Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2022 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді: Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" Матляк Т.М. звернулася до суду з позовом та просить стягнути із ОСОБА_1 (наділі відповідач-1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання та гарячого водовідведення за період з січня 2011 року по листопад 2018 року в сумі 29650,22 грн. та солідарно стягнути з ОСОБА_2 (наділі відповідач-2) та ОСОБА_3 (наділі відповідач-3) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання та гарячого водовідведення за період з листопада 2018 року по квітень 2021 року в сумі 12659,30 грн., а також стягнути з відповідачів понесені судові витрати з оплати судового збору.

Позовні вимоги мотивує тим, що ТОВ «Рівнетеплоенерго» здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , власником (квартиронаймачем) якого до 2018 була ОСОБА_1 , а з 2018 року є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно витягу оборотної відомості по особовому рахунку № НОМЕР_1 , за зазначеною адресою, за ОСОБА_1 станом на 01 травня 2021 року, за період з 01 січня 2011 року по 01 листопада 2018 року, виникла заборгованість за надані послуги ТОВ «Рівнетеплоенерго» з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 29650,22 грн. Разом із тим, згідно витягу оборотної відомості по особовому рахунку № НОМЕР_1 , що зареєстрований за зазначеною адресою, на ОСОБА_2 та ОСОБА_3 станом на 01 травня 2021 року, за період з 01 листопада 2018 року по 01 квітня 2021 року, виникла заборгованість за надані послуги ТОВ «Рівнетеплоенерго» з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 12659,30 грн. Внаслідок порушення відповідачами своїх зобов`язань щодо своєчасного внесення поточних платежів, за ними утворилася заборгованість за надані послуги теплопостачання на загальну суму 42309,52 грн. Від добровільного погашення заборгованості відповідачі ухиляються.

Ухвалою суду від 07 жовтня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі (а.с.12).

05 листопада 2021 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну, у якому вона просила відмовити у задоволенні позову повністю, так як квартира за адресою: АДРЕСА_1 , була нею подарована ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які і є на даний власниками вищевказаної квартири, а вона з 23 грудня 2004 року по даний час постійно проживає у с.Осова Сарненського району Рівненської області. Справу розглянути без її участі (а.с.18-19).

Ухвалою суду від 03 грудня 2021 року, за клопотанням представника позивача ОСОБА_4 , до участі у справі, у якості співвідповідачів залучено: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.50).

14 січня 2022 року від відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надійшли заяви, у яких вони просять при розгляді вказаної справи, застосувати строки позовної давності та відмовити позивачу у задоволенні позову (61-62, 65-66).

22 березня 2022 року справи від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, крім того, поданими заявами, просять врахувати подані ними заяви раніше заяви про застосування строків позовної давності (а.с.82, 83)

12 квітня 2022 року від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надійшли відзиви на позовну заяву, які є аналогічні за змістом, у яких вони також просять при розгляді вказаної справи, застосувати строки позовної давності та відмовити позивачу у задоволенні позову. У відзивах вказують, що максимальний строк, протягом якого позивач має право звернутися до них із вказаним позовом є з грудня 2018 року по грудень 2021 року. Крім того, у відзивах вказують, що розрахунок позивача містить ряд неточностей в сумі боргу, а також вказують, що позивач намагається штучно збільшити розмір стягнення та вводить суд в оману (а.с.85-86, 87-88).

02 червня 2022 року від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява, у якій вона просить відмовити у задоволенні позову з підстав пропущення позивачем строків позовної давності (а.с.93).

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що позов слід задоволити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що ТОВ «Рівнетеплоенерго» здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Розрахунок вартості наданих Товариством послуг з теплопостачання здійснюється відповідно до тарифів затверджених рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради №137 від 09 жовтня 2008 року, №6 від 04 січня 2011 року та постановами НКРЕКП «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб населення ТзОВ «Рівнетеплоенерго» №449 від 23 квітня 2014 року, №569 від 23 травня 2014 року, №664 від 13 червня 2014 року, №792 від 27 червня 2014 року, №146 від 17 жовтня 2014 року, №1171 від 31 березня 2015 року, №174 від 21 травня 2015 року, №1101 від 09 червня 2016 року та №1536 від 28 грудня 2017 року, №1791 від 11 грудня 2018 року.

Надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води здійснювалося у відповідності до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630, якими визначений порядок надання послуг, порядок їх обліку, оплати, права та обов`язки споживача і виконавця, а також інші питання.

Як вбачається із дослідженого в судовому засіданні витягу оборотної відомості по особовому рахунку № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок порушення квартиронаймачем ОСОБА_1 виникла заборгованість за надані ТОВ «Рівнетеплоенерго» послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 29650,22 грн. за період з січня 2011 року по листопад 2018 року (а.с.44).

Крім того, як вбачається із дослідженого в судовому засіданні витягу оборотної відомості по особовому рахунку № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок порушення квартиронаймачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 своїх зобов`язань щодо своєчасного внесення поточних платежів за послуги теплопостачання, виникла заборгованість за надані ТОВ «Рівнетеплоенерго» послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 12659,30 грн., за період з листопада 2018 року по 01 травень 2021 року (а.с.44).

Згідно ст. 13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує.

Статтею 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 1 ч.1 ст.20 Закону «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Аналогічні положення містить і стаття 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції чинній на час розгляду справи.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами Закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, в тому числі і про надання послуги з централізованого опалення, передбачена законом і його укладення визначено як обов`язок, а не право сторін.

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Судом встановлено, що договір між сторонами про надання послуг з постачання теплової енергії не укладався. Однак, факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15 та від 18.03.2019, у справі №210/5796/16-ц.

Верховний Суд вказав, що для звільнення від оплати за житлово-комунальні послуги споживач повинен не лише не мати відповідного договору та фактично ними не користуватися, а й відмовитись від їх отримання в установленому порядку.

Як вже було зазначено судом, на власника покладається тягар утримання майна.

Позивач належним чином та у повному обсязі надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, доказів на спростування зазначеної обставини суду не надано.

Таким чином, суд доходить висновку про те, що відповідачі, отримавши за спірні періоди послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, зобов`язані були оплатити їх вартість у повному розмірі, розрахованому на підставі діючих тарифів.

Однак, відповідачі користуючись послугами з теплопостачання ТОВ "Рівнетеплоенерго", порушили свої зобов`язання щодо своєчасного внесення платежів, внаслідок чого за відповідачем-1, утворилася заборгованість за надані послуги ТОВ Рівнетеплоенерго з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 29 650,22 грн за період з 01 січня 2011 року по 01 листопада 2018 року, а за відповідачем-2 та відповідачем-3 за період з 01 листопада 2018 року по 01 квітня 2021 року, виникла заборгованість за надані послуги ТОВ Рівнетеплоенерго з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 12659,30 грн. Відтак, наявні підстави для стягнення з них заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 вказує, що квартиру АДРЕСА_2 вона подарувала - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які і є на даний час власниками вищевказаної квартири, а вона з 23 грудня 2004 року по даний час постійно проживає у с.Осова Сарненського району Рівненської області.

З дослідженого судом витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10 листопада 2021 року встановлено, що квартира АДРЕСА_2 , на підставі договору дарування від 05 листопада 2018 року, належить по 1/2 частці на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.34).

Згідно довідки №561/02 від 26 жовтня 2021 року, виданої виконавчим комітетом Дубровицької міської ради Рівненської області, ОСОБА_1 з 23 грудня 2004 року по даний час, постійно проживає в с.Осова Сарненського району Рівненської області (а.с.22).

У постанові ВС України від 01.09.2020 по справі №686/6276/19 суд касаційної інстанції зазначив, що новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати. Договори про надання послуг не обтяжують майна, тому за відсутності відповідної умови в договорі щодо відчуження нерухомого майна суд повинен відмовляти в задоволенні позовних вимог до нового власника, оскільки належним відповідачем є попередній власник.

Разом із тим, відповідач-1 подала заяву, у якій просила відмовити у задоволенні позову з підстав пропущення позивачем строків позовної давності.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У статті 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За положеннями ч.1, 5 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ч.3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання і тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, які мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо втратили свою достовірність і повноту зі плином часу (пункт 51 рішення від 21 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача на вчинення дій щодо пред`явлення позову до суду.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

Відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення щомісячного платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, оскільки позивачем не надано доказів погодження між сторонами іншого строку.

Представник позивача пред`явила вимогу про стягнення з відповідача-1 заборгованості за період поза межами строку позовної давності, оскільки з позовом до відповідача-1 вона звернулася 10 червня 2021 року. Послуги надані у червні 2018 року, відповідач-1 мала оплатити до 20 липня 2018 року включно, тому позовна давність повинна обчислюватися з липня 2018 року. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за надані послуги з теплопостачання та гарячого водовідведення з липня 2018 року, яка в межах позовної давності становить 143,88 грн, яка і підлягає до задоволення.

Крім того, відповідачем-2 та відповідачем-3 також подано заяви про застосування строків позовної давності. Як встановлено судом, представник позивача пред`явила позовні вимоги до них про стягнення заборгованості за період поза межами строку позовної давності. Так, власниками квартири по АДРЕСА_1 вони стали 05 листопада 2022 року. Позов до них пред`явлено 30 листопада 2021 року. За послуги надані у листопаді 2018 року, вони мали б оплатити до 20 грудня 2018 року включно, тому позовна давність повинна обчислюватися з грудня 2018 року. Таким чином з відповідача-2 та відповідача-3 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за надані послуги з теплопостачання та гарячого водовідведення з грудня 2018 року, яка в межах позовної давності становить 11702,09 грн, яка і підлягає до задоволення.

В силу належності квартири на праві спільної часткової власності кожен із співвласників має нести відповідальність відповідно до своєї частки у спільному майні, що відповідає положенням ст. 319 ЦК України.

Іншої домовленості між співвласниками щодо споживання наданих позивачем послуг не встановлено, договір про надання житлово-комунальних послуг відсутній, доказів визначення уповноваженого власника квартири не надано.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи, що позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір в розмірі 2270,00 грн., а стягнення судового збору, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому, оскільки, відносно відповідача-1 позов задоволено частково та стягнуто з неї 143,88 грн., що складає 0,34 % (143,88 грн. х 100:42309,52 грн.) від загальної суми пред`явлених позовних вимог, тому з Відповідача-1 слід стягнути 7,72 грн. (2270 грн. х 0,34% : 100 або 143,88 х 2270:42309,52) судового збору, а з відповідача-2 та відповідача-3, відносно яких позовні вимоги задоволені теж частково та стягнуто заборгованості з кожного по 5851,04 грн., то відповідно судового збору слід стягнути з кожного по 313,92 грн. (5851,04 х 2270:42309,52).

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 2, 15, 525, 526, 530, 611, 612, 625, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, керуючись статтями ст.ст. 4, 13, 81, 133, 141, 247, 258 - 259, 263 - 265, 273, 280 - 284, 287 - 289, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" на IBAN: НОМЕР_2 у КБ "Приватбанк", МФО 333391, код за ТОВ "Рівнетеплоенерго" заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання та гарячого водовідведення у сумі 143,88 грн. (сто сорок три гривні 88 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" на IBAN: НОМЕР_2 у КБ "Приватбанк", МФО 333391, код за , ТОВ "Рівнетеплоенерго" заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання та гарячого водовідведення у сумі 5851,04 грн. (п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят одну гривню 4 коп.).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" на IBAN: НОМЕР_2 у КБ "Приватбанк", МФО 333391, код за , ТОВ "Рівнетеплоенерго" заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання та гарячого водовідведення у сумі 5851,04 грн. (п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят одну гривню 4 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" на р/р НОМЕР_3 IBAN: НОМЕР_4 в філії Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк", МФО 333368, код за , ТОВ "Рівнетеплоенерго" 7,72 грн. (сім гривень 72 коп.), понесених позивачем судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" на р/р НОМЕР_3 IBAN: НОМЕР_4 в філії Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк", МФО 333368, код за , ТОВ "Рівнетеплоенерго" 313,92 грн. (триста тринадцять гривень 92 коп.) понесених позивачем судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" на р/р НОМЕР_3 IBAN: НОМЕР_4 в філії Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк", МФО 333368, код за , ТОВ "Рівнетеплоенерго" 313,92 грн. (триста тринадцять гривень 92 коп.) понесених позивачем судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Дубровицький районний суд Рівненської області в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго", вулиця Д. Галицького, 27, м.Рівне, .

Відповідач-1: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий 20 січня 1998 року Дубровицьким РВ УМВС України в Рівненській області.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , серія та номер паспорту невідомі.

Відповідач-2: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , серія та номер паспорту невідомі.

Суддя:підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду

Рівненської області Оборонова І.В.