Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/330/22
Провадження №: 2/332/1112/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 липня 2022 р. м.Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді - Сінєльніка Р.В.,
при секретарі - Васильченко Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -
ВСТАНОВИВ:
25.01.2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Сторони в судове засідання не з`явилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності в заочному порядку, позовні вимоги підтримує. Також надала суду розрахунок заборгованості та роз`яснення старшого державного виконавця Заводського ВДВС у місті Запоріжжі від 12.05.2022 року № 6611.
Відповідач в судове засідання не з`явився , про день та час слухання справи повідомлений належним чином . Відповідачем надано суду заяву , в якій зазначає аліменти сплачував по мірі своїх можливостей , так як при карантині був безробітним . Крім того в заяві зазначив , що на утриманні має двох доньок і дружину , яка перебуває в декретній відпустці, на підтвердження зазначеного надав копії платіжних документів по сплаті аліментів, копії свідоцтв про народження доньок, а також розрахунок заборгованості та роз`яснення старшого державного виконавця Заводського ВДВС у місті Запоріжжі від 12.05.2022 року (а.с. 28-33).
На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснюється.
Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, доходить висновку, що позов про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів підлягає частковому задоволенню за таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , долученим до матеріалів справи та не заперечується сторонами.
В 2019 році позивач звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн.
08.10.2019 року Заводським районним судом м. Запоріжжя у справі №332/1893/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини було ухвалене рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково , з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1059 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця,починаючи стягнення з 23.05.2019 року до досягнення дитиною повноліття(а.с.3-5).
На підставі вказаного рішення суду було видано виконавчий лист № 332/1893/19, який пред`явлений до примусового виконання.
25.11.2019 року Заводським ВДВС за виконавчим листом №332/1893/19 відкрито виконавче провадження №60698306( а.с. 9).
Відповідач ОСОБА_2 був обізнаний про свій обов`язок щодо сплати аліментів та під час ухвалення судом рішення про стягнення з аліментів позовні вимоги визнавав частково, в межах суми 1059 грн. (а.с. 3), але в подальшому став ухилятися від сплати аліментів. На теперішній час внаслідок ухилення відповідача (боржника) від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, утворилась заборгованість зі сплати аліментів.
З розрахунків заборгованості вбачається , що сплата аліментів здійснювалась відповідачем не в повному обсязі та з простроченням строків сплати. Фактично станом на момент подання даного позову погашення заборгованості з аліментів здійснено частково з простроченням платежів.
Дані розрахунки складено державним виконавцем у відповідності до вимог статті 71 Закону України «Про виконавче провадження». Сплачені відповідачем суми були виключені з розрахунку заборгованості від 12.05.2022 року, розрахунки заборгованості сторонами не оспорюються.
Відповідно до частини першої статті 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема: у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.
Аналіз зазначеної правової норми свідчить, що у даному випадку слід виходити з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, а тому саме на неї покладено тягар доказування протилежного. Відповідно, суд повинен встановити факт заборгованості по аліментам й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду у її виникненні, та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки (пені).
Доказів регулярного належного фінансового утримання дитини за період з травня 2019 по серпень 2021 року відповідач в матеріали справи не надав.
Доказів відсутності вини відповідача у несплаті аліментів останнім суду не надано.
Оскільки факт наявності заборгованості зі сплати аліментів був наявним та підтверджується належними доказами - розрахунками заборгованості, і відповідачем не спростовано вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів позивачу у вказаний період, суд приходить до висновку, що заборгованість виникла з вини відповідача і вимоги позивача про стягнення пені є обґрунтованими.
Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково .
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення виготовлено 08.07.2022 року.
Суддя Р.В. Сінєльнік