КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 761/8450/17 Головуючий у 1 інстанції: Пархоменко Н.В.
Провадження № 22-ц/824/4588/2022 Доповідач:Савченко С.І.
У Х В А Л А

про відкриття провадження

17 лютого2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Савченка С.І., суддів., Мережко М.В., Ігнатченко Н.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління освіти Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, Загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 95 Шевченківського району міста Києва, Сектору освіти Долинської районної державної адміністрації, Івано-Франківського обласного центру зайнятості про відшкодування упущеної вигоди,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 про відшкодування упущеної вигоди.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, 04 січня 2022 року ОСОБА_1 подала (направила поштою) безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу.

31 січня 2022 року матеріали цивільної справи №761/8450/17 надійшли на запит суду апеляційної інстанції та 14 лютого 2021 року передані судді Савченку С.І. для розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, у судовому засіданні 29 листопада 2021 року проголошено вступну та резолютивну частини оскаржуваного рішення. Повний текст рішення виготовлено 06 грудня 2021 року.

Відповідно до вимог ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу подано 04 січня 2022 року, тобто у встановлений ч.1 ст.354 ЦПК України тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

За формою і змістом апеляційна скарга відповідає вимогам ст.356 ЦПК України.

Одночасно з поданням апеляційної скарги ОСОБА_1 звернулася до суду апеляційної інстанції з клопотанням про звільнення від сплати судового збору за оскарження рішення суду, посилаючись на те, що із другого кварталу 2015 року по третій квартал 2021 року у неї відсутні доходи, дохід у 1500 грн. за 2021 рік є матеріальною допомогою на лікування, перехворіла двома інфарктами протягом року і просила допомоги на лікування у держави. Просить суд врахувати її майновий стан. Вказує, що є зареєстрованою безробітною у Долинській районній філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості, проте, гроші як зареєстрована безробітна на сьогоднішній день не отримує, оскільки отримала необхідні виплати у 2014-2015 роках, а із 06.03.2014 року вона не була працевлаштованою жодного дня. Передбачених законодавством доходів немає. Окрім того, вказує, що є одинокою, проживає сама, майна немає, і їй доводиться просити гроші на ліки у вітчима і сестри, оскільки двічі перехворіла інфарктом, та має щоденно приймати ліки, а грошей не вистачає.

На підтвердження вказаних обставин та свого майнового стану, ОСОБА_1 додала до клопотання про звільнення від сплати судового збору відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 1 кварталу 2014 року по 3 квартал 2021 року від 26 листопада 2021 року за вих. № 27628; копію сторінок трудової книжки; копію додатку №1 до Персональної картки №00007 ОСОБА_1 ; копію виписки по картковому рахунку від 20 грудня 2021 року; копію довідки КНП «Долинська багатопрофільна лікарня» ДМР Центральна ЛКК №12/2 від 29 жовтня 2021; копію свідоцтва про розірвання шлюбу; копію Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта; копію Витягу №13931 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 29 вересня 2021 року; копію Акту обстеження депутатом Долинського ОТГ Сабаном М.І. від 08 жовтня 2021 року; копію Консультаційного висновку спеціаліста від 02 листопада 2021 року. Просила звільнити її від сплати судового збору.

Вивчивши матеріали справи, додатні до апеляційної скарги та клопотання про звільнення від сплати судового збору документи, апеляційний суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване ст.8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Як вбачається зі змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір»), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (ч.2 цієї ж статті):

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З аналізу ст.8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї із вказаних у статті умов.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Апеляційний суд керується позицією ЄСПЛ, який неодноразово вказував, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

При цьому в рішеннях у справах «Kniat v. Poland» та «Jedamski and Jedamska v. Poland» ЄСПЛ вказав, що оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища.

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджують скрутний майновий стан особи, що, відповідно, унеможливлює сплату нею судових витрат.

Приймаючи до уваги доводи вказаного клопотання і докази, надані на підтвердження майнового стану скаржника, та те що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, суд апеляційної інстанції вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року.

Перешкоддля відкриття апеляційного провадження не встановлено.

Керуючись ст.ст. 359-361 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року.

В порядку підготовки справи до апеляційного розгляду, надіслати особам, які беруть участь у справі, копію ухвали про відкриття апеляційного провадження разом з копією апеляційної скарги.

Надати учасникам справи строк п`ять днів з дня отримання копії ухвали, протягом якого може бути поданий відзив у письмовій формі на апеляційну скаргу.

Згідно ч.4 ст.360 ЦПК України до відзиву необхідно додати докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: