Постанова

Іменем України

30 червня 2022 року

м. Київ

справа № 367/9736/19

провадження № 61-14122св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія-Лізинг», товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія Сервіс», Національне агентство з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, держава Україна в особі Державної казначейської служби України, Міністерство юстиції України,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 17 червня 2021 року в складі колегії суддів: Сержанюка А. С., Гаращенка Д. Р., Мостової Г. І.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-Лізинг» (далі - ТОВ «Мрія-Лізинг»), товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Сервіс» (далі - ТОВ «Мрія Сервіс», Національного агентства з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі - Національне агентство), держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Міністерства юстиції України, про стягнення завданої майнової шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що він є власником техніки сільськогосподарського призначення, яку придбав на підставі договорів купівлі-продажу від 03 та 18 листопада 2016 року, зокрема: 3 причіпні комбіновані дисколапові борони Gregoire Besson DXVRHD 666-56, 4 жниварки кукурудзяні John Deere 612 С, 3 жниварки навісні для збирання кукурудзи на зерно мap. Class Conspeed, 8-70FC, H30, жатку CLAASS750, 3 розкидача мінеральних добрив ZA- М 1501 ОМ 18-24 m, візок для жатки ClaasS750, 2 глибокорозпушувача Quivogne, 4 причіпні оприскувача John Deere732, 4 навісні чотирьохрядні гребнеутворювача фреза Grimme (далі - спірне майно).

12 вересня 2017 року детектив Національного антикорупційного бюро України Легін А. В. у межах кримінального провадження № 0000464 від 09 жовтня 2014 року провів обшук, у ході якого вилучив в тому числі і спірне майно та того ж дня передав його на відповідальне зберігання ТОВ «Мрія-Лізинг».

Вказані слідчі дії проведені незаконно, оскільки він не мав ніякого відношення до кримінального провадження, у межах якого проводилися обшук та арешт.

У червні 2018 року Солом`янський районний суд міста Києва ухвалив судове рішення про передачу вищевказаної арештованої сільськогосподарської техніки в управління Національного агентства.

19 листопада 2018 року Національним агентством техніка, серед якої перебувало і майно позивача, була передана в управління ТОВ «Мрія Сервіс» за договором управління майном.

Після скасування ухвалами слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 та 27 травня 2019 року накладеного на його майно арешту ТОВ «Мрія Сервіс» передало його представнику спірну техніку за актами приймання-передачі майна. Під час отримання техніки виявилося, що вона перебувала в експлуатації та зазнала значного зносу і пошкодження, що підтверджується висновками експерта.

Внаслідок вказаних незаконних дій з боку відповідачів, у зв`язку з неналежним зберіганням арештованого майна, йому було завдано майнову шкоду у розмірі 2 383 495,95 грн.

За таких обставин позивач просив суд стягнути солідарно з ТОВ «Мрія-Лізинг», яке перейменовано на ТОВ «Спецтранс-Лізинг», ТОВ «Мрія Сервіс», Національного агентства, держави України в особі Державної казначейської служби України та Міністерства юстиції України 2 383 495,95 грн в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої незаконними діями Національного агентства.

Короткий зміст ухвалених у справі судових рішень

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 07 жовтня 2020 року в складі судді Карабази Н. Ф. позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Мрія-Лізинг», ТОВ «Мрія Сервіс», Національного агентства з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 2 383 495,95 грн.

У решті позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ТОВ «Мрія Сервіс» як управитель належного позивачу майна не забезпечило збереження та збільшення вартості спірного майна, якому було завдано істотної шкоди, а Національне агентство не забезпечило належний контроль за виконанням ТОВ «Мрія Сервіс» функцій управителя. Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення із відповідачів на користь позивача вказаної майнової шкоди, завданої незаконними діями Національного агентства у зв`язку з неналежним зберіганням належного позивачу арештованого майна.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 червня 2021 року за апеляційними скаргами Національного агентства з питань виявлення, розшуку та управління активами, ТОВ «Мрія Сервіс», ТОВ «Спецтранс-Лізинг» скасовано рішення Ірпінського міського суду Київської області від 07 жовтня 2020 року та ухвалено нове рішення про відмову у позові ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що позивач не довів як сам факт наявності шкоди, її спричинення діями чи бездіяльністю відповідачів, так і її розмір.

На вимогу ОСОБА_1 ТОВ «Мрія Сервіс» повернуло спірну сільськогосподарську техніку безпосередньо представнику власника, а не Національному агентству, що суперечить умовам укладеного між останнім та ТОВ «Мрія Сервіс» договору та вимогам законодавства.

Під час оцінки доводів позивача щодо доведеності факту завдання йому шкоди у зв`язку із неналежним управлінням відповідачами належною йому сільськогосподарською технікою суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що надані експертам для дослідження акти про технічний стан цієї техніки складені та підписані заінтересованими особами, а саме позивачем та членами комісії, які є адвокатами позивача. Для обстеження технічного стану належної позивачу техніки не були залучені представники відповідачів, які також є зацікавленими в результатах огляду.

Разом із тим суд апеляційної інстанції вказав про відсутність у матеріалах справи доказів того, що відбувалося із спірним майном з моменту його передачі позивачу за актом приймання-передачі до договору купівлі-продажу від 03 та 18 листопада 2016 року до моменту його вилучення детективом НАБУ з подальшою передачею представнику ТОВ «Мрія Лізинг» 12 вересня 2017 року (протягом майже одного року), зокрема, чи експлуатувалася ця техніка, чи перебувала на зберіганні на майданчику, чи була вона в робочому стані, чи ні.

Крім того, суд апеляційної інстанції звернув увагу на те, що відмова в частині позовних вимог, заявлених до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України та Міністерства юстиції України, не оскаржена позивачем, а тому вказав про неналежний суб`єктний склад учасників справи.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У серпні 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на судове рішення апеляційної інстанції, у якій просив його скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду: від 25 лютого 2019 року у справі № 466/4051/15-ц, від 03 вересня 2019 року у справі № 916/1423/17, від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17.

Касаційна скарга мотивована тим, що при вирішенні цієї справи суд апеляційної інстанції не зазначав про доведення Національним агентством вини у завданні шкоди, а посилався на відсутність доказів незаконності дій чи бездіяльності Національного агентства, які мали б бути надані позивачем. Натомість, у виниклих правовідносинах Національне агентство має доводити відсутність своєї вини у завданні шкоди позивачу, а останній - лише наявність такої шкоди та її розмір. Національне агентство не вжило усіх передбачених законом заходів щодо зміни управителя належних позивачу активів.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 28 вересня 2021 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_1 є власником техніки сільськогосподарського призначення, яку придбав на підставі договорів купівлі-продажу від 03 та 18 листопада 2016 року, зокрема: 3 причіпні комбіновані дисколапові борони Gregoire Besson DXVRHD 666-56, 4 жниварки кукурудзяні John Deere 612 С, 3 жниварки навісні для збирання кукурудзи на зерно мap. Class Conspeed, 8-70FC, H30, жатку CLAASS750, 3 розкидача мінеральних добрив ZA- М 1501 ОМ 18-24 m, візок для жатки ClaasS750, 2 глибокорозпушувача Quivogne, 4 причіпні оприскувача John Deere732, 4 навісні чотирьохрядні гребнеутворювача фреза Grimme.

В пункті 6.2. зазначених правочинів указано, що підписуючи цей договір, сторони розуміють, що товар вже був у використанні та гарантія на нього не поширюється.

Ухвалами Солом`янського районного суду міста Києва від 20 жовтня та 20 грудня 2016 року у кримінальному провадженні №0000464 (справа № 760/18864/16-к) накладено арешт на сільськогосподарську техніку, в тому числі і на 17 одиниць належної позивачу техніки.

12 вересня 2017 року детектив Національного антикорупційного бюро України Легін А. В. наклав арешт та передав ТОВ «Мрія Лізинг» на відповідальне зберігання належну позивачу сільськогосподарську техніку у кількості 17 одиниць.

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 27 червня 2018 року спірне майно передано Національному агентству.

19 листопада 2018 року між Національним агентством та ТОВ «Мрія Сервіс» було укладено договір управління майном (активами), відповідно до пункту 1.1. якого в порядку та на умовах визначених цим договором, установник управління передає управителеві на строк визначений у пункті 1.2 розділу 1 цього договору рухоме майно в управління, а управитель приймає в управління об`єкти рухомого майна та зобов`язується за плату здійснювати від свого імені управління активами.

Відповідно до пункту 1.2 вказаного договору, строк управління активами: з дня укладення цього договору до дня надходження у письмовій формі повідомлення від установника управління про припинення цього договору у разі скасування арешту прийнятих в управління активів або їх конфіскації, спеціальної конфіскації, іншого судового рішення про їх стягнення в дохід держави; або до іншого строку у разі настання випадків визначених у розділі 6 цього договору або до 18 листопада 2019 року.

23 листопада 2018 року між Національним агентством та прокурором у кримінальному провадженні було укладено два акта приймання-передачі об`єктів рухомого майна, відповідно до яких прокурор передав, а Національне агентство прийняло сільськогосподарську техніку та комплектуючі до неї, до якої у тому числі увійшло і майно, яке належить позивачу.

Відповідно до цих актів приймання-передачі об`єктів рухомого майна в момент приймання-передачі об`єктів сторонами їх візуальний огляд не проводився, не перевірявся їх технічний стан та наявність прихованих дефектів.

26 листопада 2018 року між ПАТ Страхова компанія «Кремінь» та ТОВ «Мрія Сервіс» укладено договір добровільного страхування майна № 1-18 та договір добровільного страхування перед третіми особами № 1-18.

Згідно із довідкою № 34/к ПАТ Страхова компанія «Кремінь» від 23 липня 2020 року ТОВ «Мрія Сервіс» не зверталось із заявами про виплату страхового відшкодування за вказаними договорами.

07 грудня 2018 року Національне агентство повідомило ТОВ «Мрія Сервіс» про відмову від договору з підстав невиконання зобов`язань управителем, передбачених підпунктом «б» пункту 6.4. договору, а саме порушення умови договору, передбаченої пунктом 4.4.4. ( а.с. 203-204, т. 3).

Відповідно до платіжних доручень: № 7014 від 11 січня 2019 року, № 8774 від 15 січня 2019, № 32002 від 15 лютого 2019 року, № 958 від 14 березня 2019 року, № 7741 від 12 квітня 2019 року, 16 травня 2019 року, ТОВ «Мрія Сервіс» перерахувало доходи установнику управління за листопад, грудень 2018 року, січень, лютий, березень, квітень 2019 рок в розмірі по 100 000 грн за кожний вказаний місяць.

11 лютого 2019 року Національне агентство направило на адресу ТОВ «Мрія Сервіс» вимогу про невідкладне повернення активів ( а.с. 198 т. 3 ).

Ухвалами слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 травня 2019 року та 27 травня 2019 року скасовано накладений ухвалами Солом`янського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2016 року та від 20 грудня 2016 року арешт на вищевказане майно, в тому числі і на спірне майно позивача (а.с. 161-168, т. 1).

28 та 29 травня 2019 року представниками ТОВ «Мрія Сервіс» складено акти комісійного обстеження спірної техніки, якими було встановлено, що техніка знаходиться у робочому стані (а.с. 145-160, т. 4).

З 30 травня по 03 червня 2019 року складено акти приймання-передачі майна, про те, що відповідно до ухвали слідчих суддів Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 травня 2019 року та 27 травня 2019 року (справи №№ 607/9753/19, 607/9986/19) представник ТОВ «Мрія Сервіс» передав, а представник власника - адвокат Мозіль С. І. отримав спірну сільськогосподарську техніку (а.с. 195-196 т. 1, а.с. 183-184 т. 3, а.с. 197-198 т. 1, а.с. 185-186 т. 3, а.с. 199 т. 1, а.с. 187 т. 3, а.с. 200-201 т. 1, а.с. 188-189 т. 3, а.с. 202 т. 1 , а.с. 192 т. 2, а.с. 203-204 т. 1, а.с. 190-191 т. 3, а.с. 205 т. 1, а.с. 192, 193-194 т. 3, а.с. 206-207 т. 1, а.с. 199 т. 3).

23 липня 2019 року представниками позивача складено акти обстеження технічного стану сільськогосподарської техніки, на яку було накладено арешт та яка була передана позивачу від ТОВ «Мрія Сервіс» у період 30 травня - 03 червня 2019 року, відповідно до яких зазначена техніка не придатна до використання, але підлягає відновленню (а.с. 77-93, т. 4).

Відповідно до наданих позивачем висновків експертів: №1209-1252 від 12 вересня 2019 року, №1774-1777 від 10 жовтня 2019 року, № 1649/1770-1773 від 02 грудня 2019 року за результатами товарознавчих експертиз спірна сільськогосподарська техніка розкомплектована, не придатна до використання та підлягає відновленню.

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Статтею 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, згідно з частиною другої цієї статті є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За загальними положеннями, передбаченими статтею 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України.

Щодо вимог про стягнення шкоди, спричиненої діями (бездіяльністю) Національного агентства

Дії (бездіяльність) Національного агентства, внаслідок яких (якої) було завдано шкоди, є основним предметом доказування та, відповідно встановлення у цій справі, оскільки відсутність такого елемента делікту свідчить про відсутність інших складових цієї правової конструкції та відсутність самого заподіяння шкоди як юридичного факту, внаслідок якого виникають цивільні права та обов`язки (статті 11 ЦК України).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 вказував, що Національне агентство не забезпечило належний контроль за виконанням ТОВ «Мрія Сервіс» функцій управителя належним позивачу майном, внаслідок чого останнє не забезпечило збереження та збільшення вартості спірного майна, якому було завдано істотної шкоди.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» (далі - Закон) Національне агентство є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виявлення та розшуку активів, на які може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, та/або з управління активами, на які накладено арешт або які конфісковано у кримінальному провадженні.

Серед функцій Національного агентства, передбачених статтею 9 Закону, є організація здійснення заходів, пов`язаних з проведенням оцінки, веденням обліку та управлінням активами.

Згідно із пунктом 4 частини першої статті 10 Закону Національне агентство з метою виконання своїх функцій укладає цивільно-правові угоди з юридичними та фізичними особами з питань, пов`язаних з проведенням оцінки та управлінням активами.

У справі, що переглядається встановлено, що на підставі ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 27 червня 2018 року належна позивачу сільськогосподарська техніка передана Національному агентству, яке за договором управління майном (активами) від 19 листопада 2018 року передало вказане спірне майно ТОВ «Мрія Сервіс» в управління, а останнє зобов`язалося за плату здійснювати від свого імені управління зазначеними активами.

Положеннями статті 21 Закону передбачено, що управління рухомим та нерухомим майном, цінними паперами, майновими та іншими правами здійснюється Національним агентством шляхом реалізації відповідних активів або передачі їх в управління. Управління активами здійснюється на підставі договору, укладеного відповідно до глави 70 Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Управління активами, зазначеними у частині першій цієї статті, здійснюється на умовах ефективності, а також збереження та збільшення їх вартості.

На виконання покладених на нього Законом функцій та у зв'язку із невиконання управителем умов договору від 19 листопада 2018 року Національне агентство звернулось до ТОВ «Мрія Сервіс» з повідомленням про відмову від договору та вимагало невідкладно вжити заходів, направлених на негайне повернення активів установнику управління.

Натомість, у порушення вимог договору та Закону управитель ТОВ «Мрія Сервіс» повернуло спірне майно не Національному агентству як установнику управління, а безпосередньо представнику власника сільськогосподарської техніки - адвокату Мозіль С. І., пославшись на неможливість повернення цього майна уставнику управління у передбачений договором від 19 листопада 2018 року спосіб, у зв'язку із скасуванням ухвал суду, якими накладено арешт на це майно, та вимогою власника про повернення сільськогосподарської техніки саме його представнику.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У справі, що переглядається установлено, що Національне агентство, діючи у межах своїх повноважень, передбачених статтями 9, 21 Закону, вживало заходів щодо ефективного управління належною позивачу сільськогосподарською технікою та забезпечило належний контроль за виконанням ТОВ «Мрія Сервіс» функцій управителя цим майном.

Так, 07 грудня 2018 року (через незначний проміжок часу після укладення договору управління майном (активами) від 19 листопада 2018 року) Національне агентство повідомило ТОВ «Мрія Сервіс» про відмову від договору з підстав невиконання зобов'язань управителем, а у зв'язку із невиконанням останнім вказаної вимоги 11 лютого 2019 року направило на адресу ТОВ «Мрія Сервіс» вимогу про невідкладне повернення активів.

Таким чином, за обставин цієї справи Національне агентство як уставник управителя належного позивачу майна діяло у межах покладених на нього законом функцій щодо управління арештованим майном, а також на підставі укладеного між ним та ТОВ «Мрія Сервіс» договору управління активами від 19 листопада 2018 року.

Натомість, позивач, заперечуючи вказане, у порушення вимог статті 81 ЦПК України не довів, що саме внаслідок неправомірних дій (бездіяльності) Національного агентства йому спричинена шкода, яка на його переконання полягає у зменшенні вартості належного йому майна.

Оскільки Національне агентство не приймало незаконних рішень, не вчиняло незаконних дій чи бездіяльності, які могли спричинити шкоду позивачу, то безпідставними та необґрунтованими є посилання останнього на положення статей 1173 та 1174 ЦК України, що передбачають відшкодування шкоди, завданої фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, посадовою або службовою особою органу державної влади незалежно від вини цих органів та цих осіб.

З огляду на зазначене не ґрунтуються на згаданих нормах цивільного законодавства також і аргументи касаційної скарги про те, що у виниклих правовідносинах Національне агентство має доводити відсутність своєї вини у завданні шкоди позивачу, а останній - лише наявність такої шкоди та її розмір.

Щодо вимог про стягнення шкоди, спричиненої діями ТОВ «Мрія-Лізинг» та ТОВ «Мрія Сервіс»

При вирішенні цієї справи апеляційний суд підставно констатував, що позивач в порядку статті 81 ЦПК України не вказав жодних підстав, які б давали йому право вимагати від ТОВ «Мрія-Лізинг» та ТОВ «Мрія Сервіс» відшкодування шкоди, яка, на його переконання, спричинена іншим відповідачем - Національним агентством.

Особою, відповідальною перед потерпілим за шкоду, завдану органами державної влади, їх посадовими та службовими особами, відповідно до наведених вище положень ЦК України, та відповідачем у справі є держава, яка набуває і здійснює свої цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Такими органами у цій справі є Національне агентство, як особа, відповідальна за збереження та повернення тимчасового вилученого майна, та Державна казначейська служба України, яка здійснює списання коштів з державного бюджету на підставі рішення суду.

З огляду на зазначене, відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції обґрунтовано звернув увагу позивача, що відмова в частині позовних вимог, заявлених до держави Україна в особі Державної казначейської служби України, ним не оскаржена і за такого суб`єктного складу учасників справи суд позбавлений процесуальної можливості ухвалити рішення про задоволення позовних вимог.

Щодо інших складових цивільно-правової відповідальності

У справі, що переглядається, суд апеляційної інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що позивач не довів наявності у діях (бездіяльності) Національного агентства усіх елементів цивільного правопорушення, зокрема і факту завдання йому майнової шкоди.

Обґрунтовуючи наявність завданої йому майнової шкоди, позивач вказував на різницю у вартості вилученої у нього спірної техніки на момент її придбання (листопад 2016 року) та на час її повернення у його володіння (травень-червень 2019 року). Вказана різниця (завдана шкода) на переконання позивача становить 2 383 495,95 грн та підтверджена висновками експертів за результатами проведення товарознавчих експертиз.

Спростовуючи вказані доводи позивача, суд апеляційної інстанції підставно звернув увагу позивача на те, що спірна сільськогосподарська техніка до моменту її вилучення детективом НАБУ з подальшою передачею ТОВ «Мрія Лізинг» могла ним (позивачем) експлуатуватися, а тому висновок експертизи, проведеної на час її придбання (листопад 2016 року), який майже на рік передує моменту її вилучення (вересень 2017 року), не є достовірним доказом належного технічного стану цієї техніки та зменшення її вартості на означену суму.

Крім того, досліджуючи надані у якості доказів висновки експертиз на предмет їх належності та достовірності, суд апеляційної інстанції правильно вказав на те, що надані експертам для дослідження акти про технічний стан сільськогосподарської техніки складені та підписані заінтересованими особами, а саме позивачем та його адвокатами, що свідчить про порушення принципу змагальності у доказуванні, а відтак і про наявність обґрунтованих сумнівів у достовірності висновків експертів, які суд першої інстанції помилково вважав належними доказами.

При цьому апеляційний суд підставно узяв до уваги акти комісійного обстеження спірної техніки від 28-29 травня 2019 року, складені представниками ТОВ «Мрія Сервіс», згідно із якими вказана техніка знаходиться у робочому стані.

Враховуючи вищевикладене, доводи касаційної скарги про порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права під час розгляду цієї справи є необґрунтованими.

Окрім цього безпідставними є також посилання заявника у касаційній скарзі на висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду:від 25 лютого 2019 року у справі № 466/4051/15-ц, від 03 вересня 2019 року у справі № 916/1423/17, від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17, оскільки у цих постановах встановлені судами фактичні обставини є різними у порівнянні зі справою, яка є предметом перегляду.

Інші доводи касаційної скарги були предметом розгляду суду та додаткового правового аналізу не потребують, на законність оскарженого судового рішення не впливають, а зводяться до незгоди заявника із висновками суду, а також спростовуються встановленими вище обставинами справи.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду з їх оцінкою.

Із урахуванням того, що інші доводи касаційної скарги є ідентичними доводам заявника, яким судом апеляційної інстанції надана належна оцінка, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність необхідності повторно відповідати на ті самі аргументи заявника. При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразова відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанції просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення («Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, з повним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, відповідністю висновків суду обставинам справи, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного суду від 17 червня 2021 року - без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара