Справа №478/1461/21 Пров. №2/478/30/2022
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 січня 2022 року смт.Казанка
Казанківський районний суд Миколаївської області, в складі: головуючого судді Іщенко Х.В., за участю: секретаря судового засідання Луговської А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження, в приміщенні Казанківського районного суду Миколаївської області, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Казанківської селищної ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Баштанська районна державна адміністрація Миколаївської області, Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, про визнання майнових прав члена фермерського господарства в порядку спадкування за законом, -
До Казанківського районного суду Миколаївської області з позовною заявою звернулась ОСОБА_1 до Казанківської селищної ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Баштанська районна державна адміністрація Миколаївської області, Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, про визнання майнових прав члена фермерського господарства в порядку спадкування за законом.
В обґрунтування позовних вимог вказано, що ОСОБА_1 є спадкоємцем своєї матері ОСОБА_6 , яка була членом ФГ «Агро-Ліра» з 25.12.2009 року, та яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті відкрилася спадщина, спадкоємцями померлої за законом крім позивача є також ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які відмовились від прийняття спадщини після смерті своєї матері шляхом подання нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяви про відмову від прийняття спадщини. До складу спадкового майна уввійшли також майнові права члена ФГ «Агро-Ліра».
03.06.2017 року була заведена спадкова справа, згідно з якою спадкоємцем всього спакового майна після смерті ОСОБА_6 є її донька ОСОБА_1 .
09.11.2017 року позивачу ОСОБА_1 були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, площею 17,09 та 2,379 га ріллі, які були надані для ведення фермерського господарства та знаходились у складі земель ФГ «Агро-Ліра». 29.09.2021 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Казанківського районного нотаріального округу Корж М.В. з заявою про прийняття спадщини, проте постановою приватного нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке складається з майнових прав у ФГ «Агро-Ліра», оскільки останнє не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як цілісний майновий комплекс. Крім того, у засновника фермерського господарства ОСОБА_6 розмір внеску до статутного капіталу складає нуль гривень, тому за відсутністю сформованого статутного капіталу, право на спадщину на майнові права у фермерському господарстві не може бути видано нотаріусом.
Позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у вигляді майнових прав члена фермерського господарства, оскільки вона має намір продовжити діяльність як член фермерського господарства, від спадщини не відмовлялася та бажає як член ФГ продовжити займатися всіма справами, пов`язаними із веденням фермерського господарства.
Враховуючи наведене, позивачка просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , майнові права члена ФГ «Агро-Ліра».
Ухвалою суду від 20.12.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Учасники справи в судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового засідання повідомленні вчасно та належним чином.
Предстаник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
Предстаник відповідача - Казанківської селищної ради Миколаївської області надів до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував.
Треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Баштанська районна державна адміністрація Миколаївської області, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позовних вимог також не заперечували.
Третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області просило розглядати справу за відсутність представника, в задоволенні позову просило відмовити з підстав, викладених в заперечені.
На підставі ч. 4 ст. 200 ЦПК України судом ухвалено про розгляд справи у підготовчому засіданні у зв`язку із визнанням відповідачем позову в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися до зали судового засідання.
Суд, всебічно, об`єктивно, повно та безпосередньо у судовому засіданні дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи ці докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 21.06.1975 року, позивач ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, серії НОМЕР_2 , виданого 03.10.1998 року, громадянці ОСОБА_8 після укладення шлюбу з ОСОБА_4 присвоєно прізвище ОСОБА_1 .
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 28.02.2017 року Казанківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Миколаївській області, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла у віці 63 років ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про смерть за № 21.
Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, до складу спадкового майна ввійшли у тому числі майнові права ФГ «Агро-Ліра», членом якого в тому числі була померла ОСОБА_6 .
Судом з`ясовано, що засновником та головою фермерського господарства є ОСОБА_4 , членами господарства є ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , що зафіксовано у п. п. 3.2 - 3.3 п. III Статуту ФГ «Агро-Ліра».
Як вбачається з протоколу № 1 загальних зборів засновників ФГ «Агро-Ліра» від 01.12.2009 року, яким було затверджено статут фермерського господарства, головою фермерського господарства було обрано ОСОБА_4 (наказ № 1 по фермерському господарству від 01.12.2009 року), членами ФГ, з майновими правами (визначених статутом), є відповідно ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , що було зафіксовано у статуті господарства.
Відповідно до довідки виконавчого комітету Казанківської селищної ради № 368 від 12.04.2017 року, ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день своєї смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . На момент смерті ОСОБА_6 , за вказаною адресою також були зареєстровані її донька ОСОБА_2 та її онуки: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 39/2017, заведеної після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 позивачем до приватного нотаріуса Казанківського районного нотаріального округу Корж М.В. була подана заява про прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_6 .
Інші спадкоємці: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали нотаріусу Заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_6
Судом також встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Казанківського районного нотаріального округу Миколаївської області Корж М.В. із з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, в тому числі на майнові (корпоративні) права «Агро-Ліра», проте, позивачу постановою від 29.09.2021 року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на майнові права фермерського господарства, на підставі наступного: в статуті вказаного фермерського господарства відсутні відомості про складений капітал (статутний фонд), у зв`язку з чим не зазначено яким чином розподіляється складений капітал господарства між засновниками та його членами, відсутні частки кожного з них; фермерське господарство не зареєстровано як цілісний майновий комплекс.
Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
На підставі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом та згідно до положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.
Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Нормами ст. 23 Закону України «Про фермерське господарство» від 19 червня 2003 року передбачено, що успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.
Фермерське господарство підлягає державній реєстрації як юридична особа або фізична особа - підприємець. Фермерське господарство діє на основі установчого документа (для юридичної особи - статуту, для господарства без статусу юридичної особи - договору (декларації) про створення фермерського господарства). В установчому документі зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, адреса, предмет і мета діяльності, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України.
Частинами 1, 4 ст. 4 ЗУ «Про фермерське господарство» визначено, що головою фермерського господарства є його засновник або інша визначена в Статуті особа. Голова фермерського господарства може письмово доручати виконання своїх обов`язків одному з членів господарства або особі, яка працює за контрактом.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про фермерське господарство» до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу.
Згідно статті 20 зазначеного Закону, майно фермерського господарства належить йому на праві власності. Майнові права, що входять до складеного капіталу фермерського господарства, передаються йому на визначений у Статуті термін.
У власності фермерського господарства може перебувати будь-яке майно, в тому числі земельні ділянки, житлові будинки, господарські будівлі і споруди, засоби виробництва тощо, яке необхідне для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і набуття якого у власність не заборонено законом.
Фермерське господарство має право здійснювати відчуження та набуття майна на підставі цивільно-правових угод.
Порядок володіння, користування і розпорядження майном фермерського господарства здійснюється відповідно до його Статуту, якщо інше не передбачено угодою між членами фермерського господарства та законом.
Член фермерського господарства має право на отримання частки майна фермерського господарства при його ліквідації або у разі припинення членства у фермерському господарстві. Розмір частки та порядок її отримання визначаються Статутом фермерського господарства.
Пунктом 4 статті 35 Закону України «Про фермерське господарство» передбачено, що діяльність фермерського господарства припиняється, зокрема, у разі якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства.
Відповідно до ч. 1 ч. 3 ст. 191 ЦК України підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Підприємство як єдиний майновий комплекс є нерухомістю.
Фермерське господарство, як цілісний майновий комплекс, включає майно, передане до складеного капіталу, нерозподілений прибуток, майнові та інші зобов`язання.
За положеннями ст. 182 ЦК України до складу спадщини входить лише те нерухоме майно, право на яке зареєстровано в органах, що здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Таким чином, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, провадиться після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві.
Відповідно до норм п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику за позовами про захист права приватної власності» успадкування майна селянського (фермерського) господарства здійснюється за загальними правилами спадкового права. Оскільки спадкування охоплює перехід всіх прав та обов`язків (за винятком визначених законом, які не можуть входити до складу спадщини ст. 1219 ЦК України), то спадкуванню підлягають і майнові права, які мав спадкодавець.
Велика Палата Верховного Суду в пункті 43, 63 постанови від 23 червня 2020 року у справі №179/1043/16-ц вказала, що ефективним способом захисту прав спадкоємців засновника фермерського господарства, які не відмовилися від вступу до фермерського господарства, в якого немає сформованого статутного капіталу, є визнання в порядку спадкування після смерті спадкодавця прав засновника такого господарства, а не визнання права на цілісний майновий комплекс. У випадку смерті засновника (члена) фермерського господарства його спадкоємці мають право на спадкування цього господарства (прав засновника, члена).
Як вбачається зі змісту Статуту, на момент реєстрації фермерського господарства та на період його діяльності за життя засновника та члена фермерського господарства ОСОБА_6 , статутного капіталу господарства не було. Майно фермерського господарства формується із майна, майнових прав у складеному капіталі господарства. Отже і об`єктом спадкування господарства є майнові права, що входять до складеного капіталу фермерського господарства. Складений капітал фермерського господарства за нормами Закону України «Про фермерське господарство» розглядається, як цілісний майновий комплекс.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.
Оскільки права члена ФГ «Агро-Ліра» є майновими правами, що встановлено приписами ст. ст. 177-178 ЦК України, то вони входять до складу спадщини, та враховуючи вище зазначені факти, які підтверджують обставини, викладені у позовній заяві та те, що позивачка є спадкоємцем першої черги за законом майна померлої ОСОБА_6 , виявила бажання продовжити діяльність фермерського господарства в якості члена господарства, та для цього вона повинна отримати у порядку спадкування майнові права члена фермерського господарства.
Враховуючи вищезазначені обставини, норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про законність, обґрунтованість та правомірність позовних вимог ОСОБА_6 про визнання майнових прав члена фермерського господарства в порядку спадкування за законом, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд -
На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04.02.2022 року.

Суддя: Іщенко Х.В.