П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2022 року м. Київ

Справа № 753/21363/20

Провадження: № 22-ц/824/909/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Борисової О.В., Поліщук Н.В.,

секретар Івасенко І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 05 травня 2021 року, постановлену під головуванням судді Мицик Ю.С.,

у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії та бездіяльність головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Данилюк Ольги Борисівни, заінтересована особа: ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

У грудні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Данилюк О.Б. Вимоги скарги мотивовані тим, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04.06.2020 року у справі № 753/3529/20 задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.12.2019 року, і до досягнення дитиною повноліття. На виконання рішення суду 06.07.2020 року Дарницьким районним судом міста Києва видано виконавчий лист. На підставі виконавчого листа державним виконавцем Данилюк О.Б. 27.07.2020 року відкрито виконавче провадження № 62639823. З автоматизованої системи виконавчого провадження їй стало відомо, що станом на 17.09.2020 року у ОСОБА_1 наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 17.09.2020 року за період з 28.12.2019 року по 01.09.2020 року становить 32 538,75 грн, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за три місяці. Також, 13.11.2020 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника, встановлено, що боржник працює в ТОВ «Клін Хауз» та зобов`язано вказане товариство здійснювати відрахування із доходів боржника на користь стягувача у розмірі 50 % до виплати загальної суми боргу, яка станом на 13.11.2020 року склала 11 466,26 грн. Однак, вона не погоджується із розрахунком заборгованості від 13.11.2020 року, оскільки останній не відповідає встановленій формі та не відповідає Інструкції з організації примусового виконання рішень. Так, розрахунок заборгованості зі сплати аліментів повинен містити 8 заповнених колонок, тобто, виконавцем не вказано заборгованість на 30 число поточного місяця, сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження. Крім того, державним виконавцем в порушення вимог закону в розрахунку заборгованості від 13.11.2020 року за період з 01.09.2020 року по 30.11.2020 року вказана сума аліментів, яка підлягає стягненню без утримання податків. Фактично розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 13.11.2020 року складений за період з 28.12.2019 року по 01.12.2020 року, що також є порушенням. При складенні розрахунку державним виконавцем не перевірено належним чином доходи боржника.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 05 травня 2021 року скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Зобов`язано Дарницький районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зробити перерахунок заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні № 62639823 за період з 28.12.2019 по 01.12.2020 відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень.

У задоволенні іншої частини скарги відмовлено.

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції було порушено підсудність розгляду справи, оскільки він та скаржник є внутрішньопереміщеними особами, однак, скаржниця не повідомила суду цю обставину. Також вказав, що судом першої інстанції було порушено вимоги ч. 1 ч. 2 ЦПК України, оскільки його не було повідомлено про дату та час судового засідання належним чином. Відмітив, що ОСОБА_2 не повідомила суду першої інстанції про наявність в матеріалах виконавчого провадження декларації про його доходи.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 08 грудня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначила, що судом першої інстанції було вірно визначено підсудність справи, оскільки скарга була розглянута судом, який розглядав цивільну справу за її позовом про стягнення аліментів та видав виконавчий лист на підставі ухваленого рішення. Зазначила, що вона та її донька, ОСОБА_1 , є внутрішньо переміщеними особами та знаходяться на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Дарницької в місті Києві державної адміністрації. Також вказала, що згідно інформації, наданої Міністерством соціальної політики, станом на 28.05.2021 року у Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб відсутня інформація про ОСОБА_1 . Щодо наявності в матеріалах виконавчого провадження декларації про доходи ОСОБА_1 зазначила, що дана декларація містить неповну інформацію про доходи останнього. Також стверджувала, що довідка про доходи боржника з ТОВ «Охоронне агентство «Кречет М» про роботу з 01.12.2019 року по 30.04.2020 року, наявна в матеріалах провадження, завірена самим боржником, не відповідає отриманим відомостям з Державної фіскальної служби та не збігається з вказаним у декларації, поданій ОСОБА_1 , розміром заробітку. Просила апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Дарницького районного суду міста Києва 05 травня 2021 року без змін.

