Провадження: 2/484/271/22
Справа: 484/4964/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Закревського В.І.,

секретар судового засідання Фартушняк Ю.М.,

за участю: позивача - ОСОБА_1 ,

представників відповідача - Казани І.В., Хабловської О.В., Борцова В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського обласного центру зайнятості про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

15.12.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Миколаївського обласного центру зайнятості (далі - Миколаївський ОЦЗ) з позовом про визнання протиправним та скасування наказу Миколаївського ОЦЗ №289-к від 04.11.2021 року "Про скасування наказу Миколаївського ОЦЗ від 18.02.2019 року №61-к та визначення робочого місця ОСОБА_1 на посаді директора Первомайського МРЦЗ".

В обгрунтування позову зазначив, що працює в державній службі зайнятості з 1997 року, з 09.02.2010 року - на посаді директора Первомайського міськрайонного центру зайнятості в Миколаївській області (далі - Первомайський МРЦЗ). Наказом Державної служби зайнятості від 26 жовтня 2016 року прийнято рішення про реорганізацію базових центрів зайнятості Миколаївської області, в тому числі Первомайського МРЦЗ, шляхом приєднання до Миколаївського ОЦЗ. Наказом Миколаївського ОЦЗ від 09 листопада 2017 року створені відокремлені структурні підрозділи Миколаївського ОЦЗ, в тому числі й Первомайська міськрайонна філія Миколаївського ОЦЗ (далі - Первомайська МФ Миколаївського ОЦЗ). Структура та штатний розпис Первомайської МФ Миколаївського ОЦЗ введені в дію з 15 листопада 2017 року. Цього ж дня на посаду директора філії призначено ОСОБА_2 . Постановою Миколаївського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року у справі №484/770/18-ц рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 липня 2018 року змінено. Зобов`язано Миколаївський ОЦЗ перевести позивача з посади директора Первомайського МРЦЗ на посаду директора Первомайської МФ Миколаївського ОЦЗ на підставі його заяви від 20.01.2018 року. Наказом Миколаївського ОЦЗ від 15.02.2019 року ОСОБА_2 звільнено з посади директора Первомайської МФ Миколаївського ОЦЗ з 18.02.2019 року. Наказом Миколаївського ОЦЗ від 18 лютого 2019 року №61-к позивача переведено з посади директора Первомайського МЦЗ на посаду директора Первомайської МФ Миколаївського ОЦЗ з 19 лютого 2019 року. 20 лютого 2019 року наказом Миколаївського ОЦЗ соціальну відпустку позивача перервано на підставі його заяви у зв`язку з виходом на роботу з повним робочим днем.. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21.10.2019 року у справі №484/1082/19 визнано незаконним та скасовано наказ Миколаївського ОЦЗ від 15.02.2019 року про звільнення ОСОБА_2 та поновлено її на посаді директора Первомайської міськрайонної філії Миколаївського ОЦЗ. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 15.01.2020 року рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21.10.2019 року змінено. Поновлено позивача на посаді директора Первомайської філії Миколаївської ОЦЗ з 19.02.2019 року для виконання Миколаївським ОЦЗ обов`язку, передбаченого частиною другою статті 40 КЗпП України. Згідно постанови Верховного суду від 07.12.2020 року у справі №484/5195/19 рішення суду апеляційної інстанції залишено в силі. Обставини зазначені в позові встановлено під час розгляду судових справ №484/5195/19, №484/770/18, що відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З судових рішень від 20.09.2021 року та від 03.11.2021 року у справі №484/770/18 вбачається, що суди дійшли висновку, що оскільки предметом позову були немайнові права позивача, тому судові рішення у цій справі повороту виконання не підлягають. Скасування наказу Миколаївського ОЦЗ від 18.02.2019 року №61-к судами не розглядалось, не було предметом жодного судового спору.

Відповідно до наказу Миколаївського ОЦЗ від 04 листопада 2021 року №289-к "Про скасування наказу Миколаївського ОЦЗ від 18.02.2019 року №61-к та визначення робочого місця ОСОБА_1 на посаді директора Первомайського МРЦЗ" трудові відносини між Миколаївським ОЦЗ та позивачем були повернуті у первісний стан, враховуючи постанови Верховного Суду від 19 лютого 2020 року, від 17 березня 2021 року та рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.06.2020 року у справі №484/770/18. Цим же наказом позивача визнано таким, що обіймає посаду директора Первомайського МРЦЗ.

