Справа № 450/1529/20 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 22-ц/811/288/22 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року м.Львів

Справа № 450/1529/20

Провадження № 22ц/811/288/22

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Левика Я.А., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянув апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області, ухвалене у м.Пустомити 16 грудня 2021 року у складі судді Кукси Д.А., у справі за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи підприємця ОСОБА_4 , з участю третіх осіб: ПрАТ «СК «Українська страхова група», ПрАТ «СК «Провідна», про відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, -

в с т а н о в и в:

26 травня 2020 року ОСОБА_3 звернувся з цим позовом. Просила стягнути з відповідача в її користь моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням. В обґрунтування позову посилається на те, що 17 серпня 2018 року мала місце ДТП, внаслідок якої автобус марки MAN, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався у напрямку місцевості Перемишль, та перевозив 53 пасажири, серед яких була вона (позивач), зіткнувся із захисним бар`єром, з`їхав з дороги та перекинувся на дах. Внаслідок ДТП померли три особи, а інші 50 пасажирів отримали тілесні травми різного характеру. Згідно вироку Окружного суду в Перемишлі ІІ Кримінального відділу Республіки Польща від 12 червня 2019 року винним у спричиненні ДТП визнано водія автобуса ОСОБА_5 . Вказує, що внаслідок ДТП Вона (позивач) отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, їх наслідки відчуває до цього часу, вони проявляються у значних фізичних та моральних стражданнях (втрата працездатності, постійні болі, порушення звичного способу життя, психоемоційний стан). Зазначає, що ТДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» та ПАТ «Страхова компанія «Провідна» сплатили їй (позивачу) страхове відшкодування. Відповідно до відомостей полісу обов`язкового страхування цивільної-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка» власником автобуса марки MAN, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 . Посилається на те, що ДТП сталася через протиправну поведінку ОСОБА_5 , який перебував у трудових відносинах із власником автобуса ФОП ОСОБА_4 . Стверджує, що ОСОБА_4 повинен нести відповідальність за шкоду, завдану його працівником під час виконання трудових обов`язків. Моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням оцінює у 250 000 грн. Просить позов задовольнити.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 грудня 2021 року в позові відмовлено.

Рішення суду оскаржує представник позивач ОСОБА_1 . Зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на доводи позовної заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно із п. 22.1 статті 22 цього Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Відповідно до постанови Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних наслідків, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно із ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Встановлено, що 17 серпня 2018 року автобус марки MAN, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , який перевозив 53 пасажири, здійснив зіткнення із захисним бар`єром, з`їхав з дороги та перекинувся на дах.

Внаслідок ДТП з особи загинули, інші пасажири (50 осіб) отримали тілесні травми різного характеру.

Згідно вироку Окружного суду в Перемишлі ІІ Кримінального відділу Республіки Польща від 12 червня 2019 року винним у спричиненні ДТП визнано водія автобуса ОСОБА_5 , який діючи навмисно, передбачаючи можливість спричинення катастрофи в автомобільному русі і погоджуючись на її здійснення, спричинив згадане зіткнення, що загрожувало життю і здоров`ю багатьох осіб таким чином, що керуючи автобусом, перевозячи 53 пасажири, застосовуючи невідповідну техніку керування навмисно порушив правила безпеки автомобільного руху, не дотримався особливої обережності на трасі проїзду, у сім разів перевищив адміністративно дозволену швидкість на місцевості без проживання людей, рухаючись зі швидкістю 82/85 км/год., а потім близько 100-102 км/год., проігнорував дорожні знаки та попереджувальні табло, розміщені на трасі проїзду, на відрізку зі значним зниженням і небезпечними поворотами, а в місці, де було обмеженні швидкості до 30 км/год., керував транспортним засобом зі швидкістю більшою, ніж адміністративно допустима, близько 70-72 км/год., яка була небезпечна і не давала можливості контролювати транспортний засіб, що в результаті спричинило втрату контролю над транспортним засобом, втрату можливості контролю руху транспортного засобу та призвело до ДТП. Внаслідок ДТП позивач отримала тілесні ушкодження середнього ступені тяжкості.

Позивач зазначає, що вона тривалий час лікувалася, зазнала сильного фізичного болю та страждань під час лікування, перенесла нервовий стрес під час ДТП, отримала важку моральну травму, пов`язану з емоційним та фізичним станом, а також з процесом реабілітації від отриманих тілесних ушкоджень та до цього часу до нормального життя не повернулася, що є підставою для стягнення на її користь заподіяної моральної шкоди.

На підтвердження зазначеного позивачем надано суду копію інформаційної карти Відділення нейрохірургії Спеціалізованої лікарні ім. Едмунда Бернацького у Мєлці з перекладом на українську мову, копію історії хвороби відділення швидкої допомоги спеціалізованої лікарні в Саноку з перекладом на українську мову; копії листків непрацездатності Серії АДР №238826, АДР №203984, АДР 286330, АДР №286633, АДР №286282, АДР №277005, АДР №277324, АДР №277700, АДШ № 119834, копію виписки з медичної карти стаціонарного хворого №3247 КНП «Міська комунальна лікарня №3» Тернопільської міської ради, консультативні висновки спеціалістів.

Цивільно-правова відповідальність власника причетного до описаної ДТП наземного транспортного засобу - автобуса марки MAN, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , застрахована у ТДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на підставі договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка» № UA/022/13894954.

З листа ТДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» від 4 грудня 2019 року №517 у відповідності до наданих документів страхової справи № ЦВ-ЦВ-7381 та умов договору вбачається, що товариство сплатило позивачу 5 листопада 2019 року страхове відшкодування в розмірі 20 487,24 грн. за шкоду, заподіяну здоров`ю, тобто свої зобов`язання перед позивачем виконало, що підтверджується платіжним дорученням №9979 від 5 листопада 2019 року.

Правонаступником ТДВ «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «ГЛОБУС» є ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група».

Ухвалою суду першої інстанції від 25 серпня 2020 року ТзДВ «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «ГЛОБУС» замінено його правонаступником - ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», яке залучено його до участі в справі.

З листа ПрАТ «СК «Провідна» від 30 вересня 2019 року №17-12/6923 вбачається, що відповідно до умов договору добровільного страхування подорожуючих за межами України №ТМ/3583342, ним здійснено виплату страхового відшкодування по справі №, на загальну суму 136 225,10 грн., які були перераховані на рахунок позивача та на рахунок Асистуючої компанії ТОВ «Коріс Україна».

Позивач посилається на те, що згідно відомостей, зазначених в Полісі обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи автомобільного страхування Зелена карта № UA/022/13894954, власником автобуса є ОСОБА_4 . Стверджує, що водій ОСОБА_5 , протиправна поведінка якого стала наслідком ДТП, перебував у трудових відносинах із власником транспортного засобу. ОСОБА_4 , як власник транспортного засобу має нести відповідальність за шкоду, завдану його працівником під час виконання ним трудових обов`язків.

Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Відповідно до п. 2 постанови Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (зі змінами), шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпек, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Згідно із ст. ст. 1172, 1187 ЦК України суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець.

Шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки.

Судом встановлено, що автобусом марки MAN, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент вчинення ДТП керував ОСОБА_5 . Його вина у вчиненні ДТП встановлена вироком Окружного суду в Перемишлі ІІ Кримінального відділу Республіки Польща від 12 червня 2019 року.

На момент ДТП вказаний транспортний засіб забезпечений договором обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи автострахування «Зелена картка» №UA022/13894954.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно із ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно із ст. ст. 4, 5 цього Закону суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, МТСБУ, потерпілі. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальники - це юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу. Власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Вказані терміни не є тотожними поняттями.

З полісу обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка» № UA/022/13894954 вбачається, що ОСОБА_4 26 липня 2018 року застрахував причетний до ДТП транспортний засіб автобус марки MAN, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у ТДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус».

Суд першої інстанції виходив з того, що вказаний поліс не є тим документом, який дає підстави стверджувати про власність чи інше законне володіння транспортним засобом ОСОБА_4 . Докази того, що він був власником чи законним володільцем вказаного автобуса на час ДТП, відсутні.

Також ОСОБА_3 не доведено наявності на час ДТП трудових відносин між водієм автобуса марки MAN ОСОБА_5 з відповідачем ФОП ОСОБА_4 .

Судом першої інстанції не встановлено підстав для відшкодування моральної шкоди відповідачем ФОП ОСОБА_4 .

Відповідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням аналізу наявних у справі доказів та встановлених обставин, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову в позові.

Звисновками суду, які відповідають встановленим обставинам справи, належить погодитися, оскільки судом правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись: ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 5 липня 2022 року.

Головуючий______________________Т. І. Приколота

Судді: _______________ Я.А. Левик _______________Р. В. Савуляк