Справа № 174/619/22
п/с № 2-о/174/24/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді - Ілюшик І.А.,

за участю: секретаря Шарапової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.12.1993 року, виданого органом приватизації, яким був Вільногірський державний гірничо-металургійний комбінат, ним та членами його сім`ї - батьком ОСОБА_2 та матер`ю ОСОБА_3 , було отримано у приватну спільну сумісну власність квартиру АДРЕСА_1 .

При цьому, у зазначеному вище свідоцтві, його по-батькові зазначене як « ОСОБА_4 ». Аналогічна помилка в написанні його по-батькові міститься також у технічному паспорті на квартиру, тобто написання по-батькові у вказаних документах не співпадає з його паспортними даними, де по-батькові зазначено як « ОСОБА_5 ». При отриманні ним паспорта громадянина України, його прізвище, ім`я та по-батькові зазначені українською мовою - ОСОБА_1 . Оскільки в паспорті його по-батькові зазначене « ОСОБА_5 », а у свідоцтві про право власності на житло та у технічному паспорті на квартиру його по-батькові зазначене - « ОСОБА_4 », він на цей час має складності в здійсненні державної реєстрації права власності на зазначене вище житло, що порушує його права та законні інтереси.

Встановити факт належності йому правовстановлюючого та технічного документів на житло, зазначене вище, в інший спосіб є неможливим, оскільки чинне законодавство не передбачає внесення змін або виправлень до свідоцтва про право власності на житло, оскільки це пов`язано із внесенням відповідних записів до державних реєстрів, в зв`язку з чим, встановити цей факт можливо лише на підставі рішення суду.

Крім того, орган приватизації, яким був Вільногірський ДГМК, припинив свою діяльність, виправлення цієї помилки установами, які видали вказані документи, неможливо.

Встановлення зазначеного вище факту, що має юридичне значення, а саме факт належності свідоцтва на право власності на житло та технічного паспорту, має для нього юридичне значення, оскільки дає йому право реалізувати свої повноваження власника щодо належного йому майна, наприклад складання та посвідчення договорів.

Ухвалою від 04.11.2022 року відкрито провадження за заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заявник в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, вимоги підтримує повністю, просить заяву задовольнити.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі, вимоги підтримують повністю, просять заяву задовольнити.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось.

Дослідивши матеріали справи, надавши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так судом встановлено, що в паспорті громадянина України та відповідно до картки фізичної особи-платника податків ПІБ заявника вказано, як ОСОБА_1 (а.с. 4).

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 28.12.1993 року, виданого згідно до розпорядження від 19.11.1993 року за № 796, на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» ОСОБА_1 , а також ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , було отримано у приватну спільну сумісну власність квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 5).

В технічному паспорті на вказану вище квартиру вказані ПІБ власників, якими є ОСОБА_1 , а також ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно довідки №168/1 про зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб від 27.09.2022 року виданої відділом реєстрації фізичних осіб виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с. 8).

Отже, місце проживання заявника ОСОБА_1 , як і заінтересованих осіб, зареєстровано у АДРЕСА_2 , тобто в квартирі на яку видано свідоцтво про право власності на житло та технічний паспорт в яких допущені помилки.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

На підставі сукупності наданих доказів суд дійшов висновку про належність заявнику правовстановлюючого документу: свідоцтва про право власності на житло: кв. АДРЕСА_1 , виданого 28.12.1993 року, згідно з розпорядженням від 19.11.1993 року за № 796 органом приватизації, яким був Вільногірський ДГМК, у якому його по-батькові зазначене як « ОСОБА_4 », а також технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 , складеного у Верхньодніпровському міському бюро технічної інвентаризації, із записом про реєстрацію права власності на зазначене житло у реєстровій книзі за № 805, у якому його по-батькові зазначене як « ОСОБА_4 ». Написання імені заявника у вказаних документах не співпадає з його паспортними даними, де його по-батькові зазначено як « ОСОБА_5 », виправлення цієї помилки установами, які видали вказані документи дійсно неможливо за спливом значного проміжку часу, а факт належності свідоцтва на право власності на житло та технічного паспорту, має для заявника юридичне значення, оскільки дає йому право реалізувати свої повноваження власника щодо належного йому майна.

Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, є законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Отже, судові витрати слід віднести на рахунок заявника.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 4, 13, 76-81, 95, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення - факт належності ОСОБА_1 , правовстановлюючого документу: свідоцтва про право власності на житло: квартиру АДРЕСА_1 , виданого 28 грудня 1993 року, згідно з розпорядженням від 19 листопада 1993 року за № 796 органом приватизації, яким був Вільногірський ДГМК, у якому його по-батькові зазначене як « ОСОБА_4 »,

Встановити факт, що має юридичне значення - факт належності ОСОБА_1 технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 , складеного у Верхньодніпровському міському бюро технічної інвентаризації, із записом про реєстрацію права власності на зазначене житло у реєстровій книзі за № 805, у якому його по-батькові зазначене як « ОСОБА_4 ».

Судові витрати не відшкодовуються.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.А.Ілюшик