Справа № 753/4194/21 Головуючий 1 інстанція- Гусак О.С.
Провадження № 22-ц/824/4551/2022 Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

07 липня 2022 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Ігнатченко Н.В., Мережко М.В.

за участю секретаря Малашевського О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційними скаргами представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Шмарова Євгена Юрійовича на ухвалу Дарницького районного суду м.Києва від 02 грудня 2021 року про призначення експертизиу справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння,-

в с т а н о в и в:

У провадженні Дарницького районного суду м.Києва перебуває вказана цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння. Предметом спору є квартира АДРЕСА_1 , яку позивачі просять витребувати на свою користь як законних власників. Вимоги обґрунтовують тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 29 серпня 1995 року, укладеного на Київській універсальній біржі, вони є власниками спірної квартири АДРЕСА_1 . Вони постійно проживають за межами України, а тому у грудні 2018 року їм стало відомо, що шляхом шахрайських дій невідомих осіб належна їм квартира начебто була відчужена ними ще у 1999 році у власність відповідачки ОСОБА_3 , яка зареєструвала право власності у 2018 році, та у свою чергу продала її за договором від 26 лютого 2021 року відповідачу ОСОБА_4 . Вказують, що вони не укладали і не підписували жодних договорів щодо відчуження квартири з відповідачкою ОСОБА_3 , як і не видавали довіреностей на вчинення таких дій. За фактом шахрайський дій невідомих осіб вони звернувся із відповідною заявою про злочин до поліції. Наразі слідчим відділом Дарницького УП ГУНП у м.Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0010949 від 18 грудня 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 02 грудня 2021 року задоволено клопотання представника відповідачки ОСОБА_3 адвоката Невдобенка М.А. та призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз та визначено питання, на які експерти мають дати відповідь, експертів попереджено про кримінальну відповідальність, оплату за проведення експертизи покладено на ОСОБА_3 . На час проведення

- 2 -

експертизи провадження по справі зупинено.

Не погоджуючись із ухвалою суду від 02 грудня 2021 року, представник позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвокат Шмаров Є.Ю. подав двіапеляційні скарги: одну безпосередньо до суду апеляційної інстанції, іншу ідентичного змісту з ідентичнимивимогами через суд першої інстанції, в яких просить ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процессуального та неправильне застосування норм матеріального права.

Скаргимотивовані порушенням оскаржуваною ухвалою прав позивачів та однієї з основних засад (принципів) цивільного судочинства - розумності строків розгляду справи. Суд не врахував, що поставлене на вирішення експерта питання, зокрема чи виконано рукописний текст у графі продавець у договорі купівлі-продажу від 18 листопада 1999 року ОСОБА_1 , за своєю суттю відповідає вирішеному експертом ОСОБА_5 питанню у рамках кримінального провадження та за яким вже зроблений висновок експерта. Належним чином засвідчена копія висновку судового експерта КНДЕКЦ № СЕ-19/111-21/40558-ПЧ від 21 вересня 2021 року долучена ним до матеріалів справи. Вважає, що суд порушив вимоги ч.1 ст.103 ЦПК України, оскільки, незважаючи на надання відповідного висновку експерта про те, що підпис у договорі не належить позивачу, та відсутності сумнівів або доводів інших учасників у його обгрунтованості, суд призначив експертизу. Вважає, що отриманий відповідно до вимог закону висновок експерта у кримінальній справі, є письмовим доказом у цивільній справі (висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18 грудня 2019 року у справі №522/1029/18), а можливість використання при розгляді іншої справи в якості одного з доказів виконаних у кримінальному провадженні висновків експерта підтверджено Верховним Судом (постанови від 17 жовтня 2019 року у справі № 678/364/15-ц; від 05 лютого 2020 року у справі № 461/3675/17 та від 10 березня 2020 року у справі № 9901/740/18). Судом грубо порушені нормиЦПК України, що регулюють порядок призначення експертизи, зокрема ч.3, ч.5 ст.103 та ч.1 ст.104 ЦПК України, оскільки призначення судом почеркознавчої експертизи з питань, які вже вирішені іншим експертом і до правильності висновків яких у суду немає жодних сумнівів, призведе до затягування розгляду справи.

Відповідачка ОСОБА_3 в особі представника адвоката Невдобенка М.А. подала відзив на апеляційну скаргу, де вказала, що суд першої інстанції прийняв законну і обгрунтовану ухвалу і правомірно задоволив її клопотання та направив справу для проведення експертизи, що безпосередньо пов`язане із предметом її вимог, а доводи апеляційної скарги представника позивачів адвоката Шмарова Є.Ю. є безпідставними і надуманими, не грунтуються на вимогах закону, не спростовують висновків суду.

Відповідач ОСОБА_4 правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

В суді апеляційної інстанції в режимі відеоконференції представник позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвокат Шмаров Є.Ю. подану апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримав, просив задоволити та скасувати оскаржувану ухвалу Дарницького районного суду м.Києва як незаконну.

Представник відповідачки ОСОБА_3 адвокат Невдобенко М.А. і відповідач ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції проти задоволення апеляційної скарги заперечували, посилаючись на законність і обгрунтованість судової ухвали та відсутність підстав для її скасування.Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

- 3 -

Встановлено, що в провадженні Дарницького районного суду м.Києва перебуває вказана цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про витребування майна із чужого володіння на підставі ст.388 ЦК України. Предметом спору є витребування квартири АДРЕСА_1 на користь позивачів із володіння останнього власника відповідача ОСОБА_4 . Позивачі стверджують, що квартира вибула із їх володіння не з їх волі, оскільки ОСОБА_1 не укладав і не підписував договору купівлі-продажу від 18 листопада 1999 року з відповідачкою ОСОБА_3 , а підпис вій імені ОСОБА_1 вчинений не ним.

Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 02 грудня 2021 року задоволено клопотання представника відповідачки ОСОБА_3 адвоката Невдобенка М.А. та призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлене питання: чи виконано рукописний текст а саме: підпис та прізвище, ім`я та по батькові у графі продавець у договорі купівлі-продажу від 18 листопада 1999 року, викладеному на нотаріальному бланку серії ААР № 257032 ОСОБА_1 ? Експертів попереджено про кримінальну відповідальність, оплату за проведення експертизи покладено на ОСОБА_3 , на час проведення експертизи провадження по справі зупинено.

Призначаючи по справі судову почеркознавчу експертизу, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки наявністю передбачених ст.103 ЦПК України підстав для призначення експертизи, врахувавши, що з`ясування обставин належності підпису у договорі купівлі-продажу спірної квартири позивачу ОСОБА_1 є предлметом спору та потребує спеціальних знань, а також врахував відсутність висновку експерта з цього питання.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Відповідно до ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно ч.4 ст.103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

При призначенні судової почеркознавчої експертизи та визначенні кола питань, на які експерти мають дати відповідь, судом обгрунтовано враховано як зміст позовних вимог, так і доводи позивача, який заперечує підписання ним договору.

Також, судом вірно враховано необхідність спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, та відутність відповідних висновків експертів із цих самих питань.

Доводи апеляційної скарги про неврахування судом того, що поставлене на вирішення експерта питання щодо виконання ОСОБА_1 рукописного тексту у графі продавець у договорі купівлі-продажу від 18 листопада 1999 року, за своєю суттю відповідає вирішеному експертом питанню у рамках кримінального провадження та за яким вже мається висновок експерта КНДЕКЦ № СЕ-19/111-21/40558-ПЧ від 21 вересня 2021 року про те, що підпис не належить позивачу, що у свою чергу свідчить про грубе порушення судом процесуального закону, оскільки призначення судом почеркознавчої експертизи з питань, які вже вирішені іншим експертом і до правильності висновків яких у суду немає жодних сумнівів, суперечить ч.ч.1,3 і 5 ст.103 та ч.1 ст.104 ЦПК України, необгрунтовані з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на

- 4 -

замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності (ч.1 ст.103 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок(ч.5 ст.106 ЦПК України).

Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду (ч.6 ст.106 ЦПК України).

За заявою учасника справи про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, такий висновок судом до розгляду не приймається, якщо суд визнає наявність таких підстав (ч.7 ст.106 ЦПК України).

За змістом наведених норм під висновком експерта у цивільній справі розуміється доказ, який має наступні ознаки: по-перше висновок експерта має бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду, по-друге, такий висновок має бути проведений у зв`язку із розглядом цивільної справи і стосуватися предмету доказування, по-третє, якщо висновок складений на замовлення учасника, то має бути зазначено, що його підготовлено для подання до суду.

