Провадження № 2/554/5913/2022
УХВАЛА

іменем України

про передачу справи на розгляд іншому суду

25 листопада 2022 року м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Андрієнко Г. В., розглянувши матеріали позовної заяви адвоката Темнюкової Марини Ігорівни, яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІП ЕСТЕЙТ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аналітик Фінанс», ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Поляк Дмитро Васильович про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності та припинення права власності на квартиру,-

В С Т А Н О В И В :

23 листопада 2022 року представник позивача звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме 3-х кімнатної квартири загальною площею 68,8 кв м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 16 лютого 2022 року між ТОВ «Аналітик Фінанс» в особі представника Вірченко Надії Олегівни та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Поляком Д. В. за реєстровим № 182; визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Поляка Д. В. від 16 лютого 2022 року про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 ; припинити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності ОСОБА_1 на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суддя приходить до висновку, що ця судова справа підлягає передачі на розгляд іншому суду за правилами виключної територіальної підсудності з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При зверненні до суду із позовною заявою її автор, серед іншого, посилається на норми частини 1 статті 30 ЦПК України, а також розпорядження Верховного Суду від 08 березня 2022 року № 2/0/9-22, яким змінено територіальну підсудність судових справ Московського районного суду м. Харкова, при цьому керується правилами виключної підсудності.

Із суті спору видно, що позивач просить визнати недійсним договір купівлі-продажу, який безпосередньо стосується нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 , що розташована в межах Салтівського району міста Харкова, та заявляє інші похідні позовні вимоги.

Матеріали справи свідчать, що спірне нерухоме майно, визнати недійсним правочин щодо якого просить позивач, дійсно знаходиться у Салтівському (стара назва - Московський) районі міста Харкова.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно із роз`ясненнями, які містяться у пунктах 41, 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Виходячи з аналізу зазначених правових норм, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно тощо.

Тобто, виключна підсудність (юрисдикція), правила застосування якої визначено у положеннях статті 30 ЦПК України, полягає у поданні позову, який стосується нерухомого майна за місцем його розташування, що також стосується і тих справ, за результатами розгляду яких у позивача може виникнути речове право на нерухоме майно.

Посилання ж представника у позовній заяві, поданій до суду 23 листопада 2022 року, на ті обставини, що відповідно до розпорядженням Голови Верховного Суду від 08 березня 2022 року № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» територіальна підсудність судових справ Московського районного суду м. Харкова була змінена на Октябрський районний суд м. Полтави, чим обумовлено його звернення саме до цього суду, на момент вчинення ним цієї процесуальної дії є безпідставними з огляду на таке.

Згідно із Розпорядженням Голови Верховного Суду № 65 від 17 листопада 2022 року «Про відновлення територіальної підсудності судових справ окремих судів м. Харкова та Харківської області» відновлено, зокрема, територіальну підсудність судових справ Московського, Фрунзенського районних судів м. Харкова із 23 листопада 2022 року.

Цим же розпорядженням, серед іншого, Октябрському районному суду м. Полтави визначено забезпечити розгляд тих справ (проваджень), які до 22 листопада 2022 року включно надійшли на розгляд суду.

При цьому, суддя звертає увагу, що позовна заява надійшла до суду та зареєстрована 23 листопада 2022 року, тобто після терміну, визначеного згаданим розпорядженням, а тому не може бути прийнята цим судом до провадження.

Відтак, ураховуючи імперативний характер правил виключної підсудності, при тому, що тлумачення положень ч. 1 ст. 30 ЦПК України свідчить про те, що правила виключної підсудності застосовуються до будь-яких позовів пов`язаних з правом особи на нерухоме майно (виникненням, зміною, припиненням), суд робить висновок про помилкове визначення підсудності позивачем конкретно в цій справі при зверненні з позовом до Октябрського районного суду м. Полтави після 22 листопада 2022 року.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

При цьому, суддя враховує, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI).

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 377 ЦПК України порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Таким чином, на підставі викладеного, дотримуючись правил виключної територіальної підсудності, суддя дійшов до висновку, що цивільну справу необхідно передати на розгляд за підсудністю іншому суду за місцезнаходженням нерухомого майна, як це передбачено вимогами ч. 1 ст. 30 ЦПК України, а саме до Московського районного суду м. Харкова.

Керуючись ст. ст. 30, 31, 260, 261 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Цивільну справу № 554/14247/22 за позовною заявою адвоката Темнюкової Марини Ігорівни, яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІП ЕСТЕЙТ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аналітик Фінанс», ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Поляк Дмитро Васильович про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності та припинення права власності на квартиру передати на розгляд до Московського районного суду м. Харкова (проспект Ювілейний, 38Е, м. Харків, 61005) за територіальною підсудністю.

Передачу справи на розгляд Московського районного суду м. Харкова здійснити на підставі даної ухвали не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя Г. В. Андрієнко