлено, що після смерті батька позивача, останній шляхом постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, а тому вважається таким, що прийняв спадщину.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , але іншим шляхом окрім як в судовому порядку, не може реалізувати своє право на спадщину за законом після смерті батька, так як відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та визнати за позивачем право власності на 1/4 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. ст. 19, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Кропивницька міська державна нотаріальна контора № 1 (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 41) про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частку будинку з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати у справі залишити по фактично понесеними позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда В.В. Драний