Справа № 523/7163/19
Провадження №2/523/926/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2022 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді Сувертак І.В.

за участю секретаря Мельніченко Г. О.

розглянув в відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в залі суду №5 в місті Одесі, цивільну справу за позовом -

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) про стягнення грошових коштів,-

Установив

ОСОБА_1 08 травня 2019 року звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів у загальному розмірі 328537 грн. 79 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 28.07.2012 між ОСОБА_3 («Позикодавець») та ОСОБА_2 («Позичальник») укладено Договір позики, який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Шепелюк Р.Ю. 28.07.2012 та зареєстровано у реєстрі за №936.

Відповідно до п. 1 Договору позики від 28.07.2012, Позикодавець передав строком до 28.01.2013 у власність Позичальника грошову суму у розмірі 196947,52 грн., що в еквіваленті складає 24 640 (двадцять чотири тисячі шістсот сорок) доларів США по курсу НБУ станом на 28.07.2012 без нарахування відсотків, який зобов`язується повернути всю вищевказану боргову суму до 28.01.2013.

ОСОБА_2 грошові кошти отримала від Позикодавця повністю до 28.01.2012, про що зазначено у п. 2 Договору Позики від 28.07.2012.

ОСОБА_2 згідно до графіку, встановленого п. 5 Договору Позики від 28.07.2012, сплатила боргову суму Позичальнику у розмірі 2 200 доларів США. Однак, свої зобов`язання за договором позики щодо сплати залишку боргу у розмірі 22 440 дол. США до 28.01.2013 ОСОБА_2 в повному обсязі не виконала, погасивши з вищевказаної суми лише 440 доларів США.

19.02.2015 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов щодо переуступки права вимоги та передача прав первісного кредитора новому кредитору відбулася шляхом оформлення заяви ОСОБА_4 , яка посвідчена 19.02.2015 приватним нотаріусом ОМНО Бур`яновою Л.Г. за Р.№254, згідно до якої 19.02.2015 ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 22 440 доларів США в рахунок повного виконання ОСОБА_1 зобов`язань ОСОБА_2 за договором позики, посвідченим приватним нотаріусом ОМНО Шепелюк Р.Ю. 28.07.2012 за Р.№936.

Як вважає позивач, в даному випадку ОСОБА_3 було здійснено відступлення права вимоги ОСОБА_1 на підставі вказаної заяви. Відповідач не поверлула позивачу суму боргу в еквіваленті 22000 доларів США.

П. 8 Договору позики від 28.07.2012 передбачено наступне: «сторони домовились, що Позичальник повертає позику частинами. У випадку прострочення строків повернення чергової частини боргу відповідно до п. 5 цього договору Позичальник зобов`язаний сплатити Позикодавцю штраф у розмірі 12% від суми, вказаної у п. 1 цього договору, до дня її повернення Позикодавцю з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час її повернення Позикодавцю з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а якщо сума боргу не буде повернена протягом місяця після останнього дня прострочки платежу, то сторони передбачають встановлення гієні від суми, вказаної в п. 1 цього договору в розмірі подвійної облікової ставки Нацбанку України за кожен день прострочки».

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 24.11.2016 по справі № 523/18422/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_1 , про зобов`язання вчинити певні дії та визнання договорів припиненими та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення боргу, з урахуванням ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 24.11.2016 про виправлення описки: в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_1 , про зобов`язання вчинити певні дії та визнання договорів припиненими - відмовлено; позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення боргу - задоволено; визнано ОСОБА_1 кредитором у зобов`язаннях, що виникли за Договором позики від 28.11.2012, укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом ОМНО Шепелюк Р.Ю. 28.07.2012, реєстровий № 936; стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг у розмірі 1064742,92 грн.; стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3654 грн.

Відповідно до даного рішення, сума боргу ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 станом на 23.05.2016 становить 554 433,12 грн., сума штрафу - 44 562,22 грн., сума пені - 465 747,46 грн.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 21.06.2018 по справі №523/17913/17, яке набрало законної сили 24.07.2018, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 341 175,72 грн., що включає в себе: курсова різниця між сумою основного боргу у гривні станом на 13.12.2017 та сумою основного боргу, стягнутого рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 24.11.2016 по справі №523/18422/14-ц, у розмірі 43463,21 грн.; штраф, передбачений п. 8 Договору позики, за період з 24.05.2016 по 13.12.2017 у розмірі 9 078,13 грн.; пеня, передбачена п. 8 Договору позики, за період з 24.05.2016 по 13.12.2017 у розмірі 288 634,38 грн.

Приймаючи до уваги те, що до цього часу ОСОБА_2 грошові кошти ОСОБА_1 за договором позики не повернула, штраф та пеню не сплатила, позивач вважає, що у ОСОБА_1 наявні достатні підстави для звернення до суду із позовом про стягнення суми штрафу та пені за порушення боржником зобов`язання за зазначеним договором позики.

Ухвалою суду від 12 червня 2019 року суддею Сувертак І. В. прийнято до свого провадження зазначену цивільну справу у порядку загального позовного провадження та ухвалою суду від 09 грудня 2019 року підготовче засідання закрито та призначено судовий розгляд по суті позову. (а.с. 27,72).

Ухвалою суду від 21 квітня 2020 року зупинено провадження у справі № 523/7163/19 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) про стягнення грошових коштів, до набрання законної сили рішенням Верховного суду у складі Касаційного цивільного суду у справі №523/18422/14-ц в провадженні №61-13849ск19 за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24.11.2016 року на постанову Одеського апеляційного суду від 12.06.2019 року. (а.с. 92,93).

Ухвалою суду від 26 квітня 2021 року відновлено провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів. (а.с. 137).

Представником позивача-адвокатом Мхітарян О. С. нададо клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав та наполягав на задоволенні позову в повному обсязі. (а.с. 90).

Стороною відповідача ОСОБА_2 адвокатом Шепітко Г. І. надано додаткові пояснення на позовну заяву. (а.с. 103-105). Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, оскільки Постановою Одеського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року по справі № 523/18422/14-ц апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2016 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 про стягнення боргу скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення, яким в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення боргу відмовлено.

Зважаючи на викладені обставини, зокрема, на той факт, що основою позовної заяви ОСОБА_1 слугує рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24.11.2016 р. у справі №523/18422/14, яке в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 про стягнення боргу скасовано, сторона відповідача вважає, що в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення суми боргу необхідно відмовити в повному обсязі.

Окрім того, адвокат Шепітко Г. І. просив при проголошенні рішення стягнути з позивача витратти на правничу допомогу у загальному розмірі 15000 гривень, понесення котрих підверджується актом надання послуг.

Третя особа в судове в судове засідання не прибула, про розгляд справи про розгляд справи повідомлялась належним чином, з заявою про відкладення розгляду справи не зверталась.

Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності третьої особи.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив факти та відповідні до них правовідносини, дійшов до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 24.11.2016 року залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 12.06.2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії та визнання договорів припиненими - відмовлено; позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення боргу - задоволено; визнано ОСОБА_1 кредитором у зобов`язаннях, що виникли за договором позики від 28.11.2012 р., укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Шепелюк Р.Ю. 28.07.2012 р., реєстровий № 936; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг у розмірі 781 313,73 грн.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3 654,00 грн. (а.с. 14-16,39-49).

У зв`язку з оскарженням ОСОБА_2 рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24.11.2016 року та постанови Одеського апеляційного суду від 12.06.2019 року по справі № 523/18422/14 у касаційній інстанції, провадження по справі № 523/7163/19 було запинено. (а.с. 72).

Постановою Верховного суду від 29 квітня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, постанову Одеського апеляційного суду від 12 червня 2019 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення суми боргу скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. (а.с. 106-117).

Постановою Одеського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року по справі № 523/18422/14-ц апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2016 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 про стягнення боргу скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення, яким в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення боргу відмовлено. (а.с. 118-125).

Відповідно до ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29.

Зважаючи на викладені обставини, зокрема, на той факт, що основою позовної заяви ОСОБА_1 слугує рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24.11.2016 р. у справі №523/18422/14, яке в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 про стягнення боргу скасовано, підстави для задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення суми боргу відсутні, тому у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то згідно з ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

У відповідності до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Так, між відповідачем ОСОБА_2 та адвокатом Шепітко Григорієм Івановичем укладено договір №11/21 про надання правової допомоги від 16 лютого 2021 року, а саме представництво та захист інтересів ОСОБА_2 . Згідно з п.3 Додаткової угоди №2, вартість послуг адвоката загалом складає 15000 гривень.

Вказані витрати суд визнає судовими витратами на професійну правничу допомогу, які були необхідними для забезпечення розгляду вказаної справи, а також співмірними зі складністю справи, а тому заява представника відповідача в частині їх розподілу між сторонами та стягнення з позивача підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 11-13,17- 18,109,131,137, 141, 211, 223, 263-265, 268, 352,354 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) про стягнення грошових коштів залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_5 , понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11 липня 2022 року.

Суддя