гСправа № 358/1189/21 Провадження № 2/358/267/22
08 липня 2022 року м. Богуслав
Богуславський районний суд Київської області в складі :
головуючого судді Тітова М.Б.,
секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 та зняти їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 18 лютого 2008 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17783637, виданим 18 лютого 2008 року Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації, витягом з Державного реєстру правочинів № 5457615 від 18.02.2008 року.
В даному будинку зареєстровані відповідачі, які без поважних причин за місцем реєстрації не проживають більше двох років, участі в утриманні житла та оплаті комунальних послуг не приймають, тому це є перешкодою для реалізації ним (позивачем) права користування і розпорядження своїм майном.
Посилаючись на положення ст.ст. 15, 386, 391, 405 ЦК України позивач просить задовольнити його вимоги.
Представник позивача ОСОБА_4 подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує і не заперечує проти постановлення заочного рішення.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з`явилися і не повідомили суд про причини своєї неявки, хоч належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи із наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Позивач ОСОБА_1 являється власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку, зареєстрованого 18 лютого 2008 року в реєстрі за № 485 приватним нотаріусом Богуславського районного нотаріального округу Білик М.В. та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17783637, виданого 18 лютого 2008 року Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації, копією витягу з Державного реєстру правочинів № 5457615 від 18.02.2008 року, рішенням Побережківської сільської ради від 10 грудня 2015 року про пеіменування вулиць: вул. Леніна на вул. Ярослава Мудрого (а.с. 7-11).
Відповідачка ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області за № 9703 від 23.10.2021 року (а.с. 25).
Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в будинку позивача за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області за № 9703 від 23.10.2021 року (а.с. 24).
Актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 30 червня 2022 року, складеним комісією за участю депутата Медвинської сільської ради Білоцерківського району Київської області підтверджується, що згідно даних будинкової книги, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають в будинку позивача більше одного року.
Вирішуючи даний спір між сторонами суд керується наступними положеннями чинного законодавства України.
Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.
Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною першою ст. 383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Вимогами ст. 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Як зазначено в ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст.ст. 71, 163 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача чи членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення в будинку, що належить громадянину на праві приватної власності, протягом шести місяців.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Відповідач ОСОБА_2 не проживає в будинку позивача більше року, що підтверджено дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.
Оскільки ОСОБА_2 не проживає по місцю реєстрації в будинку позивача більше шести місяців, то є законні підстави для визнання його таким, що втратив право на користування цим житлом.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився та не довів, що він з поважних причин відсутній у спірному приміщенні, чи йому чинить позивач перешкоди у користуванні житлом, чи була неправомірна поведінка позивача. Таких фактів в судовому засіданні не встановлено.
В даному випадку рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житлом, буде підставою для зняття відповідача ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання, оскільки відповідно до положень ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, в тому числі, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
Таким чином, в частині вимог позивача про визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право на користування належним йому будинком, провадження необхідно закрити за відсутністю предмета спору, оскільки відповідачка не зареєстрована в будинку позивача, а зареєстрована в іншому місці.
З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 11, 246, 255, 263, 264, 265, 280, 282, 289 ЦПК України, ст. ст. 15, 383, 391, 405 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 , зі зняттям з реєстраційного обліку.
Судове рішення є підставою для зняття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з реєстрації місця проживання, відповідно до положень ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».
Провадження в частині позовних вимог щодо визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 , зі зняттям з реєстраційного обліку закрити в зв`язку з відсутністю предмета спору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем до Київського апеляційного суду в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий: суддя М. Б. Тітов