Справа № 2-2026/11
Провадження № 4-с/504/35/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2022 р. смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - Барвенко В.К.,

секретаря- Сухіни Н.В., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 10, скаргу адвоката Богачева Анатолія Борисовича в інтересах ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , - суб`єкт оскарження Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, про визнання неправомірною бездіяльність неправомірною, зняти арешт зі всього майна ОСОБА_1 накладений постановою від 24.04.2012 року в межах виконавчого провадження № 32317127, з виконання виконавчого листа виданого Комінтернівським районним судом Одеської області 22.03.2012 року у справі № 2-2026/11, -

ВСТАНОВИВ:

17 листопада 2021 року адвокат Богачев А.Б. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною скаргою, яку уточнив 30.11.2021 року, і в остаточній редакції просив суд:

визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Першого Суворовського відділу ДВС ОМУ юстиції у місті Одесі (в теперішній час в результаті реорганізації- Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)), що пов`язана із не вирішенням питання про звільнення майна з- під арешту (зняття арешту) у зв`язку із закінченням виконавчого провадження ВП № 32317127 з виконання виконавчого листа № 2-2026/11 виданого 22.03.2012 року на виконання рішення Комінтернівського районного суду Одеської області;

зняти арешт з усього майна, належного ОСОБА_1 , який накладений постановою від 24.04.2012 року державного виконавця Першого Суворовського відділу ДВС ОМУ юстиції у місті Одесі (в теперішній час в результаті реорганізації- Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) в межах виконавчого провадження ВП № 32317127 з виконання виконавчого листа № 2-2026/11 виданого 22.03.2012 року на виконання рішення Комінтернівського районного суду Одеської області.

Представник позивача- адвокат Богачов А.Б. подав заяву про розгляд скарги у свою відсутність, доводи скарги підтримав, просив її задовольнити повністю.

Представник органу ДВС сповіщений про дату, час та місце розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, його неявка не перешкоджає розгляду скарги по суті.

Представник особи, в інтересах якої було вжито заходів забезпечення виконання судового рішення сповіщена про дату, час та місце проведення судового засідання з розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, його неявка не перешкоджає розгляду скарги по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку:

На виконанні державного виконавця Першого Суворовського відділу ДВС ОМУ юстиції у місті Одесі (в теперішній час в результаті реорганізації- Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) перебувало виконавче провадження ВП № 32317127 з виконання виконавчого листа № 2-2026/11 виданого 22.03.2012 року на виконання рішення Комінтернівського районного суду Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державший ощадний банк України».

Виконавче провадження завершено 27.12.2012 року.

Згідно листа- повідомлення від 03.10.2016 року № 131-к/0523 ПАТ «Державний ощадний банк України» ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 повністю погасив заборгованість по кредитному договору № 2649-н від 17.05.2007 року.

Згідно відзиву виконавчої служби вбачається, що виконавчий документ був фактично повернутий стягувачу без виконання, і в теперішній час архівні матеріали знищені, підстав для вирішення питання звільнення майна боржника з- під арешту не вбачається.

Згідно із частиною першою статті 32 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року N 606-XIV заходами примусового виконання рішень, зокрема, є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті11 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року N 606-XIV державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до частин першої, другої, третьої та четвертої статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року N 606-XIV арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із статтею 383 ЦПК України 2004 року сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Підстави зняття арешту з майна у виконавчому провадженні визначено статтею 60 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції чинній на момент вчинення процесуальної дії).

Згідно із статтею 60 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року N 606-XIV особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом.

Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У разі наявності письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов`язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Зазначені у цій статті постанови можуть бути оскаржені сторонами в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Частини третя та четверта статті 60 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року N 606-XIV встановлюють випадки зняття арешту з майна боржника за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби або за постановою державного виконавця.

Суд вважає можливим скаргу задовольнити частково, оскільки в теперішній час підстави для обтяження майна боржника (скаржника) за вказаним вище виконавчим документом відсутні (відпали), а орган ДВС позбавлений можливості вирішити це питання, тому суд задовольняє скаргу в частині зняття арешту з майна боржника.

Безпідставними є доводи скарги щодо неправомірності дій (бездіяльності) органу державної виконавчої служби, тому в цій частині скарга не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. , 12, 30, 258-260, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката Богачева Анатолія Борисовича в інтересах ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , - задовольнити частково.

Зняти арешт з усього майна, належного ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 , який накладений постановою від 24.04.2012 року державного виконавця Першого Суворовського відділу ДВС ОМУ юстиції у місті Одесі (в теперішній час в результаті реорганізації- Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) в межах виконавчого провадження ВП № 32317127 з виконання виконавчого листа № 2-2026/11 виданого 22.03.2012 року на виконання рішення Комінтернівського районного суду Одеської області.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів від дня її проголошення.

Суддя В.К. Барвенко