ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2799/20 Номер провадження 22-ц/814/832/22Головуючий у 1-й інстанції Шелудяков Л. В. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Обідіної О. І., Прядкіної О. В.

за участю секретаря: Ракович Д. Г., Владімірова Р. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 05 жовтня 2021 року у складі судді Шелудякова Л. В. за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , журналіста інтернет-видання «Полтавщина» Яна Пругла про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

В жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Зазначав, що відповідачі 04 вересня 2020 року на веб-сайті інтернет-видання «Полтавщина» у статті під назвою: «Карлівський підприємець ОСОБА_3 балотуватиметься на виборах від «Слуги народу» - нардеп-мажоритарник в шоці» розмістили недостовірну інформацію, чим завдали йому моральну шкоду, яка полягає у приниженні його честі, гідності, ділової репутації, а також у душевних стражданнях.

Уточнивши позовні вимоги, просив визнати недостовірною та такою, що не відповідає дійсності інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_1 інтернет-виданням «Полтавщина», ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на веб-сайті інтернет-видання « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) у статті під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 балотуватиметься на виборах від «Слуги народу» - нардеп-мажоритарник в шоці», а саме те, що ОСОБА_1 має діагноз «маніакальна шизофренія», «в 2017 році вбив людину. І до кого не звернусь 0» та зобов`язати ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та інтернет-видання «Полтавщина» спростувати вказану недостовірну інформацію у спосіб, яким вона була поширена та стягнути солідарно з відповідачів 80 000 грн. моральної шкоди (т.1, а.с.217-222).

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 05 жовтня 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , журналіста інтернет-видання «Полтавщина» Яна Пругла про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано недоведеністю позовних вимог.

Додатковим рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 20 жовтня 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 20 000 грн.

Рішення оскаржив ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що поширена щодо нього інформація є недостовірною, містить образливі вирази, які були висловлені в зневажливій та принизливій формі, тому така інформація принижує його честь, гідність, ділову репутацію та завдає йому моральної шкоди, оскільки його зображено як особу, яка порушує закон та моральні принципи.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на веб-сайті інтернет-видання «Полтавщина» за посиланням https://poltava.to/news/57212/ у статті, автором якої є ОСОБА_7 , під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 балотуватиметься на виборах від «Слуги народу» - нардеп-мажоритарник в шоці» розміщена інформація наступного змісту: ОСОБА_8 у внутрішньому партійному чаті приєднався до обговорення «партійного …» з приводу продажу партійних квитків на місцевих виборах. За його словами, йому на округ «засунули персонажа з діагнозом «маніакальна шизофренія». «- Мені засунули персонажа з діагнозом «маніакальна шизофренія», який в 2017 році вбив людину. «І до кого не звернусь 0».

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначав, що відбулось поширення недостовірної інформації в мережі Інтернет широкому колу осіб, яка стосується позивача, оскільки вживається його прізвище, ім`я та по батькові, займана виборна посада. Між тим він не перебуває на обліку у психіатра з бідь-яких психічних захворювань та не притягувався до кримінальної відповідальності та не має судимостей.

Районний суд, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, своє рішення мотивував відсутністю сукупності усіх чотирьох обставин, які є юридичним складом правопорушення відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи».

Однак, колегія суддів не може погодитися з вказаним висновком.

Відповідно до статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Конституція України визначає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю та що кожен має право на повагу до його гідності (статті 3, 28).

Згідно зі статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Частиною першою статті 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.

Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно зі статтею 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. Під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків.

Такий правовий висновок зроблений у постанові Верховного Суду від 30 березня 2020 року у справі № 523/9870/18-ц (провадження № 61-20095св19).

Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації має право пред`явити, зокрема, фізична особа в разі поширення про неї недостовірної інформації, що порушує її особисті немайнові права.

Відповідно до ч.5 п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи №1 від 27.02.2009 року, недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Пунктом 19 Постанови визначено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод передбачено право кожного на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Водночас, повага до принципу свободи слова та гарантій здійснення журналістської діяльності, а також, розширені межі допустимої критики щодо політичного діяча не можуть знівелювати захист особистої честі до надмірної межі.

Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (частина перша статті 277 ЦК України).

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК України предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які як вираження суб`єктивної думки і поглядів відповідача не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) при тлумаченні положень статті 10 Конвенції (зокрема, пункт 46 рішення ЄСПЛ від 08 липня 1986 року у справі «Лінгенс проти Австрії»).

Згідно з частинами четвертою, сьомою статті 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» та ст. 200 ЦК України, інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Згідно ст. 29 Закону України «Про інформацію» суспільство має право на отримання необхідної інформації.

При вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації суд повинен забезпечити баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань з одного боку та судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» згідно з положеннями статті 277 ЦК України обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Частиною другою статті 302 ЦК України передбачено обов`язок особи, яка поширює інформацію, переконатися в її достовірності.

Аналіз чинного законодавства дає підстави стверджувати про існування презумпції неправдивості відомостей, які завдають шкоди честі, гідності та діловій репутації, а тому обов`язок доведення правдивості такої інформації покладається на особу, яка таку інформацію поширила.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується сторонами, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на веб-сайті інтернет-видання «Полтавщина» за посиланням https://poltava.to/news/57212/ у статті, автором якої є ОСОБА_7 , під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 балотуватиметься на виборах від «Слуги народу» - нардеп-мажоритарник в шоці» розміщена інформація наступного змісту: ОСОБА_8 у внутрішньому партійному чаті приєднався до обговорення «партійного …» з приводу продажу партійних квитків на місцевих виборах. За його словами, йому на округ «засунули персонажа з діагнозом «маніакальна шизофренія». «- Мені засунули персонажа з діагнозом «маніакальна шизофренія», який в 2017 році вбив людину. «І до кого не звернусь 0».

Предметом спору в даний правовідносинах є вислів ОСОБА_2 в статті «Карлівський підприємець ОСОБА_3 балотуватиметься на виборах від «Слуги народу» - нардеп-мажоритаршик в шоці», опублікований в якості його прямої мови - «-Мені засунули персонажа з діагнозом «маніакальна шизофренія», який в 2017 році вбив людину. «І до кого не звернусь 0». Далі автор статті ОСОБА_7 зазначає, що до цього повідомлення ОСОБА_9 додав довідку на ОСОБА_10 , депутата Полтавської обласної ради від «Аграрної партії України.

Таким чином, зазначений вислів відноситься до фактичного твердження і не є за своїм змістом оціночним судженням.

Суд першої інстанції вірно встановив факт поширення зазначеної інформації в указаний спосіб.

Автором статті є журналіст інтернет-видання «Полтавщина» Ян Пругло, який згідно до відкритих інтернет джерел є його головним редактором.

За змістом 26 ЗУ «Про друковані засоби масової інформації» журналіст, здійснюючи свою діяльність на засадах професійної самостійності, використовує права та виконує обов`язки, передбачені Законом України "Про інформацію", зокрема зобов`язаний подавати для публікації об`єктивну і достовірну інформацію.

Виходячи з презумпції неправдивості відомостей, які завдають шкоди честі, гідності та діловій репутації позивача, відповідачі по справі - ОСОБА_11 як автор статті та ОСОБА_2 , який безпосередньо висловився про ОСОБА_12 як персонажа «з діагнозом «маніакальна шизофренія, який вбив в 2017 р. людину» - повинні були довести правдивість вказаної інформації.

Між тим, останніми достовірність інформації стосовно вказаного захворювання позивача суду першої інстанції доведено не було, так само не було доведено факту вбивства ним людини. Навпаки, в кримінальному провадженні №0000596 ОСОБА_1 був визнаний потерпілим внаслідок скоєного щодо нього та його сім`ї злочинного нападу.

Не містять вказівки на таку хворобу і витребувані за ініціативою відповідача довідки з Полтавської консультативної психоневрологічної поліклініки.

Крім того, колегія суддів не може погодитись з висновками суду про те, що опублікована на офіційній сторонці інтернет-видання «Полтавщина» вищевказана стаття не містить інформації про особу, яка створила, поширила такий текстовий файл та вичерпної інформації ПІП, які б давали підстави встановити особу, про яку йде мова у текстовому файлі.

Вказаний висновок ґрунтується на невірній оцінки зібраних по справі доказах.

Так, із назви самої статті «Карлівський підприємець ОСОБА_3 балотуватиметься на виборах від «Слуги народу» - нардеп-мажоритарник в шоці» вже зрозуміло про яку особу висловився народний депутат ОСОБА_2 , оскільки мається вказівка на прізвище « ОСОБА_3 », його депутатський статус, партійну належність та місце роботи, що в даному випадку є достатніми ідентифікуючими даними для того, щоб читачі статті зрозуміли про кого конкретно йде мова. Тим більше, що далі по тексту статті автор зазначає «До цього повідомлення ОСОБА_9 додав довідку на ОСОБА_10 , депутата Полтавської облради від «Аграрної партії».

Посилання в тексті судового рішення на те, що зазначена публікація інтернет-видання «Полтавщина» отримана від IA «INews» є не зовсім коректним, оскільки вказана стаття є самостійним публікаційним продуктом із власною назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 » - нардеп-мажоритаршик в шоці», вона має автора ОСОБА_13 та відрізняється за своїм змістом від публікації в зазначеному інтернет-виданні та не є в розумінні ст. 42 ЗУ «Про друковані засоби масової інформації» дослівним відтворенням матеріалів, опублікованих іншим друкованим засобом масової інформації з посиланням на нього.

Так, за своєю структурою вказана стаття складається із заголовку, текстової інформації та фото. Після повідомлення про те, що нардеп ОСОБА_9 долучився до обговорення «політичного бл…дства» у чаті депутатів, яких обрали по одномандатних округах … автор статті зазначає «Про це пише IA «INews».

Потім, автор у формі прямої мови повідомляє, що нардеп ОСОБА_9 конкретизував і свою претензію:

- - Мені засунули персонажа з діагнозом «маніакальна шизофренія», який в 2017 році вбив людину. «І до кого не звернусь 0».

Враховуючи, що відповідачі не довели правдивість вказаної негативної інформації, остання є недостовірною та такою, що порушує честь, гідність та ділову репутацію позивача.

В своєму позові позивач зазначав, що станом на час поширення інформації він був депутатом Полтавської обласної ради, приймав участь у виборній компанії на виборах 2020 р. від партії «Слуга народу», у зв`язку з чим розцінює вказану публікацію та застосовані в ній вислови з метою його приниження та створення спотвореного морально-етичного портрету в очах громадськості, що завдало йому значних моральних страждань, які він оцінив в 80000 грн.

Вирішуючи питання відшкодування моральної шкоди, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 280 ЦК України, оскільки право на компенсацію моральної шкоди це можливість людини, котрій заподіяно таку шкоду внаслідок порушення її загально соціальних (природних) прав чи свобод, вимагати від порушника його обов`язку вчинити певні дії, спрямовані на усунення або ж послаблення в неї негативних психічних станів та процесів, викликаних (внаслідок цього порушення) приниженням оцінки її гідності; а також її можливості звернутися, в разі потреби, до компетентних національних чи міжнародних органів по примусове забезпечення виконання зазначеного обов`язку.

Враховуючи ступінь моральних страждань від отриманого внаслідок публікації приниження, що призвело до порушення честі, гідності та ділової репутації позивача ОСОБА_1 , з урахуванням принципів справедливості, розумності та співмірності, колегія суддів вважає за необхідне визначити його в розмірі 5000 грн.

Оскільки, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, призвело до ухвалення у справі помилкового рішення , останнє підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про часткове задоволення позову з вищевказаних підстав (п.3, п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України).

Одночасно, із скасуванням судового рішення, втрачає свою чинність і додаткове рішення Полтавського районного суду від 20.10.2021 р. про відшкодування на корись відповідача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу розмірі 20000 грн.

Керуючись статтями 367, 374 п. 3, 4, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 05 жовтня 2021 року скасувати та постановити по справі нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати недостовірною, поширену ІНФОРМАЦІЯ_1 на веб-сайті інтернет-видання « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у статті під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 балотуватиметься на виборах від «Слуги народу» - нардеп-мажоритарник в шоці» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 , автором якої є ОСОБА_7 , у фразі «А нардеп ОСОБА_9 конкретизував і свою претензію: «Мені засунули персонажа з діагнозом «маніакальна шизофренія», який в 2017 році вбив людину».

Зобов`язати автора статті ОСОБА_13 та ОСОБА_2 спростувати вказану недостовірну інформацію шляхом опублікування спростування поширеної недостовірної інформації у спосіб її поширення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді О. І. Обідіна

О. В. Прядкіна