З матеріалів справи вбачається, що висновок експерта КНДЕКЦ № СЕ-19/111-21/40558-ПЧ від 21 вересня 2021 року виконаний у рамках кримінального провадження на підставі постанови слідчого.

Отже, поданий представником позивачів висновок не є висновком експерта у розумінні ст.106 ЦПК України, оскільки не складений на замовлення позивачів, та не містить відомостей, що його підготовлено для подання до суду у зв`язку із розглядом даної справи, або що його складено за ухвалою суду в цій справі, а відтак його наявність не перешкоджає призначенню судом експертизи.

Доводи апеляційної скарги про те, що висновок експерта КНДЕКЦ № СЕ-19/111-21/40558-ПЧ від 21 вересня 2021 року є письмовим доказом не спростовують висновків суду про наявність підстав для призначення експертизи.

Відхиляючи даний довід, апеляційний суд звертає увагу, що представник позивачів помилково ототожнює такі види доказів як письмовий доказ і висновок експерта.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Отже, письмові докази і висновки експертів за своїм змістом і процедурою отримання є різними засобами доказування, а відтак наявність будь-якого письмового доказу ніяким чином не перешкоджає і не перешкоджає призначенню судової експертизи з метою повного та всебічного з`ясування обставин справи.

При цьому згідно ч.2 ст.89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Посилання у скарзі на правові позиції Верховного Суду не є релевантними. Зокрема у постанові Верховного Суду від 10 липня 2019 року у справі № 686/23256/16-ц вказано, що

- 5 -

висновок експерта, отриманий у межах кримінального провадження не може вважатися висновком експерта у цивільній справі, а є письмовим доказом, що підтверджує вище викладені висновки апеляційного суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18 зазначено, що у висновку будівельно-технічного експертного дослідження не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду, а тому суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (п.п.67-70).

Доводи апеляційної скарги про те, що можливість використання при розгляді іншої справи в якості одного з доказів виконаних у кримінальному провадженні висновків експерта підтверджено Верховним Судом (постанови від 17 жовтня 2019 року у справі № 678/364/15-ц; від 05 лютого 2020 року у справі № 461/3675/17 та від 10 березня 2020 року у справі № 9901/740/18) колегія суддів відхиляє як необгрунтовані. Такі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність підстав для призначення судової експертизи.

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що фактично представник позивачів намагається спонукати суд щодо оцінки поданого ним докаказу у вигляді висновку експерта КНДЕКЦ № СЕ-19/111-21/40558-ПЧ від 21 вересня 2021 року, виготовленого у рамках кримінального провадження, як належного та допустимого. Щодо оцінки такого доказу як наданий позивачем висновок експерта з матеріалів кримінального провадження, то його оцінка буде здійснена судом за наслідками розгляду справи і ухвалення рішення, а на даний час давати оцінку будь-яким доказам, в тому числі щодо їх належності, допустимості та достатності передчасно і буде порушенням положень процесуального закону.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги про порушення оскаржуваною ухвалою однієї з основних засад (принципів) цивільного судочинства - розумності строків розгляду справи, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити таке.

Окрім необхідності дотримання принципу розумності строків розгляду справи, процесуальний закон покладає на суд обов`язок всебічного та повного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недотримання якого є підставою для скасування або зміни судових рішень у апеляційному чи касаційному порядку (п.1 ч.1 ст.376, п.3 ч.3 ст.411 ЦПК України).

Тобто, під час розгляду справи суд має дотриматися розумної рівноваги між необхідністю дослідження (отримання) доказів з метою повного з`ясування обставин справи, та розумністю строків її розгляду, про що прямо зазначено у ст.11 ЦПК України, яка визначає пропорційність у цивільному судочинстві.

Оцінюючи обставини справи у їх сукупності, в тому числі особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, апеляційний суд вважає, що у зв`язку із призначенням експертизи принцип розумності строків розгляду справи судом не порушено.

Даючи оцінку доводам учасників, викладеним у апеляційних скаргах і відзивах, з огляду на низку тверджень сторін, що не стали предметом аналізу в даній постанові, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи

- 6 -

виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Колегія суддів враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування єдостатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.259, 374, 375, 381 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Шмарова Євгена Юрійовича залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 02 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно п.2 ч.1 ст.389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: