Номер провадження 2/754/3399/22
Справа №754/2563/22
РІШЕННЯ

Іменем України

08 листопада 2022 року м.Київ

Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Скрипки О.І.

при секретарі Моторенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 17.06.2021 року АТ «Ощадбанк» та відповідач ОСОБА_1 уклали договір про споживчий кредит № 210_0106, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в загальній сумі 48 600,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 16.06.2026 року зі сплатою відсотків в розмірі 56 % річних, а відповідач зобов`язалась щомісячно повертати кредит у обсязі та терміни, встановлені договором, та сплачувати проценти.

Як зазначає позивач, всупереч умов кредитного договору відповідач ОСОБА_1 неналежно виконує свої зобов`язання за кредитним договором, а тому у банку виникло право достроково стягнути з відповідача всю суму заборгованості за кредитним договором, процентам та пені. Станом на 28.12.2021 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 51 574,85 грн., з яких: 44 170,00 грн. - загальна сума простроченого кредиту (основного боргу); 7195,36 грн. - загальна сума прострочених нарахованих відсотків; 86,60 - загальна сума 3 % річних від прострочених сум заборгованості по основному боргу; 35,60 грн. - загальна сума 3 % річних від прострочених сум заборгованості по відсоткам; 20,25 грн. - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по основному боргу; 67,04 грн. - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просить стягнути з відповідача вказану суму, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 21.02.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

14.06.2022 року до суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_1 на позовну заяву. У даному відзиві відповідач заперечує проти позовних вимог, вказуючи на те, що станом на 09.06.2022 року вона часткового погасила заборгованість перед позивачем в сумі 16 000,00 грн. і вона має намір сплачувати кредит і надалі, а тому даний позов є передчасним. Крім того, відповідач вважає, що договором встановлено процентну ставку в розмірі 56 % річних, а тому законом не передбачена можливість додатково до процентної ставки нараховувати їй 3 % річних, а також відсутні підстави для нарахування 3 % річних на несплачені проценти. Посилаючись на викладене, відповідач просить відмовити в задоволенні позову.

23.06.2022 року до суду надійшла відповідь представника позивача Вовчука М.В. на відзив відповідача ОСОБА_1 . У даній відповіді представник позивача зазначив про часткову сплату відповідачем заборгованості, в зв`язку з чим станом на 17.06.2022 року неповернена сума основної заборгованості за кредитним договором (тіло кредиту) становить 28 170,00 грн. При цьому інші складові заборгованості відповідачем не було сплачено. Відтак, станом на 17.06.2022 року загальний розмір заборгованості відповідача становить 35 574,85 грн.

Представник позивача наполягає на обґрунтованості позовних вимог, посилаючись на те, що позичальником було допущено порушення умов кредитного договору в частині сплати заборгованості по відсоткам на строк понад 88 календарних днів, а тому у банку виникло право достроково стягнути з відповідача всю суму заборгованості за кредитним договором, процентам та пені. Також, представник позивача зазначив про наявність підстав для стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних втрат та зауважив, що вказані нарахування здійснені виключно на прострочені суми заборгованості.

Посилаючись на викладене, представник позивача просив задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі з урахуванням обставин щодо часткової сплати відповідачем заборгованості за кредитним договором.

01.07.2022 року до суду надійшли заперечення відповідача на відповідь на відзив. У даних запереченнях відповідач вважає нарахування позивачем 3 % річних та інфляційних втрат помилковим та таким, що задоволенню не підлягає.

Представник позивача, повідомлений належним чином про розгляд справи, до суду не з`явився В матеріалах справи наявне клопотання представника позивача про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, надавши заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутність та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, а також враховуючи наявність відзиву відповідача ОСОБА_4 та достатність часу для подання відзивів іншими відповідачами, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 17.06.2021 року між АТ «Державний ощадний банк України» та фізичною особою ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 210_0106, відповідно до якого відповідачу було видано кредит в сумі 48 600,00 грн. на споживчі потреби, зі сплатою 56% річних, строком на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 16.06.2026 року.

У відповідності до п. 2.4.1 кредитного договору, за користування кредитом, позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 % річних. Зазначена процентна ставка є фіксованою та застосовується у відповідний період.

Згідно п.2.4.2 кредитного договору, проценти нараховуються банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту визначеного Кредитним договором.

Відповідно до п.3.2.1 кредитного договору, банк здійснює надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника.

Пунктом 3.3.2 договору про споживчий кредит передбачено, що повернення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником згідно з Графіком платежів або достроково відповідно до порядку, визначеного цим Договором, але в будь-якому випадку не пізніше терміну остаточного повернення кредиту, встановленого згідно з цим договором.

Відповідно до п. 3.3.3 цього договору, позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами у розмірі 810,00 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 5 числа місяця наступного за звітним, починаючи з липня 2021 року шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим договором. Останній платіж в рахунок повернення кредиту та процентів позичальник зобов`язується здійснити не пізніше дати(терміну) остаточного повернення кредиту, визначеної цим договором.

Згідно п. 3.3.4 договору, якщо сума платежу, що надійшла в рахунок повернення кредиту та сплати процентів, менша розміру, вказаного у п. п. 3.3.3. цього договору то несплачений платіж та нараховані проценти, що мали бути сплаченими, вважаються простроченими. Наступна сума платежу повинна додатково включати суму коштів, необхідну для погашення простроченого платежу та сплати нарахованої пені за прострочені платежі з урахуванням вимог п.8.2 цього договору.

Відповідно до п. 3.9.1 договору, банк має право у випадку, якщо будуть мати будь-які або всі можливі випадки невиконання позичальником взятих на себе обов`язків та недотримання умов, передбачених цим договором вимагати повернення суми кредиту та сплати всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом (разом з будь-якими іншими нарахованими сумами або сумами, що підлягають до сплати за цим Договором), строк сплати яких ще не настав, в повному обсязі, але не виключно, у разі якщо відбулася будь-яка із наступних подій: затримання сплати частини основної суми боргу за кредитом та/або процентів за користування кредитом на один календарний місяць; неподання позичальником на вимогу банку документів, що стосуються його фінансового стану.

Відповідно до п.п. 4.3.1, 4.3.2, 4.3.3 кредитного договору, позичальник зобов`язався належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе за цим договором зобов`язання; у строки, обумовлені цим договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором; у випадку порушення умов цього договору достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійних винагород, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в договорі та відшкодувати банку в повному обсязі збитки.

Банк свої договірні зобов`язання виконав повністю та належним чином.

З розрахунку заборгованості, наданого до позовної заяви вбачається, що станом на 28.12.2021 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 51 574,85 грн., з яких: 44 170,00 грн. - загальна сума простроченого кредиту (основного боргу); 7195,36 грн. - загальна сума прострочених нарахованих відсотків; 86,60 - загальна сума 3 % річних від прострочених сум заборгованості по основному боргу; 35,60 грн. - загальна сума 3 % річних від прострочених сум заборгованості по відсоткам; 20,25 грн. - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по основному боргу; 67,04 грн. - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам.

Відповідно до розрахунку, наведеного представником позивача у відповіді на відзив, у зв`язку із частковою сплатою відповідачем заборгованості, станом на 17.06.2022 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 35 574,85 грн., з яких: 28 170,00 грн. - загальна сума простроченого кредиту (основного боргу); 7195,36 грн. - загальна сума прострочених нарахованих відсотків; 86,60 - загальна сума 3 % річних від прострочених сум заборгованості по основному боргу; 35,60 грн. - загальна сума 3 % річних від прострочених сум заборгованості по відсоткам; 20,25 грн. - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по основному боргу; 67,04 грн. - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам.

Позивач просив задовольнити його вимоги в повному обсязі з урахуванням обставин щодо часткової сплати відповідачем заборгованості за кредитним договором, посилаючись на невиконання відповідачем своїх зобов`язань. Заяви про зменшення позовних вимог представником позивача не подавалось.

Відповідач у відзиві проти позовних вимог заперечувала, вважаючи їх безпідставними та недоведеними, посилаючись на те, що нею виконуються її зобов`язання за договором та сплачуються кошти на погашення кредиту, а також що відсутні підстави для стягнення з неї 3 % річних та інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною першою статті 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із частинами першою та третьою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок отримання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Застосовуючи наведені норми права, Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), згідно з яким право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси заявника забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватися одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Такі правові висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідач не надавала своєчасно та в повному обсязі банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним вище договором своєчасно та в повному обсязі не виконувала. Відтак, з урахуванням умов п.3.9.1 у позивача виникло право на вимагати дострокового повернення суми кредиту та сплати всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом (разом з будь-якими іншими нарахованими сумами або сумами, що підлягають до сплати за цим Договором), а тому наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та відсотками.

Відповідно до розрахунку, наведеного представником позивача у відповіді на відзив від 23.06.2022, у зв`язку із частковою сплатою відповідачем заборгованості, станом на 17.06.2022 року відповідач має заборгованість в розмірі 28 170,00 грн. - загальна сума простроченого кредиту (основного боргу); 7195,36 грн. - загальна сума прострочених нарахованих відсотків.

В той же час, з наданих відповідачем квитанцій вбачається, що відповідачем на погашення заборгованості за кредитним договором 09.07.2022 року сплачено 1200,00 грн., 08.09.2022 року сплачено 1000,00 грн., 07.10.2022 року сплачено 2000,00 грн., 04.11.2022 року сплачено 2000,00 грн., а всього 6200,00 грн.

Оскільки позивачем протягом усього часу розгляду справи не було здійснено уточнення розміру позовних вимог з урахуванням проведених відповідачем оплат, загальна сума заборгованості зменшується судом з урахуванням фактично здійснених відповідачем сплат на погашення кредитної заборгованості.

Що ж стосується вимог позивача про стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних втрат, нарахованих на прострочене тіло кредиту та відсотки, то з урахуванням вищенаведених норм права та правових позицій Верховного Суду, суд вважає їх обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Посилання представника відповідача у заяві від 08.11.2022 року на недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитом у період дії карантину, суд відхиляє як необґрунтовані, оскільки вимог про стягнення штрафних санкцій (неустойки, пені) позивачем не заявлено.

Відтак, враховуючи вищезазначене, а також встановлену судом обставину щодо застарілих даних, наданих позивачем щодо розміру заборгованості відповідача та відсутності заяви про зменшення позовних вимог з урахуванням часткового погашення відповідачем заборгованості, суд вважає, що сума заборгованості позичальника перед банком за кредитним договором може вважатись підтвердженою у розмірі 29 374,85 грн. (35 574,85 грн. - 6200,00 грн.). В іншій частині позовні вимоги є необґрунтованими.

За змістом статті 6 ЦПК України, суд зобов`язаний здійснювати правосуддя на засадах рівності учасників цивільного процесу перед законом і судом незалежно від будь-яких ознак.

Згідно з частинами першою-третьою статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку - розрахунок заборгованості), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування - це процесуальний обов`язок суду.

Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 76-78, 81, 83, 84, 87, 89, 228, 235, 263-265 ЦПК України, визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову (дослідження обґрунтованості, наявності доказів, що їх підтверджують).

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 29 374,85 грн. та задовольняє їх. В іншій частині позовних вимог належить відмовити.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1413 грн. 07 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 274-279, 280-289 ЦПК України, ст. 509, 525, 526, 530, 536, 599, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором про споживчий кредит № 210_0106 від 17.06.2021 року в розмірі 29 374,85 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1413 грн. 07 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: