Справа № 145/1418/20
Провадження № 22-ц/801/1099/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ратушняк І. О.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 рокуСправа № 145/1418/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинського В.П.,

суддів Голоти Л.О., Денишенко Т.О.,

розглянувши в письмовому провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 18 квітня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дітей, що викликані розвитком їх здібностей та хворобами,

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дітей, що викликані розвитком їх здібностей та хворобами.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 15 липня 2006 року вона уклала шлюб з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився син ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_4 .

Відповідно до рішенням Тиврівського районного суду від 20 лютого 2020 року (справа № 145/2070/19) шлюб між ними розірвано.

Діти проживають з нею.

З відповідача на її користь присуджені аліменти в розмірі по 1500 гривень щомісячно на утримання двох дітей, та аліменти на її утримання в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення сином ОСОБА_5 трьохрічного віку.

Їхні діти ростуть, розвиваються, їх потреби постійно збільшуються, крім того, вони, на жаль, дуже часто та важко хворіють. Тому вона вимушена витрачати багато коштів на розвиток їх здібностей та лікування.

Їхній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дитина з інвалідністю, він важко хворіє на різні захворювання. На операцію та післяопераційну адаптацію дитини позивачка витратила 10576 гривень.

Син ОСОБА_6 хворіє на доброякісне новоутворення головного мозку та інших частин центральної нервової системи (венозна ангіома лівої тім`яної долі), розлади вегетативної нервової системи (слинний головний біль), порушення серцевого ритму, синдром Елерса-Данло (двобічний диспластичний коксартоз, плоско-вульгасна деформація стоп, Н52.1-Міопія слабкого ступеня обох очей. В зв`язку з цими хворобами сина вона за рекомендацією лікаря придбала для його лікування ортопедичне взуття, яке коштує 1500 гривень, лінзи та окуляри, вартість яких становить 1049 гривень. Також сину необхідно було терміново лікувати зуби, на що нею було витрачено 6420 грн. 14.07.2020 було зроблено УЗД калитки педіатричне, його вартість - 200 гривень.

Крім того, їх син ОСОБА_3 додатково навчається у репетитора з англійської та німецької мови, на його навчання вона витратила 1949 гривень 70 копійок. В період пандемії коронавірусу дане навчання проходило онлайн і вона була вимушена оплачувати інтернет для навчання сина, на що витратила 720 гривень.

Також вона придбала вакцину «Харвікс 720» для вакцинації їхнього молодшого сина ОСОБА_4 , вартість вакцини складає 500 гривень, було зроблено УЗД серця, органів черевної порожнини та щитовидної залози ОСОБА_5 , вартість УЗД - 700 гривень.

Нею вже сплачено 23 614 гривень 70 копійок.

Їхні діти потребують додаткових грошових витрат, які викликані їх розвитком здібностей та хворобами. Добровільно надати кошти на ці потреби дітей відповідач відмовляється.

У зв`язку з викладеним, просить стягнути з ОСОБА_1 на її користь додаткові витрати на лікування та розвиток здібностей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та на лікування сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в сумі 11 807 гривень 35 копійок.

Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 18 квітня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на лікування та розвиток здібностей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та на лікування сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в сумі 11807 (одинадцять тисяч вісімсот сім) гривень 35 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у сумі 3000 (три тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в прибуток держави в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Не погоджуючись з таким рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому положеннями статті 360 ЦПК України, до суду апеляційної інстанції не надходило.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.5, 6).

Діти проживають зі своє матір`ю ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою Сутисківської селищної ради № 393 від 27.08.2020 (а.с.12).

Відповідно до рішенням Тиврівського районного суду від 11 серпня 2020 року (а.с. 9-10) з відповідача на користь позивачки присуджено аліменти в розмірі по 1 500 гривень щомісячно на утримання кожної дитини.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дитиною з інвалідністю, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с.31), він важко хворіє на різні захворювання, а саме: кіста придатка яєчка справа та зліва, з цього приводу він переніс хірургічне втручання по видаленню кісти, що стверджується висновком лікаря від 29.02.2020 (а.с.14), в якому зазначені медичні препарати для лікування сина. На операцію та після операційну адаптацію дитини позивачка витратила 10576 гривень, що стверджується чеками про придбання медикаментів (а.с.22).

Відповідно до виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні Вінницької обласної ради» від 30.01.2020 (а.с.15) ОСОБА_3 хворіє на доброякісне новоутворення головного мозку та інших частин центральної нервової системи (венозна ангіома лівої тім`яної долі), розлади вегетативної нервової системи (слинний головний біль), порушення серцевого ритму, синдром Елерса-Данло (двобічний диспластичний коксартоз, плоско-вульгасна деформація стоп, Н52.1-Міопія слабкого ступеня обох очей.

В зв`язку з цими хворобами сина вона за рекомендацією лікаря придбала для його лікування ортопедичне взуття, яке коштує 1500 гривень, що стверджується гарантійним талоном (а.с.16).

Відповідно до чеку "Оптика медтехніка" ОСОБА_2 придбала сину лінзи та окуляри, загальною вартістю 1049 гривень (а.с.18).

Відповідно до довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» м. Вінниця, амбулаторія №7 від 25.06.2020 ОСОБА_3 було направлено до лікаря-стоматолога з діагнозом: гострий пародонтит та карієс. На лікування зубів нею було витрачено 6 420 грн, що підтверджується квитанціями про оплату послуг стоматологічних клінік (а.с.23-24). 14.07.2020 було зроблено УЗД калитки педіатричне, його вартість відповідно до товарного чеку (а.с.19) становить 200 гривень.

Син ОСОБА_3 додатково навчається у репетитора з англійської та німецької мови, на його навчання позивачка витратила 1949 гривень 70 копійок, що стверджується квитанціями (а.с.26-30).

В період пандемії коронавірусу дане навчання проходило онлайн і позивачка вимушена була оплачувати інтернет для навчання сина, на що витратила 720 гривень, що стверджується квитанціями про сплату (а.с.25).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є особою молодого, працездатною віку, працює офіційно, інших утриманців не має, а тому повинен брати участь у додаткових витрат на своїх дітей.

Суд апеляційної інстанції погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно із вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

За положеннями статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дитиною з інвалідністю, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с.31), він важко хворіє на різні захворювання, а саме: кіста придатка яєчка справа та зліва, з цього приводу він переніс хірургічне втручання по видаленню кісти, що стверджується висновком лікаря від 29.02.2020 (а.с.14), в якому зазначені медичні препарати для лікування сина. На операцію та після операційну адаптацію дитини позивачка витратила 10576 гривень, що стверджується чеками про придбання медикаментів (а.с.22).

Відповідно до виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні Вінницької обласної ради» від 30.01.2020 (а.с.15) ОСОБА_3 хворіє на доброякісне новоутворення головного мозку та інших частин центральної нервової системи (венозна ангіома лівої тім`яної долі), розлади вегетативної нервової системи (слинний головний біль), порушення серцевого ритму, синдром Елерса-Данло (двобічний диспластичний коксартоз, плоско-вульгасна деформація стоп, Н52.1-Міопія слабкого ступеня обох очей.

Отже, ураховуючи наведене, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин і вимог, дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дітей.

Доводи апелянта про те, що ним надавались кошти на в сумі 11 000 грн на проведення операції по видаленню кістки ОСОБА_3 , не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджені будь-якими доказами.

Посилання відповідача на те, що суд першої інстанції безпідставно не викликав в судове засідання свідка ОСОБА_7 для підтвердження факту передавання коштів позивачу, колегія суддів до уваги не бере, оскільки поясненням сторони та показаннями свідка не може доводити факт передачі коштів, а тому не може вважатись належним та допустим доказом у справі.

Інші доводи апеляційної скарги носіть формальний характер, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають. Ніяких нових обставин, які б давали підстави для проведення апеляційним судом переоцінки доказів, зроблених судом першої інстанції, доводи апеляційної скарги не містять.

Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 18 квітня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: Л.О. Голота

Т.О. Денишенко