В судовому засіданні ОСОБА_2 заперечувала проти апеляційної скарги, просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

ОСОБА_1 та державний виконавець Данилюк О.Б. в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

16 лютого 2022 року до суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких останній підтримав апеляційну скаргу, розгляд справи просив здійснювати без його участі.

Зважаючи на викладене, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за відсутності державного виконавця та заінтересованої особи.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вислухавши пояснення стягувача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04.06.2020 у справі № 753/3529/20 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.12.2019 і до досягнення дитиною повноліття.

На виконання вказаного рішення суду, 06.07.2020 Дарницьким районним судом м. Києва видано виконавчий лист (а.с.26).

Постановою від 27.07.2020 року Головним державним виконавцем Дарницького районного державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Данилюк О.Б. відкрито виконавче провадження ВП № 62639823, копія якої була отримана стягувачем 04.09.2020.

12.11.2020 року ОСОБА_2 звернулася до головного державного виконавця Данилюк О.Б. із заявою про проведення розрахунку заборгованості із сплати аліментів (а.с. 6-7).

13.11.2020 року головним державним виконавцем Данилюк О.Б. було складено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, відповідно до якого станом на 13.11.2020 зоборгованість ОСОБА_1 по аліментам становить 11 466,26 (а.с. 9).

Задовольняючи частково скаргу ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив із того, що державним виконавцем не вчинено усіх належних дій щодо перевірки та встановлення доходів боржника, а розрахунок, здійснений державним виконавцем 13.11.2020 року, не відповідає вимогам, встановлених Інструкцією з організації примусового виконання рішень (додаток 15). При цьому, відмовляючи у задоволенні скарги в частині зобов`язання державного виконавця направляти стягувачу копії документів виконавчого провадження на адресу фактичного місця проживання, суд виходив із того, що вказане питання врегульоване ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження».

Перевіряючи вказані висновки суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Права та обов`язки державного виконавця визначені в статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої, виконавець зобов`язаний здійснювати, зокрема заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення (ч. 5 ст. 18 Закону).

Згідно із ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Як передбачено п.п. 3-4 ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», боржник зобов`язаний: - за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України;повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини.

Пунктом 5 Розділу ІІІ та Додатком І "Інструкції з організації примусового виконання рішень" у разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У разі виконання рішення майнового характеру в постанові про відкриття виконавчого провадження виконавець зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника за встановленою формою (додатки 1, 2) протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження та попереджає його про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Враховуючи зазначене вище та умови ч.3 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», що визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу) визначається виконавцем в порядку, встановленому Сімейним кодексом України, та відповідно до п.7.13 п.7.13.1 «Інструкції з організації примусового виконання рішень» від 02.04.2012, та розд. 16 п.3 п.4 «Інструкції з організації примусового виконання рішень» від 02.06.2016, у разі, якщо боржник не працює або відсутня інформація про отримання боржником доходів, державний виконавець розраховує заборгованість виходячи з середньомісячної заробітної плати для відповідної місцевості. Після отримання достовірної інформації про джерела доходів боржника та їх розмір, державний виконавець здійснює перерахунок заборгованості та повідомляє про нього стягувача і боржника, а також, якщо боржник не працює і сплачує аліменти самостійно стягувачу, квитанції (або їх копії) про перерахування аліментів, надаються виконавцю не пізніше наступного робочого дня після сплати та долучаються до матеріалів виконавчого провадження.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Як убачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 13.11.2020 року, державним виконавцем розраховано, що за період з 01.09.2020 року по 30.11.2020 року аліменти, які підлягають стягненню в сумі 1250 грн., розраховані як 1/4 частки заробітної плати у розмірі 5 000 грн на місяць без утримання податків.

При цьому, складаючи розрахунок заборгованості по аліментам від 13 листопада 2020 року за період з 01.09.2020 року по 30.11.2020 року, державний виконавець виходив із заробітної плати боржника в сумі 5000 грн.

В той же час, станом на 13.11.2020 року матеріали виконавчого провадження не містили відомостей про доходи боржника за жовтень 2020 року та листопад 2020 року, а відтак розрахунок заборгованості мав би проводитися згідно інформації Головного управління статистики у м. Києві щодо середньомісячної заробітної плати на одного середньооблікового штатного працівника по м. Києву.

Згідно отриманої державним виконавцем відповіді Пенсійного Фонду України № від 17.09.2020 та відповідно № від 09.11.2020, стосовно ОСОБА_1 відсутні відомості як про особу-боржника, який працює за трудовими та цивільними договорами та про останнє місце роботи.

03.08.2020 року ОСОБА_2 звернулась до державного виконавця з вимогою одержати від ТОВ «Компанія «Атланта» інформацію стосовно боржника, яка підтверджує або спростовує працевлаштування ОСОБА_1 з урахуванням того, що на сайті ТОВ «Компанія «Атланта» боржник, згідно копії витягу з сайту, станом на 16.07.2020 року значиться як ріелтор.

Проте, державний виконавець лише 24.09.2020 року направив вимогу до ТОВ «Компанія «Атланта», і, дана вимога була повернута 26.10.2020 року до Дарницького РВ ДВС у м. Києві ЦМРУМЮ (м. Київ) за закінченням терміну зберігання. Повторно вказана вимога не направлялася.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що державним виконавцем не було вжито усі передбачені законом заходи для перевірки та встановлення доходів боржника, та, як наслідок, складення розрахунку заборгованості з порушеннями вимог закону.

Також слід відмітити, що згідно довідки ТОВ «Охоронне агентство «Кречет-М», наявної в матеріалах виконавчого провадження, ОСОБА_1 працював у ТОВ «Охоронне агентство «Кречет-М» з 01 грудня 2019 року до 30 квітня 2020 року, заробітна плата за вказаний період склала 19010,10 грн (з урахування податків 3 802,02 грн в місяць).

З 02 вересня 2020 року ОСОБА_1 прийнятий на посаду економіста з окладом 5 000 грн.

Тобто, за перший квартал 2020 року сума одержаного ОСОБА_1 доходу мала б складати 11 406,06 грн.

В той же час, у наявній в матеріалах виконавчого провадження декларації про доходи та майно боржника сказано, що сума одержаного доходу складає 7 500 грн.

Різняться відомості щодо доходу боржника і в долученій до апеляційної скарги декларації про доходи та майно боржника, де за 4 квартал ОСОБА_1 отримав дохід у розмірі 16 000 грн при окладі 5 000 грн.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги щодо наявності в матеріалах виконавчого провадження декларації про доходи та майно боржника не спростовують висновку суду першої інстанції щодо неправомірності розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 13.11.2020 року та зобов`язання державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні № 62639823 за період з 28.12.2019 року по 01.12.2020 року відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Також необґрунтованими є посилання скаржника на порушення правил підсудності при розгляді даної справи, оскільки згідно ч.ч. 1 ст.ст. 447,448 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Отже, саме Дарницький районний суд м. Києва, який по суті вирішив спір між сторонами щодо стягнення аліментів, повинен розглядати скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця під час виконання судового рішення про стягнення аліментів.

Безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи є і посилання скаржника на неналежне повідомлення його про розгляд справи. Зокрема, в матеріалах справи наявне зворотне повідомлення про вручення ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у справі (т. 1 а.с. 69), подане ОСОБА_1 клопотання про відкладення розгляду справи, письмові пояснення (т. 1 а.с.180, 215), при цьому, у клопотанні та письмових поясненнях адресу проживання (листування) останнім зазначено: АДРЕСА_1 . Заява про зміну місця проживання ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутня.

Вказані доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Інших доводів на спростування висновків суду першої інстанції апеляційна скарга не містить.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Дарницького районного суду міста Києва від 05 травня 2021 року залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 05 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 22 лютого 2022 року.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді О.В. Борисова

Н.В. Поліщук