Справа № 587/2703/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2022 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., з участю секретаря судового засідання Мошко Є.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей Сумської районної державної адміністрації про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що 29.06.2013 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного життя мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують з квітня 2021 року, а тому просив шлюб розірвати. Крім того просив визначити місце проживання дитини разом з матір*ю в АДРЕСА_1 оскільки відповідач заперечує проти проживання дитини з матір*ю.

В судове засідання позивач не з*явилась, від представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позов підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання також не з*явився, 28 січня 2022 року подав заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечував.

Представник третьої особи в судове засідання не з*явився в судове засідання не *явився, направив письмову заяву про розгляд справи без участі представника, позов підтримали повністю.

Дослідивши матеріали суд вважає, що позов підлягає повному задоволено.

В суді встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29.06.2013 року, який зареєстрований Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, актовий запис №532 ( а.с.7). Від сімейного життя мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.8). Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують з квітня 2021 року, через різні погляди на життя та байдужості один до одного.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги заяву позивача, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

При таких обставинах справи суд вважає, що сім`я сторін розпалася остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя і тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами.

Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

За таких обставин суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, а тому шлюб необхідно розірвати, оскільки це суперечить їх інтересам .

Відповідно до ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько, мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до права та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, зобов`язані також піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток (ст. 150 СК України).

Батьки мають рівні права на виховання дитини та спілкування з нею, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки і піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З квітня 2021 року сторони припинили спільне проживання.

Відповідно довідки № 1139 від 16.11.2021 року дитина зареєстрована та проживає разом з матір*ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 ( а.с.10)

Згідно довідки № 326 від 22.11.2021 КУ Сумська ЗОШ І-ІІІ ступенів № 18 Сумської міської ради дитина ОСОБА_3 являється учнем 2 -В класу. Батько учня, ОСОБА_2 до школи не приходив за весь час навчання дитини, з учителями не спілкувався й не брав участі у батьківських зборах.( а.с.11)

Судом враховано, що мати дитини має належні матеріально-побутові умови, має можливість утримувати дитину. В помешканні для дитини створено належні умови для проживання, навчання, розвитку та відпочинку дитини.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини від 17.02.20225 року за № 56/01-17 служба у справах дітей Сумської РДА вважає за доцільне визначити місце проживання дитини з батьком.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини з матір*ю підлягають повному задоволенню, оскільки це відповідає інтересам дитини, позивач має можливість створити дитині належні умови для виховання та розвитку.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвокат має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Крім того, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Як вбачається з матеріалів справи правнича допомога позивачу у справі надавалась АБ «Максима Кондратенко» в особі керуючого бюро адвоката Кондратенко М.М. Підставами для надання позивачу правничої допомоги адвокатом Кондратенко М.М. були: договір про надання правової/правничої допомоги укладений між позивачем та АБ «Максима Кондратенко» в особі керуючого бюро адвоката Кондратенко М.М. № 36/2021 від 02.12.2021року,рахунок фактура №1 до договору про надання правової/правничої допомоги № 36/2021 від 02.12.2021року, меморіальний ордер № 114845091 від 02.12.2021 року на суму 5 000 гривень.

Суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3 000 гривень, що буде співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України необхідно повернути позивачу з державного бюджету України 50 % судового збору , сплаченого при поданні позову, а саме 908 гривень.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 18, 81, 89, 263 - 265 ЦПК України, ст.110, 112, 115 Сімейного Кодексу України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 29.06.2013 року Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, актовий запис №532.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір*ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Повернути ОСОБА_1 ( іпн НОМЕР_1 ) з державного бюджету України 50 % судового збору , сплаченого при поданні позову, а саме 908 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ( іпн НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( іпн НОМЕР_1 ) 3 000 гривень витрат на правову допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А.Степаненко