Враховуючи зазначене, позивач вважає наказ Миколаївського ОЦЗ №289-к від 04.11.2021 року протиправним, який підлягає скасуванню, оскільки у цивільній справі №484/770/18 судами не приймалось жодного судового рішення, яке було б підставою для винесення оспорюваного наказу. Крім того, вказаний наказ прийнято з пропущенням термінів повороту виконання рішення суду, навіть дозволені ст. 444 ЦПК України, що свідчить про самоправство керівника Миколаївського ОЦЗ, а також про перевищення повноважень, оскільки призначення директора базового центру зайнятості відповідно до пункту 6 розділу V Положення №2663 підлягає погодженню з Міністром розвитку економіки, якого станом на 04.11.2021 року не існує. Повноважень визнавати працівника таким, що перебуває чи не перебуває на посаді чинним КЗпП України не передбачено. Ним передбачено лише прийняття, переведення, звільнення з роботи. Більше того таке перебування на керівній посаді в юридичній особі, яка знаходиться в стані припинення, і в якій не працює жодного працівника, не закріплено жодного матеріально-технічного засобу, не відомо ні про кошторис, ні про штатний розпис, тощо, свідчить лише про свідоме створення керівником Миколаївського ОЦЗ умов щодо чергового звільнення позивача. Позивач наголошує, що оспорюваний наказ не містить жодної інформації необхідної для належного оформлення трудових правовідносин: ні щодо наявності посади у штатному розписі, ні щодо оплати праці, наявного стажу, з якої дати, тощо. Отже, на думку позивача відповідачем формально видано нікчемний документ, що не може мати юридичних наслідків та перевищено повноваження у трудових відносинах, тому просить позов задовольнити в повному обсязі.

28 грудня 2021 року ухвалою судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі, призначено підготовче судове засідання, визначено строки для подання відзиву, відповіді на відзив та доказів, що підтверджують вимоги і заперечення учасників справи.

18 січня 2022 року на адресу суду від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, за якою позивачем заявлено вимогу про поновлення його на посаді директора Первомайської міськрайонної філії Миколаївського ОЦЗ з 05.11.2021 року, оскільки вказана вимога є похідної від первісної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу від 04.11.2021 року №289-к та сприятиме належному захисту порушеного права позивача на працю. Просив прийняти до розгляду вказану заяву та рішення в цій частині допустити до негайного виконання.

19 січня 2022 року на адресу суду від відповідача надішов відзив на позов, за якого вбачається, що враховуючи постанови Верховного Суду від 19.02.2020 року, від 17.03.2021 року та рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.06.2020 року по справі №484/770/18 з 05.11.2021 року роботодавцем трудові відносини з позивачем було повернено у первісний стан, що підтверджується наказом Миколаївського ОЦЗ від 04 листопада 2021 року №289-к "Про скасування наказу Миколаївського ОЦЗ від 18.02.2019 року №61-к та визначення робочого місця ОСОБА_1 на посаді директора Первомайського МРЦЗ". Вказаний наказ не є призначення на посаду позивача, а є поверненням його правового статусу у первісний стан, коли він працював на посаді директора Первомайського МРЦЗ.

З метою завершення процедури скорочення посади директора Первомайського МРЦЗ, на виконання вимог ст. 49-2 КЗпП України та враховуючи повернення сторін трудових відносин у первісний стан, 05.11.2021 року було також надано Перелік всіх вакантних посад у Миколаївській обласній службі зайнятості у відповідності до освітньо-кваліфікаційного рівня. До даного Переліку була включена і вакантна посада директора Первомайської МФ Миколаївського ОЦЗ, на яку позивач погодився та у той же день надав роботодавцю заяву про згоду на його переведення на зазначену вакантну посаду. Однак, 05.11.2021 року роботодавець отримав ще дві згоди на заняття вакантної посади директора Первомайської МФ Миколаївського ОЦЗ від працівників даної філії, які були попереджені про скорочення посад, які вони займають у зв`язку із проведенням оптимізації чисельності філії. Так, 05.11.2021 року заступник директора Первомайської МФ Миколаївського ОЦЗ Цибенко Л.М. та начальник відділу організації працевлаштування населення Первомайської МФ Миколаївського ОЦЗ Гончарова П.В. були ознайомлені з наказом Миколаївського ОЦЗ від 05.11.2021 року №293-к "Про зміни до штатного розпису Первомайської міськрайонної філії Миколаївського обласного центру зайнятості" з наданням їм попереджень про скорочення займаних ними посад та пропозицій всіх наявних вакатних посад у Миколаївській обласній службі зайнятості у відповідності до освітньо-кваліфікаційного рівня згідно з вимогами ст. 49-2 КЗпП України.

Тому, з метою всебічного, об`єктивного розгляду питання укомплектування вакантної посади директора Первомайської МФ Миколаївського ОЦЗ, відповідно до наказу від 08.11.2021 року №310-23 була створена Комісія з розгляду кандидатів, які претендують на зайняття вакантної посади директора Первомайської міськрайонної філії Миколаївського ОЦЗ (далі - Комісія). На засіданні Комісії, яке відбулося 08.11.2021 року, було прийнято рішення рекомендувати директору Миколаївського ОЦЗ розглянути можливість призначення на посаду директора Первомайської міськрайонної філії Миколаївського ОЦЗ Цибенко Л.М.

Директор Миколаївського ОЦЗ погодився з рекомендацією Комісії та, враховуючи вимоги підпункту 5 пункту 12 розділу IV Положення про Державну службу зайнятості, затвердженого наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 16.12.2020 року №2663, направив відповідні документи до Державного центру зайнятості на погодження призначення ОСОБА_3 на посаду директора Первомайської міськрайонної філії Миколаївського ОЦЗ. Відповідно до листа Державного центру зайнятості від 10.12.2021 року №33/361/7081-21 "Про погодження призначення ОСОБА_4 " її кандидатура була погоджена вищим керівництвом на призначення на посаду директора Первомайської МФ Миколаївського ОЦЗ. Згідно з наказом Миколаївського ОЦЗ від 10.12.2021 року №323-к "Про переведення ОСОБА_3 " з 13.12.2021 року ОСОБА_3 , заступник директора Первомайської МФ Миколаївського ОЦЗ, була переведена на посаду директора даної філії.

Оскільки жодних належних, допустимих, достовірних, достатіх доказів, що підтверджують протиправність наказу Миколаївського ОЦЗ від 04.11.2021 року №289-к позивачем не надано, а його видання не є поворотом виконнання судового рішення у розумінні ст. 444 ЦПК України, тому застосування передбаченого нею трирічного строку є безпідставним. Крім того, відповідно до п. 9 розділу ІV Положення №2663, п. 10 Положення №80 Миколаївський ОЦЗ в межах своїх повноважень має право видавати накази організаційно-розпорядчого характеру, а наказ Миколаївського ОЦЗ від 18.02.2019 року №61-к "Про переведення ОСОБА_1 " було скасовано, оскільки постанова Миколаївського апеляційного суду від 06.11.2018 року по справі №484/770/18, яка була правовою підставою для його видання, скасована за постановою Верховного суду від 19.02.2020 року. Враховуючи вищезазначене, та те, що позивач займає посаду директора Первомайського МРЦЗ і з 24.12.2021 року перебуває у відпустці без збереження заробітної плати на період оголошення карантину на відповідній території України, відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

20.01.2022 року в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 22.03.2022 року для ознайомлення представників відповідача із заявою позивача про збільшення позовних вимог.

18.02.2022 року на адресу суду надішли заперечення на заяву про збільшення позовних вимог, які по суті були тими, що і у наданому відзиві на позов, просили у її задоволенні також відмовити в повному обсязі.

Підготовче судове засідання, призначене на 22.03.2022 року, на 07.04.2022 року відкладалося за клопотанням представників відповідача в зв`язку з неможливістю прибути до місця знаходження суду через введення на території України воєнного стану та продовження його строку дії до 25.05.2022 року.

12 травня 2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог та просив їх задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представники відповідача проти позову та заяви про збільшення позовних вимог заперечили, просили у задоволенні позову з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог відмовити з підстав наведених у відзиві на позов та запереченнях на заяву про збільшення позовних вимог, надавши аналогічні пояснення.

Заслухавши позивача, позицію представників відповідача, дослідивши матеріали справи, ознайомившись з матеріалами цивільних справ№484/770/18, №484/1082/19, №484/5195/19, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.

