У х в а л а

20 червня 2022 року

м. Київ

справа № 638/1385/14-ц

провадження № 61-16990ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року в справі за заявою акціонерного товариства «Укрсиббанк» про видачу дублікатів виконавчих листів в справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В с т а н о в и в:

У листопаді 2019 року акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - АТ «УкрСиббанк»), звернулось до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів у справі № 638/1385/14-ц на виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 червня 2014 року в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості щодо повернення кредитних коштів, процентів за користування кредитом за кредитним договором від 20 квітня 2007 року № 0 у розмірі 268 570 швейцарських франків 33 сантима та заборгованості у сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту і процентів за кредитом у розмірі 9 008 швейцарських франків 71 сантим.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 січня 2020 року у задоволенні заяви АТ «УкрСиббанк» про видачу дублікату виконавчого листа у цивільній справі №638/1385/14-ц відносно ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 23 березня 2020 року провадження у справі за апеляційною скаргою АТ «УкрСиббанк», зокрема, на ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 30 січня 2020 відкрито. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 24 березня 2020 року справа призначена до розгляду.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року клопотання ОСОБА_1 про закриття апеляційного провадження за апеляційними скаргами АТ «УкрСиббанк», зокрема, на ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 30 січня 2020 року залишено без задоволення.

Постановою Харківського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року (провадження № 22-ц/818/187/21) апеляційну скаргу АТ «УкрСиббанк» задоволено. Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 січня 2020 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким заяву АТ «УкрСиббанк» задоволено. Видано АТ «УкрСиббанк» дублікат виконавчого листа від 04 грудня 2014 року № 638/1385/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» суми боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за кредитним договором від 20 квітня 2007 року № 0 в розмірі 268 570 швейцарських франків 33 сантима, що за курсом НБУ станом на 22 січня 2014 року становило 2 346 763 гривні 71 копійка, та заборгованості по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту і процентів за кредитом у розмірі 9 008 швейцарських франків 71 сантима, що за курсом НБУ станом на 22 січня 2014 року складало 78 818 гривень 59 копійок.

17 жовтня 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 (далі - представник) надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Харківського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року (провадження № 22-ц/818/187/21).

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції скасувати ухвалу Харківського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його клопотання про закриття апеляційного провадження. Також просить скасувати постанову Харківського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року (провадження № 22-ц/818/187/21) та залишити в силі ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 січня 2020 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М.

Ухвалою Верховного Суду від 29 жовтня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги до 29 листопада 2021 року, який не міг перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали.

У зазначеній ухвалі Верховний Суд вказав, що указану касаційну скаргу заявником подано з пропуском строку та у задоволенні заявленого ним клопотання відмовлено, оскільки не було додано до матеріалів касаційного провадження належних доказів (документів) на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження ухвали Харківського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року та постанови Харківського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року. Крім того, зазначив, що ОСОБА_1 має сплатити судвоий збір у встановленому розмірі.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 29 жовтня 2021 року, у встановлений суддею строк, представник надіслала матеріали на усунення недоліків, а саме: докази про сплату судового збору в розмірі 454,00 грн.

Проте, ні ОСОБА_1 , ні його представник обґрунтовану заяву про поновлення строку на касаційне оскарження (з доданими до неї відповідними доказами) ухвали Харківського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року та постанови Харківського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року не надіслали.

Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2021 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, встановлений ухвалою Верховного Суду від 27 вересня 2021 року, до 20 грудня 2021 року, але який не мігперевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвала Верховного Суду від 23 грудня 2021 року оприлюднена 28 грудня 2021 року.

Копія ухвали Верховного Суду від 23 грудня 2021 року надсилалася на адресу ОСОБА_1 та його представнику, однак 07 лютого 2022 року вона повернулася до суду без вручення, із зазначенням причини - «за закінченням терміну зберігання».

Крім того, із матеріалів касаційного провадження вбачається, що ухвала Верховного Суду від 23 грудня 2021 року була надіслана представнику ОСОБА_3 через систему «Електронний суд» в її електронний кабінет 29 грудня 2021 року, про що складено повідомлення про доставлення електронного листа.

Отже, вимоги ухвали суду від 23 грудня 2021 року виконані не були, оскільки ОСОБА_1 не надав обґрунтовану заяву про поновлення строку на касаційне оскарження з доданими до нього належними доказами (документами) на підтвердження поважності причин пропуску ним строку на касаційне оскарження ухвали Харківського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року та постанови Харківського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі статтею 25 ЦПК України Верховний Суд переглядає у касаційному порядку судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до частини першої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.

У пункті 3 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Ухвала суду апеляційної інстанції про залишення без задоволення клопотання про закриття апеляційного провадження не підлягає касаційному оскарженню, оскільки така ухвала суду апеляційної інстанції відсутня в переліку ухвал суду, що можуть бути оскаржені в касаційному порядку згідно з пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки ухвала Харківського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року не входить до переліку судових рішень, які відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України можуть бути оскаржені у касаційному порядку, у відкритті провадження на таку ухвалу слід відмовити.

Водночас, представник оскаржує також постанову Харківського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року (провадження № 22-ц/818/187/21).

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на касаційне оскарження судових рішень, особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, в тому числі, спрямовані на своєчасне одержання судових рішень, а також підготовку касаційної скарги, яка за своїм змістом і формою буде відповідати усім вимогам процесуального закону.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі № 3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності. У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Положення аналогічного змісту містить також частина третя статті 393 ЦПК України.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень постанова Харківського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року оприлюднена 15 вересня 2021 року. Повний текст постанови виготовлений 08 вересня 2021 року.

Однак, представник подав касаційну скаргу на постанову Харківського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року 17 жовтня 2021 року.

Наданими раніше документами не підтверджується наявність непереборних причин, які не залежали від волі особи та об`єктивно унеможливлювали подання касаційної скарги у визначений законом строк іне можуть бути підставами для поновлення строку на касаційне оскарження постанови Харківського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року.

Разом з тим, у касаційній скарзі не зазначено інших належних та обґрунтованих доводів, які б свідчили про неможливість чи наявність перешкод у заявника своєчасно звернутися до Верховного Суду з касаційною скаргою на судове рішення.

Таким чином, вимоги ухвал Верховного Суду від 29 жовтня 2021 року та від 23 грудня 2021 року належним чином виконані не були.

Отже, оскільки представник подав касаційну скаргу на постанову Харківського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року 17 жовтня 2021 року та на виконання вимог ухвал Верховного Суду від 29 жовтня 2021 та від 23 грудня 2021 року, станом на 13 червня 2022 року заявником не надано обгрунтовану заяву про поновлення строку на касаційне оскарження з доданими до неї доказами (документами) на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження відповідного судового рішення, тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись частиною третьою статті 393, пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

У х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року в справі за заявою акціонерного товариства «Укрсиббанк» про видачу дублікатів виконавчих листів в справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук