Справа № 216/1547/22
провадження 2/216/1954/22
РІШЕННЯ

іменем України

28 червня 2022 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Цимбалістенко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Піц А.М., Бакуменко Р.С.,

представника позивача - адвоката Починок В.В.,

представника відповідача - Лутоніної Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровської області в особі відокремленого структурного підрозділу Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровської області про встановлення факту спільного проживання, -

ВСТАНОВИВ:

16 травня 2022 року до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровської області в особі відокремленого структурного підрозділу Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровської області про встановлення факту спільного проживання, в якому позивач просить суд:

- встановити факт того, що вона, ОСОБА_1 , спільно проживала з чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

І. Стислий виклад позиції учасників справи.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з 06 вересня 1997 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Її чоловік загинув на виробництві 15 лютого 2019 року. 06 серпня 2019 року вона звернулася до Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровської області із заявою про призначення одноразової допомоги сім`ї померлого, в чому їй було відмовлено у зв`язку з тим, що вона та її померлий чоловік були зареєстровані за різними адресами проживання.

Тому позивач звернулась до суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про встановлення факту спільного проживання зі своїм чоловіком.

У судовому засіданні - 21 червня 2022 року, позивач ОСОБА_1 зазначила, що вона підтримує свої позовні вимоги у повному обсязі та просила суд встановити факт, що має юридичне значення, оскільки їй необхідно оформити одноразову допомогу сім`ї померлого. В подальшому позивач не брала участі в судових засіданнях.

Представник позивача - адвокат Починок В.В. в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги, оскільки позивач має право на отримання допомоги після смерті чоловіка, обґрунтовуючи свою позицію, доводами викладені в позові.

Відповідач у встановлений судом строк, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, 01 червня 2022 року подав до суду відзив на позовну заяву.

В обґрунтування своїх заперечень проти позовних вимог відповідач зазначив, що позовні вимоги стосуються права позивача на отримання страхових виплат у зв`язку з втратою годувальника, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». При цьому, посилаючись на положення ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», відповідач зазначив, що для розгляду справи про страхові виплати по втраті годувальника до Фонду подаються, серед іншого, довідка про реєстрацію місця проживання (у разі відсутності відмітки про реєстрацію місця проживання в документах, що засвідчують особу). Крім того для отримання одноразової допомоги на сім`ю дружиною (чоловіком) або дитиною, реєстрація їх місця проживання повинна співпадати з реєстрацією місця проживання померлого потерпілого. У разі відсутності відповідних документів і неможливості їх відновлення, факт спільного проживання з померлим потерпілим встановлюється в судовому порядку.

При перевірці Фондом копій документів поданих позивачем, із довідки про реєстрацію місця проживання особи від 11.07.2019 та копії паспорту заявниці було виявлено, що вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; з довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 від 11.07.2019, його адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Тому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

У судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та просила суд відмовити у їх задоволенні, посилаючись на ті підстави, які відповідач зазначила у відзиві на позов.

Між тим у відповіді на відзив, поданій суду в межах строку - 09 червня 2022 року, представник позивача зауважив, що предметом позовних вимог у даній справі є встановлення факту спільного проживання позивачки з померлим чоловіком до дня його смерті, а не визнання незаконною відмови відповідача у виплаті одноразової допомоги на сім`ю померлого, тому доводи викладені у відзиві не пов`язані з предметом позову, тому позивач підтримує позовні вимоги та просить задоволення її позову.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 17.05.2022 року було відкрито провадження в цивільній справі, призначено справу до розгляду по суті за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

Ухвалою суду від 02.06.2022 року було задоволено клопотання сторони позивача про виклик свідків в цивільній справі та викликано в судове засідання для допиту в якості свідків: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , було закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду.

У судових засіданнях з розгляду справи по суті судом були заслухані пояснення позивача та її представника, представника відповідача по суті позовних вимог, допитані свідки, досліджені письмові докази, наявні в матеріалах справи та 28 червня 2022 року у судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 06.09.1997 року громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уклали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження, зроблено запис за № 412; після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - ОСОБА_7 , дружині - ОСОБА_7 , місце реєстрації: відділ реєстрації актів громадянського стану виконкому Центрально-Міської районної ради народних депутатів м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, що підтверджується копією свідоцтва про одруження від 06.09.1997 року, серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 44 років, про що 19.02.2019 року було складено відповідний актовий запис № 235; місце смерті: м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, Україна, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 19.02.2019 року (а.с. 8).

Відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть № 367 від 19.02.2019, смерть ОСОБА_2 настала внаслідок виробничої травми (а. с. 9), відповідачем дані обставини не оспорюються.

На підтвердження факту проживання разом з померлим чоловіком ОСОБА_2 , позивач - ОСОБА_1 надала суду:

- копію акту обстеження квартири у житловому приміщенні по факту проживання ТОВ «Дивобуд» від 01.09.2021 року, за відомостями з якої, ОСОБА_1 , яка не зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 1997 року проживала зі своїм чоловіком ОСОБА_2 , який був зареєстрований за вказаною адресою, до 2019 року, тобто до дня смерті (а.с. 24);

- спільні сімейні фото, на яких зображені позивач ОСОБА_1 та її померлий чоловік ОСОБА_2 (а.с. 21-23).

03.09.2019 року позивач звернулась до Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області з заявою про призначення їй одноразової допомоги на сім`ю у зв`язку зі смертю чоловіка.

У відповідь на вказану заяву листом від 09.09.2019 року № 20.1-22/6261 Криворізьке відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області повідомило позивача про те, що у разі смерті потерпілого для розгляду питання про призначення страхових виплат по втраті годувальника надається перелік документів, передбачений ст. 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та п. 5.1 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду від 19.07.2018 року № 11, в тому числі, довідки про склад сім`ї померлого та тих, хто перебував на його утриманні або копія відповідного рішення суду. Натомість, як зазначив відповідач у вказаному листі, з довідки про склад сім`ї вбачається, що ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_2 зареєстровані за різними адресами, крім того Криворізькому відділенню законодавством не надано повноважень встановлювати факт сімейних відносин осіб, які зареєстровані за різними адресами. Також позивача було повідомлено про те, що для повторного розгляду питання призначення їй одноразової допомоги на сім`ю померлого необхідно надати довідку або рішення суду (а.с. 10).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 зазначила, що позивач ОСОБА_1 та її померлий чоловік проживали разом та вели спільний побут спочатку в районі Гданцівка в м. Кривому Розі, потім переїхали на вул. Першотравневу, де проживали до дня його смерті. Вона з подружжям проводила багато часу, бачила їх спільного сина - ОСОБА_8 , бувала у них в гостях близько одного разу на місяць, у тому числі у 2019 році, іноді залишалася на ніч. Бачила особисті речі кожного з подружжя, засоби гігієни та інші речі, що свідчать про їх спільний побут.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 зазначив, що позивача та її сім`ю знає дуже давно, часто бував у них в гостях, їх сім`я проживала за однією адресою по АДРЕСА_3 після одруження до дня смерті ОСОБА_2 , подружжя вело спільний побут.

ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про, зокрема, встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З приводу позовної вимоги про встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 , з покійним чоловіком ОСОБА_2 , по момент смерті, ІНФОРМАЦІЯ_5 , суд зазначає таке.

Згідно з положеннями ст. 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України), сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до положень ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Рішенням Конституційного Суду України від 03.06.1999 року №5-рп/99, визначено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення» від 19 жовтня 2000 року № 2058-ІІІ, домогосподарство - це сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Ці особи можуть перебувати у родинних стосунках або стосунках свояцтва, не перебувати у будь-яких з цих стосунків, або бути і в тих, і в інших стосунках. Домогосподарство може складатися з однієї особи.

Згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року № 1382-IV, громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Аналіз викладених вище норм чинного законодавства України та встановлених у ході судового розгляду справи обставин справи, досліджених доказів, дає суду підстави для висновку про те, що позивач - ОСОБА_1 , яка перебувала у зареєстрованому шлюбі з покійним чоловіком - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживала з ним за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, суд бере до уваги положення ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», а також на підставі ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 10.01.2019 року у справі № 484/747/17, крізь призму обставин справи, а саме щодо позивача та її померлого чоловіка, беручи до уваги те, що в матеріалах справи наявна довідка з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та покази свідків, які оцінені судом у їх сукупності.

Тим більше, суд враховує те, що сама по собі відсутність реєстрації місця проживання не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що подружжя не проживали разом та постійно на момент смерті покійного чоловіка позивача. При цьому вказані обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які оцінені судом у їх сукупності.

Суд не бере до уваги доводи представника відповідача про те, що показання свідка ОСОБА_3 , на думку представника відповідача, протирічать акту від 01.09.2021 року щодо спільного проживання подружжя ОСОБА_7 . Оскільки свідок зазначив, що подружжя переїхало в квартиру АДРЕСА_4 через деякий час після укладення шлюбу. Шлюб було укладено 06.09.1997 року. В акті від 01.09.2021 року щодо спільного проживання подружжя зазначено, що позивач зі своїм чоловіком проживала за вказаною адресою з 1997 року без зазначення конкретної дати, таким чином показання свідка не суперечать іншим матеріалам справи.

В свою чергу суд вважає, що встановлення конкретної дати початку проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , не має суттєвого значення для вирішення справи по суті з огляду на тривалість спільного проживання та на те, що в ході судового розгляду встановлено, що подружжя ОСОБА_7 проживали разом як найменше з 1997 року по момент смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 90 ЦПК України, показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.

V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви.

З огляду на підстави відмови позивачу у призначенні допомоги через недоведеність факту спільного проживання із чоловіком на момент його смерті, суд вважає, що відповідні позовні вимоги про встановлення такого факту є належним способом захисту невизнаних прав позивачки та надасть їй можливість реалізувати свої права на отримання одноразової допомоги на сім`ю померлого.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та доведеність їх належними та допустимими доказами. Тому позов ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровської області в особі відокремленого структурного підрозділу Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровської області про встановлення факту спільного проживання підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 259, 293-294, 315-319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровської області в особі відокремленого структурного підрозділу Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровської області про встановлення факту спільного проживання - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 спільно проживала з чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ; адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровської області в особі відокремленого структурного підрозділу Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровської області, адреса місцезнаходження: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр.-т Миру, буд. 30А.

Представник позивача - адвокат Починок Віктор Васильович, свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю № 3441 від 31.08.2017, робоча адреса: АДРЕСА_5 .

Повний текст судового рішення складений 08 липня 2022 року.

Суддя О.В.Цимбалістенко