В судовому засіданні за матеріалами цивільних справ №484/770/18, №484/1082/19, №484/5195/19 встановлено наступні обставини, які відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України не доказуються при розгляді цієї справи.

Так, позивач з 08 лютого 2010 року займав посаду директора Первомайського МРЦЗ. Первомайський МРЦЗ є установою, підпорядкованою та підзвітною Миколаївському ОЦЗ, має статус юридичної особи та діє на підставі Положення про Первомайський МРЦЗ.

Наказом Державної служби зайнятості від 26 жовтня 2016 року прийнято рішення про реорганізацію базових центрів зайнятості Миколаївської області, в тому числі Первомайського МРЦЗ, шляхом приєднання до Миколаївського ОЦЗ.

Наказом Миколаївського ОЦЗ від 08 листопада 2016 року призначено головою комісії з припинення юридичної особи - Первомайського МРЦЗ Порхун О.Г., заступника директора Первомайського МРЦЗ, яку наказом від 11 вересня 2017 року замінено на ОСОБА_5 , яка на той час перебувала на посаді заступника директора Первомайського МРЦЗ.

Штатним розписом Первомайського МРЦЗ, введеним в дію з 31 березня 2017 року, передбачені керівні посади, в тому числі посада директора та двох заступників, та чисельна кількість працівників центру - 25,5 одиниць.

Наказом Миколаївського ОЦЗ від 09 листопада 2017 року створені відокремлені структурні підрозділи Миколаївського ОЦЗ, в тому числі й Первомайська міськрайонна філія, та затверджено її Положення.

За цим Положенням Первомайська міськрайонна філія є відокремленим структурним підрозділом регіонального центру зайнятості - Миколаївського ОЦЗ, йому підпорядкована й підзвітна, не має статусу юридичної особи. Структура та штатний розпис філії затверджується директором Миколаївського ОЦЗ.

За штатним розписом Первомайської міськрайонної філії, затвердженим директором Миколаївського ОЦЗ 14 листопада 2017 року, чисельність штатних посад філії складала 23,5 одиниць, включаючи керівні посади - директора та заступника директора.

14 листопада 2017 року відповідачем до Державної служби зайнятості (Центрального апарату) направлене подання про погодження призначення ОСОБА_2 на посаду Первомайської МФ Миколаївського ОЦЗ.

14 листопада 2017 року Державна служби зайнятості (Центральний апарат) погодив призначення ОСОБА_2 , яка обіймала посаду заступника директора Первомайського МРЦЗ на посаду директора Первомайської МФ Миколаївського ОЦЗ.

Наказом Миколаївського ОЦЗ від 15 листопада 2017 року структура та штатний розпис Первомайської МФ Миколаївського ОЦЗ введені в дію з 15 листопада того ж року, з чим були ознайомлені 20 листопада 2017 року працівники Первомайського МРЦЗ.

Однак, згідно з наказом №388-к від 15 листопада 2017 року ОСОБА_2 переведено з посади заступника директора Первомайського МРЦЗ на посаду директора Первомайської МФ Миколаївського ОЦЗ з 17 листопада 2017 року.

20 листопада 2017 року ОСОБА_1 попереджено про скорочення посади директора Первомайського МРЦЗ, яку він займав, та запропоновані тимчасово вакантна посада в Первомайській МФ Миколаївського ОЦЗ та посади в інших структурних підрозділах регіонального органу.

Наказом №429-к від 21 грудня 2017 року працівники Первомайського МРЦЗ - 24 особи переведені на відповідні посади до Первомайської МФ Миколаївського ОЦЗ. Питання про переведення ОСОБА_1 не вирішувалось.

28 грудня 2017 року директор Миколаївського ОЦЗ звернувся до профспілки Первомайського МРЦЗ з поданням про звільнення позивача за пунктом 1 статті 40 КЗпП у зв`язку зі скороченням штату, в якому зазначив, що ОСОБА_1 попереджений 20 листопада 2017 року про скорочення посади директора Первомайського МРЦЗ та йому були запропоновані посади у філії та інших структурних підрозділах, згоду на переведення він не надав. На підставі викладеного просив надати згоду на його звільнення.

10 січня 2018 року надана згода профспілкового комітету Первомайського МРЦЗ на звільнення позивача на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України.

16 лютого 2018 року позивач подав заяву про переведення його на посаду директора Первомайської філії, на яку отримав відмову від 27 лютого 2018 року з посиланням на те, що бажана посада не є вакантною та йому не пропонувалася.

З 19 січня 2018 року позивач перебував у соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку до 02.01.2020 року включно, у зв`язку з чим його звільнення з роботи не проведено.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 липня 2018 року по справі №484/770/18 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. Визнано незаконною відмову Миколаївського ОЦЗ від 27 лютого 2018 року ОСОБА_1 у переведенні з посади директора Первомайського МРЦЗ на посаду директора Первомайської МФ Миколаївського ОЦЗ. У задоволенні позовних вимог про зобов`язання продовжити дію безстрокового трудового договору було відмовлено.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 06.11.2018 року апеляційну скаргу Миколаївського ОЦЗ на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 липня 2018 року залишено без задоволення, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, зобов`язано Миколаївський ОЦЗ перевести ОСОБА_1 з посади директора Первомайського МРЦЗ на посаду директора Первомайської МФ Миколаївського ОЦЗ на підставі його заяви.

З метою уникнення кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду, передбаченої ст. 382 КК України та на виконання постанови Миколаївського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року у справі №484/770/18 керівництвом Миколаївського ОЦЗ видано наказ від 15 лютого 2019 року №56-к, за яким ОСОБА_2 звільнено з посади директора Первомайської філії Миколаївського ОЦЗ з 18 лютого 2019 року.

Наказом Миколаївського ОЦЗ від 18 лютого 2019 року №61-к ОСОБА_1 переведено з посади директора Первомайського МЦЗ на посаду директора Первомайської МФ Миколаївського ОЦЗ з 19 лютого 2019 року.

20 лютого 2019 року наказом Миколаївського ОЦЗ соціальну відпустку позивача перервано на підставі його заяви у зв`язку з виходом на роботу з повним робочим днем.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2019 року у справі №484/1082/19 визнано незаконним і скасовано наказ Миколаївського обласного центру зайнятості від 15 лютого 2019 року №56-к про звільнення ОСОБА_2 та поновлено її на посаді директора Первомайської МФ Миколаївського ОЦЗ. Рішення в частині поновлення на роботі допущено до негайного виконання.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 15 січня 2020 року у справі №484/1082/19 рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2019 року змінено. Поновлено ОСОБА_2 на посаді директора Первомайської філії Миколаївської ОЦЗ з 19 лютого 2019 року для виконання Миколаївським ОЦЗ обов`язку, передбаченого частиною другою статті 40 КЗпП України. Однак, постановою Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі №484/1082/19 касаційні скарги ОСОБА_2 та Миколаївського ОЦЗ задоволено, постанову Миколаївського апеляційного суду від 15 січня 2020 року скасовано,а рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2019 року залишено в силі.

Наказом Миколаївського ОЦЗ від 21 жовтня 2019 року №303-к ОСОБА_1 звільнено з посади директора Первомайської МФ Миколаївського ОЦЗ з 21 жовтня 2019 року у зв`язку з поновленням на роботі працівника, який раніше обіймав цю посаду (пункт 6 статті 40 КЗпП України).

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 червня 2020 року у справі №484/5159/19 у задоволенні позову до Миколаївського ОЦЗ про поновлення ОСОБА_1 на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 02 вересня 2020 року рішення Первомайського міськрайонного суду від 10 червня 2020 року скасоване з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову. Визнано незаконним та скасовано наказ Миколаївського ОЦЗ від 21 жовтня 2019 року №303-к про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Первомайської МФ Миколаївського ОЦЗ, поновлено його на цій посаді на період, необхідний роботодавцю для виконання щодо нього вимог, передбачених частиною другою статті 40 КЗпП України. Стягнуто з відповідача на його користь 106496,64 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 5000 грн. компенсації за завдану моральну шкоду.

Постановою Верховного Суду від 07 грудня 2020 року у справі №484/5159/19 касаційна скарга Миколаївського ОЦЗ залишена без задоволення, а постанова Миколаївського апеляційного суду від 02 вересня 2020 року залишена без змін.

Постановою Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №484/770/18 скасовано рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 липня 2018 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки, вирішуючи питання по суті позовних вимог, суди не врахували, що переведення до новоствореної філії не є компетенцією суду та у повній мірі не перевірили, чи не потягне вирішення питання про призначення у порядку переведення працівника на нову посаду без узгодження сторін до втручання у внутрішню діяльність роботодавця, оскільки укладення трудового договору (контракту) із позивачем потребує не тільки ініціативи, згоди та бажання самого працівника, але й згоди роботодавця із урахуванням його потреб та волі.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 червня 2020 року у справі №484/770/18 в задоволенні позову ОСОБА_1 до Миколаївського ОЦЗ про визнання укладеним з 15.11.2017 року трудового договору між ОСОБА_1 та Миколаївським ОЦЗ про роботу на посаді директора Первомайської МФ Миколаївського ОЦЗ, допущення до роботи на посаді директора Первомайської МФ Миколаївського ОЦЗ відмовлено. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач обрав неправильний спосіб захисту своїх прав, оскільки переведення до новоствореної філії не є компетенцією суду. Крім того, оскільки трудові відносини, як з Первомайським МРЦЗ, так із Первомайською МФ Миколаївського ОЦЗ вже припинені, тому можливе лише виникнення нових трудових відносин, реалізувати свої права і обов`язки у яких позивач і відповідач можуть на власний розсуд відповідно до закону.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 04 листопада 2020 року у справі №484/770/18 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 червня 2020 року - без змін. Судове рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що рішення місцевого суду по суті спору є правильним, оскільки, незважаючи на те, що ОСОБА_1 під час повторного розгляду справи подав уточнену позовну заяву, але фактично, за своєю суттю, вона аналогічна первісній, оскільки позивач, не будучи звільненим з посади директора Первомайського МЦРЗ знову ставить питання про допущення його до роботи на посаду у новоствореній Первомайській філії поза волею роботодавця, що не належить до дискреційних повноважень судових органів.

Постановою Верховного Суду від 17 березня 2021 року у справі №484/770/18 рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 червня 2020 року та постанова Миколаївського апеляційного суду від 04 листопада 2020 року залишено без змін, а касаційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 03.11.2021 року у справі №484/770/18 апеляційну скаргу Миколаївського ОЦЗ залишено без задоволення, а ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20.09.2021 року без змін. Судове рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що питання повороту виконання судового рішення по цій справі не може бути вирішено у судовій площині, так як у даній справі предметом спору є немайнові права. Тому роботодавець - Миколаївський ОЦЗ, самостійно мав би прийняти відповідні рішення щодо повороту трудових відносин з ОСОБА_1 у первісний стан.

Отже, станом на 04.11.2021 року між позивачем та відповідачем тривали трудові правовідносини відповідно до постанови Миколаївського апеляційного суду від 02.09.2020 року у справі №484/5195/19, залишеною без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.12.2020 року, за якою відповідачем 15.09.2020 року видано наказ №193-к "Про поновлення на роботі ОСОБА_1 на період, необхідний для виконання Миколаївським ОЦЗ щодо нього вимог, передбачених ч. 2 ст. 40 КЗпП України". Із вказаного наказу вбачається, що на виконання вищевказаного рішення суду апеляційної інстанції скасовано наказ Миколаївського ОЦЗ від 21.10.2019 року №303-к "Про звільнення ОСОБА_1 ", поновлено його на посаді директора Первомайської МФ Миколаївського ОЦЗ на період, необхідний для виконання Миколаївським ОЦЗ щодо нього вимог, передбачених ч. 2 ст. 40 КЗпП України. За вказаним наказом позивач вважається таким, що приступив до роботи з 15.09.2020 року та зобов`язано виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 106496 грн. 64 коп. і 5000 грн. в рахунок компенсації за моральну шкоду.

ОСОБА_1 був відсутній на роботі 44 календарних дні у зв`язку із знаходженням у щорічній відпустці з 11.11.2020 року по 30.11.2020 року та з 01.09.2021 року по 24.09.2021 року, та 280 календарних дні у зв`язку із знаходженням у відпустках без збереження заробітної плати по догляду за дитиною віком до 14 років на період оголошення карантину з 01.12.2020 року по 31.08.2021 року. Тільки з 13.10.2021 року ОСОБА_1 перервав вказану відпустку та повернувся до виконання своїх посадових обов`язків на посаді директора Первомайської МФ Миколаївського ОЦЗ.

Для виконання вимог ч. 2 ст. 40 КЗпП України відповідачем направлялися позивачу листи від 15.09.2020 року №18/09/2823-20, від 15.10.2020 року №18/09/3200-20, від 06.11.2020 року №18/09/3430-20 з пропозиціями вакантних посад в Миколаївському ОЦЗ та регіональних філіях, однак доказів щодо отримання листів відповідачем не надано, будь-яких відповідей від позивача щодо прийняття наданих пропозицій також не надано.

Таким чином, станом на 04.11.2021 року відповідачем постанову Миколаївського апеляційного суду від 02.09.2020 року у справі №484/5195/19 в частині виконання вимог ч. 2 ст. 40 КЗпП України не виконано.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, враховуючи постанови Верховного Суду від 19.02.2020 року та від 17.03.2021 року по справі №484/770/18, рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.06.2020 року по справі №484/770/18, для повороту трудових відносин з ОСОБА_1 у первісний стан Миколаївським ОЦЗ видано оскаржуваний наказ від 04.11.2021 року №289-к "Про скасування наказу Миколаївського ОЦЗ від 18.02.2019 №61-к та визначення робочого місця ОСОБА_1 на посаді директора Первомайського МРЦЗ", за яким скасовано наказ Миколаївського ОЦЗ від 18.02.2019 року №61-к "Про переведення ОСОБА_1 ". Цим же наказом визначено: вважати ОСОБА_1 таким, що обіймає посаду директора Первомайського МРЦЗ, та йому необхідно стати до роботи на посаді директора 05.11.2021 року; робочим місцем ОСОБА_1 в умовах припинення діяльності Первомайського МРЦЗ кабінет №25 цього центру.

З прийнятим наказом ОСОБА_1 ознайомлено 04.11.2021 року о 16.30 год. під власний підпис, з яким позивач не згоден, оскільки вважає його незаконним і під час його прийняття роботодавцем порушено та не виконано вимоги ст.ст. 2, 5-1, 21, 22, 40, 42, 43, 49-2 КЗпП України, що є підставою для звернення до вищестоящої установи та до суду з вимогою визнання дій роботодавця протиправними.

З врахуванням наданих документів та встановлених обставин суд вважає, що оскаржуваний наказ підлягає скасуванню виходячи з наступного.

Завданням цивільного судочинства є, зокрема, справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 2 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою (частина друга статті 2 КЗпП України).

За приписами ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобовязується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

За приписами ч.ч. 3,4 ст. 24 КЗпП України укладення трудового договору оформлюється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

Згідно з частиною першою статті 32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством. Не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Власник або уповноважений ним орган не має права переміщати працівника на роботу, протипоказану йому за станом здоров`я.

За приписами пунктів 4, 5 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45); переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію або перехід на виборну посаду.

Пунктом 1 розділу ІІІ "Управління Філією" Положення про Первомайську міськрайонну філію Миколаївського обласного центру зайнятості, затвердженого наказом Миколаївського обласного центру зайнятості від 09.11.2017 року №204-23, передбачено, що Філію очолює директор, який призначається на посаду та звільняється з посади директором регіонального центру зайнятості за погодженням із Головою Служби.

Отже, прийняття Миколаївським ОЦЗ оскаржуваного наказу від 04.11.2021 року №289-к не є переведенням позивача на іншу роботу в тій самій установі, а також переведенням на роботу в іншу установу або у іншу місцевість, хоча б разом з установою, та переведенням працівника за його згодою в іншу установу. Він не містить жодної інформації необхідної в тому числі і для належного оформлення трудових правовідносин: ні щодо наявності посади у штатному розписі, ні щодо оплати праці, наявного стажу, з якої дати, тощо, що в свою чергу необхідно для прийому працівника на роботу. Повноважень визнавати працівника таким, що перебуває чи не перебуває на посаді чинним КЗпП України не передбачено.

Крім того, приховане позбавлення позивача займаної посади (звільнення від виконання посадових обов`язків) в порушення рішення суду у справі №484/5195/19, яке набрало законної сили, також не відповідає вимогам положення Первомайської МФ Миколаївського ОЦЗ в частині погодження звільнення з посади директора філії регіонального центру зайнятості із Головою Служби.

Для приведення у первісний стан трудових відносин між сторонами після скасування підстав переведення позивача на посаду директора Первомайської МФ Миколаївського ОЦЗ згідно судових рішень у справі №484/770/18, на переконання суду відповідачу необхідно було спочатку закінчити виконання постанови Миколаївського апеляційного суду по цивільній справі №484/5195/19 у вказаний законом спосіб.

Таким чином, оскаржуваний наказ від 04.11.2021 року №289-к є передчасним та прийнятий з порушенням не тільки чинного трудового законодавства, а й рішення суду, яке набрало законної сили, та станом на 04.11.2021 року є не виконаним.

Крім того, наказ від 04.11.2021 року №289-к прийнятий директором Миколаївського ОЦЗ з перевищенням повноважень, передбачених пунктом 6 розділу V "Базові центри зайнятості" Положення про Державну Службу Зайнятості, затвердженого Наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України 16 грудня 2020 року № 2663 (далі - Положення №2663) в редакції до внесення змін згідно з Наказом Міністерства економіки № 791-21 від 22.10.2021 року, які набули чинності з 12.11.2021 року.

За вказаним пунктом Положення №2663 Базовий центр зайнятості очолює директор, який призначається на посаду та звільняється з посади Міністром розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України.

Отже, на думку суду, директор Миколаївського ОЦЗ передачано скористався своїми повноваженнями, про набуття яких на підставі внесених змін до Положення був ознайомлений та не передбачив факту набуття ними чинності лише з 12.11.2021 року.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відтак, суд не знаходить за можливе давати оцінку іншим доводам сторін, оскільки такі не впливають на вирішення спору по суті.

Згідно частини першої статті 235 КЗпП у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що наказ Миколаївського ОЦЗ від 04.11.2021 року №289-к як результат створення відповідачем нових трудових відносин з позивачем за судовими рішеннями у цивільній справі №484/770/18 підлягає скасуванню як такий, що прийнятий в порушення ст.ст. 2, 5-1, 21, 22, 36, 40 КЗпП України, ст. 444 ЦПК України, тобто є протиравним, та не вирішує питань припинення з позивачем трудових відносин з виконанням обов`язку, передбаченого ч. 2 ст. 49 КЗпП України, передбачених постановою Миколаївського апеляційного суду по цивільній справі №484/5195/19, а тому позивача слід поновити з 05.11.2021 року на посаді директора Первомайської місьрайонної філії Миколаївського ОЦЗ для виконання обов`язку передбаченого ч. 2 ст. 49 КЗпП України, а позов відповідно до задоволення з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог.

Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача судових витрат зі сплати судового збору керується ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно з якою судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при подачі позову до суду в силу п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" був частково звільнений від сплати судового збору у справах про поновлення на роботі, тому враховуючи ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати в розмірі сплаченого судового збору за подання позовної заяви про , так і на користь держави в розмірі судового збору, від сплати якого позивача було звільнено.

Отже, з огляду на те, що позов задоволено повністю, а тому суд дійшов висновку, що з відповідача в дохід держави, слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 908,00 грн., і на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника допускається до негайного виконання.

Керуючись ст. ст. 2, 10-13, 77-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Миколаївського обласного центру зайнятості про визнання протиправним та скасування наказу - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати наказ Миколаївського обласного центру зайнятості №289-к від 04.11.2021 року "Про скасування наказу Миколаївського ОЦЗ від 18.02.2019 року №61-к та визначення робочого місця ОСОБА_1 на посаді директора Первомайського МРЦЗ".

Поновити ОСОБА_1 на посаді директора Первомайської міськрайонної філії Миколаївського обласного центру зайнятості з 05.11.2021 року.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення на роботі.

Стягнути з Миколаївського обласного центру зайнятості на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Стягнути з Миколаївського обласного центру зайнятості на користь держави витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення строк апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Вступну та резолютивну частину рішення проголошено 29.06.2022 року.

Повне найменування учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач - Миколаївський обласний центр зайнятості, місцезнаходження: вул. Нікольська, 68, м.Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 03491441, р/р №UA0106112 Держказначейська служба України м. Київ ГУДКСУ у Миколаївській області.

Повне судове рішення складено 07.07.2022 року.

СУДДЯ: