Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 712/8716/21

Провадження № 2/712/374/22

04 липня 2022 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Марцішевської О.М.

за участю секретаря судового засідання Шевченко О.П.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Чорноіваненка Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спірітс Європа» про зобов`язання винести наказ про звільнення, видати трудову книжку, стягнення вихідної допомоги, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та затримку розрахунку при звільненні, моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог та аргументів учасників справи

09 серпня 2021 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про зобов`язання вчинити дії, витребування трудової книжки, стягнення розрахунку при звільненні, стягнення вихідної допомоги, середнього заробітку у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю, моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 29.08.2018 року була прийнята на роботу старшим касиром ТОВ «Глобал Спірітс Європа», адреса роботи: м. Черкаси, вул. Гоголя, 582. Протягом роботи до дисциплінарної відповідальності не притягувалась. 23.03.2021 року позивачці повідомила бухгалтер, якому вона підпорядковувалась, що у зв`язку з виходом з декретної відпустки працівника на її місце, позивачці слід звільнитись. Коли позивачка сказала, що її при прийнятті на роботу не попереджали про тимчасове влаштування на період декретної відпустки, і в зв`язку з цим відмовилась звільнятись, на неї почався тиск з боку безпосереднього керівника бухгалтера ОСОБА_2 і працівників служби безпеки підприємства ОСОБА_3 і керівника ОСОБА_4 22.04.2022 року працівник служби безпеки відповідача ОСОБА_3 вимагав у позивачки, щоб вона здала ключі від каси касира. На його вимогу позивачка передала ключі від каси, про що був складений Акт прийому-передачі ключів від 22.04.2021 р. Відсутність ключів від каси унеможливлює виконання робочої функції касира. Внаслідок тиску з боку ОСОБА_2 22.04.2021р. у позивачки погіршився стан здоров`я, внаслідок чого з роботи її забрала швидка допомога. Після виходу з лікарняного 30.04.2021 р. позивачку було усунуто від виконання посадових обов`язків старшого касира шляхом блокування її облікового запису в програмі «Глобал Клієнт». Також 05.05.2021 р. керівником ОСОБА_2 було повідомлено, що тепер посада позивачки окладник без повідомлення про зміну умов праці за 2 місяці і ознайомлення з наказом про переведення на іншу роботу, за відсутності на це згоди працівника. Позивачкою було подано на ім`я директора ОСОБА_5 заяву про ознайомлення з наказом про переведення, проте з вказаним наказом позивачку не було ознайомлено. У перший день після лікарняного позивачка просила надати чергову відпустку, однак їй відмовили. Після вихідних днів 06.05.2021 р. позивачка вийшла на роботу на своє робоче місце, однак до роботи касира її не було допущено в зв`язку з блокуванням її облікового запису в програмі «Глобал Клієнт». В зв`язку з створенням нестерпних умов для виконання роботи, позбавленням доступу до робочого облікового запису позивачка вимушена була 06.05.2021 р. подати заяву про звільнення з посади старшого касира за власним бажанням на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП з 06.05.2021 р. з виплатою вихідної допомоги у розмірі трьохмісячного середнього заробітку в зв`язку з грубим порушенням роботодавцем законодавства про працю, яке полягало в такому: примушування до звільнення; ненадання чергової відпустки; переведення на іншу роботу баз попередження та згоди позивачки; фактичний недопуск до робочого місця; позбавлення можливості виконувати трудову функцію. Заява про звільнення 06.05.2021р. була передана безпосередньому начальнику ОСОБА_2 , а також направлена поштою на головний офіс. Однак 06.05.2021 р. позивачку за ч.3 ст.38 КЗпП України звільнено не було, розрахунок при звільненні не проведено, трудову книжку не надано.

Просила суд зобов`язати відповідача внести до трудової книжки запис про звільнення з посади старшого касира на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України в день видачі трудової книжки та видати належно оформлену трудову книжку, стягнути з відповідача на корись позивача розрахунок при звільненні в сумі 8 000 грн., вихідну допомогу 18015,06 грн., середній заробіток за час вимушеного прогулу 18015,06 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні 18015,06 грн., моральну шкоду в розмірі 32 000 грн., всього 94045,18 грн.

01 листопада 2021 р. до суду надійшов відзив, в якому відповідач не погодився з позовними вимогами у повному обсязі та вважав їх необґрунтованими, а обставини, зазначені у позовній заяві такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

В обґрунтування заперечень посилається на те, що 10.03.2020 р. позивачку було прийнято на роботу касира ТОВ «ГСЄ» з 11.03.2020 р. з посадовим окладом 4735,0 грн. з режимом роботи неповного робочого часу тривалістю 2 години за сумісництвом, що підтверджується наказом від 10.03.2020 р. № 6-К. 11.03.2020 р. позивачку переведено на посаду касира ТОВ «ГСЄ» з 11.03.2020 р. на підставі її заяви з режимом роботи неповного робочого часу тривалістю 6 години. 21.09.2020 р. позивачку було переведено на посаду касира за основним місцем роботи на повний робочий день тривалістю 8 год. на підставі її особистої заяви. З наказами про вказані переведення позивачка була ознайомлена. Позивачка ніколи не займала посаду старшого касира, не переводилась на посаду окладника. Щодо доводів про нібито відсторонення, відповідач вказує, що позивачка як касир мала ключі від каси. 22.04.2021 р. позивачка була відсутня на робочому місці, в зв`язку з чим каса була зачинена і як наслідок було паралізовано роботу складу. В повідомленні старший бухгалтер ТОВ «ГСЄ» ОСОБА_2 намагалась з`ясувати причину відсутності позивачки на роботі, в зв`язку з чим остання повідомила, що перебуває на лікарняному. За посадовою інструкції на час відсутності касира її обов`язки виконує особа, визначена бухгалтером. Однак позивачка на час відсутності на віддала ключі від каси. В зв`язку з тим, що склад ТОВ «ГСЄ» не може працювати без каси, працівник служби безпеки ОСОБА_6 виїхав за місцем проживання позивачки. Позивачка згідно акту від 22.04.2021 р. віддала ключі. Ні ОСОБА_3 ні ОСОБА_2 не було повідомлено позивачем про те, що її з роботи забрала швидка медична допомога у зв`язку з тим, що її ОСОБА_2 змушувала звільнитися з роботи. Лише у заяві про звільнення позивач вказала на дану обставину. Відповідач позивача від виконання трудових обов`язків не відсторонював, ключі від каси були забрані, оскільки позивач перебувала на лікарняному, а без ключів була паралізована робота. Після лікарняного позивачка перестала виходити на роботу. Відповідачем оплата лікарняного проведена. Відтак з 07.05.2021 року позивачка відсутня на робочому місці, що відображається табелями.

Наказом № 6-в від 26.03.2021 р. позивачу було надано відпустку на 14 календарних днів по 12.04.2021 р. з 22.04.2021 р. по 01.05.2021 р. позивач перебувала на лікарняному. З 01.05.2021 р. по 05.05.2021 р. були неробочі святкові дні. 05.05.2021 року позивач надала заяву про відпустку з 11.05.2021 р. на 14 календарних днів поза графіком. ЗУ «Про відпустки» передбачено, що роботодавець може відмовити про надання відпустки, що надається поза графіком. Відповідачем було запропоновано піти позивачу у відпустку на тиждень пізніше. Однак позивач з 07.05.2021 року не прийшла на роботу та не повідомила причини.

Як вбачається з позовної заяви позивач 06.05.2021 р. подала бухгалтеру ОСОБА_2 заяву про її звільнення на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, однак дана заява повинна подаватися директору. 12 травня 2021 року директором ТОВ «ГСЄ» було отримано від позивача заяву про видачу трудової книжки в зв`язку із звільненням. На вказану заяву директором ТОВ «ГСЄ» листом № 108 від 12.05.2021 р. було повідомлено, що відповідач не може видати трудову книжку так як позивачем не надано заяву про звільнення. Даний лист позивач отримала 18.05.2021 р. 20.05.2021 року директор ТОВ «ГСЄ» отримав заяву позивача про її звільнення на підставі ч. 3. ст. 38 КЗпП України. На підставі зазначеної заяви відповідачем було проведено внутрішню перевірку, зібрані письмові пояснення від працівників, в результаті чого фактів порушення ТОВ «ГСЄ» законодавства про працю не виявлено. Відтак, підстави для звільнення позивача на підставі 3 ст. 38 КЗпП відсутні, про що було повідомлено позивача листом № 118 від 25.05.2021, який отримано позивачем 28.05.2021 р.

07.07.2021 р. по 12.07.2021 р. за заявою позивача Головним управлінням Держпраці у Київській області було проведено позапланову перевірку щодо дотримання ТОВ «ГСЄ» норм законодавства про працю відносно позивача. За результатами проведення зазначеної перевірки 12.07.2021 р. було складено Акт № КВ2119/13 92/АВ, яким підтверджено обставини викладені вище у відзиві та встановлено, що з боку відповідача відсутні порушення вимог законодавства стосовно позивача.

ТОВ «ГСЄ» не порушує права позивача у отриманні трудової книжки та розрахунків при звільненні, а лише наполягає щодо оформлення звільнення позивача у відповідності з нормами закону, що не можливе без надання позивачем коректно оформленої заяви про звільнення, про що неодноразово роз`яснював відповідач позивачу.

Підстави для звільнення у зв`язку з порушення відповідачем законодавством у відповідача відсутні. Отже і відсутні підстави для стягнення з відповідача вихідної допомоги.

Позивачем не надано доказів, що підтвердили б вимір її душевних страждань та втрат здоров`я, що відповідають грошовому розміру - 32 000 грн.

30 листопада 2021 року до суду позивачкою подана заява про зміну предмету позовних вимог з наступними вимогами: зобов`язати відповідача винести наказ про звільнення ОСОБА_1 з посади касира на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, повернути ОСОБА_1 належним чином оформлену трудову книжку із записом про її звільнення з роботи на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 розрахунок при звільнені в сумі 8000,00 грн., вихідну допомогу при звільненні в сумі 18015,06 грн., середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 18015,06 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 18015,06 грн., моральну шкоду в сумі 32000,00 грн., а всього грошові кошти в сумі 94 045,18 грн.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Чорноіваненко Н.О. позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Також позивачка за її згодою була допитана в якості свідка з приводу обставин, на які вона посилалась в обгрунтування позовних вимог.

Представник відповідача адвокат Голуб Н.О. в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. В ході судового розгляду просила відмовити у позов з підстав, викладених у відзиві.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Суд, вислухавши в судовому засіданні учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Хід розгляду справи

11 серпня 2021 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси залишено без руху позовну заяву, надавши позивачеві строк для усунення недоліків.

31 серпня 2021 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

30 листопада 2021 року прийнято до розгляду заяву про зміну предмета позову.

2.Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що наказом № 6-К від 10.03.2020 р. ОСОБА_1 прийнята на роботу на посаду касира ТОВ «Глобал Спірітс Європа» (ТОВ "ГСЄ") з тривалістю робочого дня (тижня) при роботі з неповним робочим часом 2 год.

Наказом № 21-К від 11.03.2020 р. ОСОБА_1 була переведена на посаду кассира з тривалістю робочого дня (робочого тижня) при роботі з неповним робочим часом 6 год.

Наказом № 36-К 21.09.2020 р. ОСОБА_1 була переведена на посаду кассира з тривалістю робочого дня (робочого тижня) 8 год.

З посадовою інструкцією касира, затвердженою директором ТОВ «Глобал Спірітіс Європа», ОСОБА_1 була ознайомлена 12.03.2020 р.

Наказом № 6-В від 26.03.2021р. ОСОБА_1 надано щорічну відпустку тривалістю 14 календарних днів з 30.03.2021р. по 12.04.2021р.

Відповідно до Акту прийому-передачі від 22.04.2021 р. за підписом ОСОБА_1 та співробітника служби безпеки товариства ОСОБА_3 , позивачка передала ключ від каси ОСОБА_3 по його вимозі.

Відповідно до довідки про доходи заробітна плата позивачки становила за січень 2021 р. 6010,00 грн, лютий 2021 р. 6010,00 грн., березень 2021р. 5609,41 грн.

З 22.04.2021 р. по 30.04.2021 р. позивачка була відсутня на роботі через хворобу (листки тимчасової непрацездатності серія АЛГ № 284589, серія АЛГ № 330069).

Зі змісту доданих до позовної заяви фотокопій забражень на моніторі особистого профілю працівника ОСОБА_1 з програми «Global-Клиент» вбачається запис «30.04.2021р. посада окладник».

Відповідно до заяви на ім`я директора товариства ОСОБА_5 від 05.05.2021 р. позивачка просила ознайомити її з наказом про переведення з обліково-операційного відділу з посади старший касир на посаду окладника та просить її ознайомити з новими обов`язками.

Відповідно до заяви на ім`я директора товариства ОСОБА_5 від 05.05.2021 р. позивачка просила надати пояснення про підстави переведення з посади старшого касира на посаду окладника.

Відповідно до заяви на ім`я директора товариства ОСОБА_5 від 05.05.2021 р. позивачка просила надати довідку-розрахунок про заробітну плату за період з 01.11.2020 по 01.05.2021 р.

Відповідно до заяви на ім`я директора товариства ОСОБА_5 від 05.05.2021 р. позивачка просила надати частину щорічної відпустки в кількості 14 календарних днів з 11.05.2021 р.

Відповідно до заяви на ім`я директора товариства ОСОБА_5 від 06.05.2021 р. позивачка просила компенсувати витрати 5258,22 грн. на лікування в період з 22.04.2021 р. по 30.04.2021 р., в зв`язку з тим, що 22.04.2021 р. швидка забрала її з роботи після конфлікту з бухгалтером ОСОБА_2 .

Відповідно до заяви на ім`я директора товариства ОСОБА_5 від 06.05.2021 р. позивачка просила звільнити її за ч. 3 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю, а саме примушування до звільнення, не надання чергової відпустки, переведення на іншу роботу без попередження та згоди працівника, фактичний недопуск до робочого місця та позбавлення можливості виконувати трудову функцію. Вказана заява була надіслана 06.05.2021р. поштою з рекомендованим листом з описом вкладення та згідно поштового повідомлення про відправлення № 887 отримана ТОВ «ГСЄ» 20.05.2021р.

Доданим до позовної заяви відеозаписом зафіксований факт передачі позивачкою 06.05.2021р. заяви про звільнення ОСОБА_2 .

Відповідно до заяви на ім`я директора товариства ОСОБА_5 від 07.05.2021 р. позивачка просила видати трудову книжку в зв`язку із звільненням з 06.05.2021 за ч. 3 ст.38 КЗпП. Вказана заява була надіслана поштою рекомендованим листом з описом вкладення та згідно поштового повідомлення про відправлення № 141 отримано ТОВ «ГСЄ» 11.05.2021р.

Листом директора ОСОБА_5 від 12.05.2021 № 108 позивачку повідомлено про те, що трудова книжка не може бути видана в зв`язку з тим, що на момент отримання листа позивачкою не була надана заява про звільнення.

Листом директора ОСОБА_5 від 25.05.2021 № 118 позивачку повідомлено про те, що була проведена внутрішня перевірка, зібрані письмові пояснення від працівників вказаних у листі від 20.05.2021 року. За результатами перевірки, не виявлено фактів порушення ТОВ «ГСЄ» законодавства про працю. Тому підстав для звільнення за ч. 3 ст. 38 КЗпП України відсутні.

Актом від 07.05.2021 р. про встановлення факту відсутності на робочому місці ОСОБА_1 . Встановлено факт відсутності на робочому місці. За місцем реєстрації ОСОБА_7 двері ніхто не відчинив.

Відповідно до службової записки ОСОБА_2 на ім`я директора товариства ОСОБА_5 касир ОСОБА_1 була відсутня на робочому місці 07.05.2021 року.

Наказом директора № 1 від 07.05.2021р. створено комісію по встановленню факту відсутності на робочому місці працівника ОСОБА_1 .

Відповідно до табелів обліку робочого часу з 01.05.2021р. позивачка була відсутня на роботі.

Актом від 11.05.2021 р. про встановлення факту відсутності на робочому місці ОСОБА_1 . Встановлено факт відсутності на робочому місці. За місцем реєстрації ОСОБА_7 двері ніхто не відчинив.

Відповідно до службової записки ОСОБА_2 на ім`я директора товариства ОСОБА_5 касир ОСОБА_1 була відсутня на робочому місці 11.05.2021 року.

Актом від 14.05.2021 р., 17.05.2021 р., 18.05.2021 р., 19.05.2021 р., 20.05.2021 р., 21.05.2021 р., 24.05.2021 р., 25.05.2021 р., 26.05.2021 р., 27.05.2021 р., 28.05.2021 р., 31.05.2021 р. про встановлення факту відсутності на робочому місці ОСОБА_1 . Встановлено факт відсутності на робочому місці.

Відповідно до службової записки ОСОБА_2 на ім`я директора товариства ОСОБА_5 касир ОСОБА_1 була відсутня на робочому місці 14.05.2021 р., 17.05.2021 р., 18.05.2021 р., 19.05.2021 р., 20.05.2021 р., 21.05.2021 р., 24.05.2021 р., 25.05.2021 р., 26.05.2021 р., 27.05.2021 р., 28.05.2021 р., 31.05.2021 р.

Актом від 01.06.2021 р. про встановлення факту відсутності на робочому місці ОСОБА_1 . Встановлено факт відсутності на робочому місці. За місцем реєстрації ОСОБА_7 двері ніхто не відчинив.

Відповідно до службової записки ОСОБА_2 на ім`я директора товариства ОСОБА_5 касир ОСОБА_1 була відсутня на робочому місці 01.06.2021 року.

Актом від 02.06.2021 р., 03.06.2021 р., 04.06.2021 р., 07.06.2021 р., 08.06.2021 р., 09.06.2021 р., 10.06.2021 р., 11.06.2021 р., 14.06.2021 р., 15.06.2021 р., 16.06.2021 р., 17.06.2021 р., 18.06.2021 р., 22.06.2021 р., 23.06.2021 р., 24.06.2021 р. 25.06.2021 р., 29.06.2021 р., 30.06.2021 р., 01.07.2021 р. про встановлення факту відсутності на робочому місці ОСОБА_1 встановлено факт відсутності на робочому місці.

Відповідно до службової записки ОСОБА_2 на ім`я директора товариства ОСОБА_5 касир ОСОБА_1 була відсутня на робочому місці 02.06.2021 р., 03.06.2021 р., 04.06.2021 р., 07.06.2021 р., 08.06.2021 р., 09.06.2021 р., 10.06.2021 р., 11.06.2021 р., 14.06.2021 р., 15.06.2021 р., 16.06.2021 р., 17.06.2021 р., 18.06.2021 р., 22.06.2021 р., 23.06.2021 р., 24.06.2021 р. 25.06.2021 р., 29.06.2021 р., 30.06.2021 р., 01.07.2021 р.

Актом від 02.07.2021 р. про встановлення факту відсутності на робочому місці ОСОБА_1 встановлено факт відсутності на робочому місці. За місцем реєстрації ОСОБА_7 двері ніхто не відчинив.

Відповідно до службової записки ОСОБА_2 на ім`я директора товариства ОСОБА_5 касир ОСОБА_1 була відсутня на робочому місці 02.07.2021 року.

Актом від 05.07.2021 р., 06.07.2021 р., 07.07.2021 р. про встановлення факту відсутності на робочому місці ОСОБА_1 встановлено факт відсутності на робочому місці.

Відповідно до службової записки ОСОБА_2 на ім`я директора товариства ОСОБА_5 касир ОСОБА_1 була відсутня на робочому місці 05.07.2021 р., 06.07.2021 р., 07.07.2021 р.

Відповідно до акту від 12 липня 2021 року № КВ2119/1392/АВ Головного управління Держпраці у Київській області відсутні порушення норм трудового законодавства.

Допитана в якості свідка позивачка підтвердила в повному обсязі обставини, на які вона посилалась у позовній заяві в обгрунтування позовних вимог.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд

Спірні правовідносини регулюються нормами трудового законодавства.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

За змістом статті 22 КЗпП будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 36 КЗпП України однією з підстав припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39 КЗпП України).

Відповідно до ч.3 ст.38 КЗпП працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Відповідно до ст.44 КЗпП при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення роботодавцем законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.

Статтею 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок.

Відповідно до п.4.3 Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників при затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому пунктом 2.10 цієї Інструкції.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Частиною 1 ст. 117 КЗпП України визначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до ч.1 ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Аналізуючи зміст норми статті 117 КЗпП яка передбачає відповідальність власника за затримку розрахунку при звільненні, підставами для такої відповідальності є факт порушення власником строків розрахунку при звільненні та вина власника.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 06 травня 2021 року подала заяву про звільнення з роботи в зв`язку з порушення відповідачем її прав, що полягало у примушуванні до звільнення, не наданні чергової відпустки, переведенні на іншу роботу без попередження та згоди працівника, фактичному недопуску до робочого місця та позбавленні можливості виконувати трудову функцію. Тобто, позивачка мала волевиявлення на звільнення саме з підстав, передбачених у частині третій статті 38 КЗпП України.

З 07.05.2021р. позивачка на роботу не виходила та у зв`язку з неотриманням від роботодавця наказу про звільнення за ч.3 ст.38 КЗпП України з проведенням повного розрахунку та виплатою вихідної допомоги у липні 2021 року звернулась до суду з позовом у даній справі, в ході розгляду якої, уточнившись з предметом позовних вимог у листопаді 2021 року, просила зобов`язати винести наказ про звільнення та видати трудову книжку, стягнути вихідну допомогу, середній заробіток за час вимушеного прогулу та затримку розрахунку при звільненні, моральну шкоду.

Таким чином, в ході судового розгляду встановлено, що на час звернення позивачки з позовом у даній справі та на даний час наказ про звільнення позивачки відповідачем не видавався та трудовий договір між сторонами не був визнаний припиненим в судовому порядку, отже трудові відносини між сторонами на даний час є триваючими, що виключає вчинення щодо позивачки затримки у розрахунку при звільненні.

За відсутності затримки розрахунку при звільненні на момент звернення позивачки до суду за захистом порушених прав, відсутні підстави для покладення на відповідача відповідальності в порядку, передбачено статті 117 КЗпП України. Також відсутні підстави для покладання на відповідача відповідальності за затримку видачі трудової книжки, оскільки факту звільнення на момент звернення до суду позивачки не встановлено.

Фактично між сторонами виник спір щодо наявності підстав для звільнення позивачки за ч.3 ст.38 КЗпП України, з приводу якого у листопаді 2021 року позивачкою подано заяву про зміну предмета позову.

Таким чином, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та затримку розрахунку при звільненні.

Вирішуючи позовні вимоги про зобов`язання винести наказ про звільнення, видати трудову книжку, стягнення вихідної допомоги, моральної шкоди, суд виходить з такого.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2019 року у справі № 754/1936/16-ц (провадження № 61-28466св18), вказано, що «за змістом статті 38 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи працівника і його правові підстави залежать від причин, які спонукають працівника до розірвання цього договору і які працівник визначає самостійно. У разі якщо вказані працівником причини звільнення - порушення роботодавцем трудового законодавства (частина третя статті 38 КЗпП України) - не підтверджуються або роботодавцем не визнаються, останній не вправі самостійно змінювати правову підставу розірвання трудового договору. При незгоді роботодавця звільнити працівника із підстав, передбачених частиною третьою статті 38 КЗпП, останній може відмовити у розірванні трудового договору, але не вправі розірвати цей договір з інших підстав, які працівником не зазначалися».

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як убачається із матеріалів справи, директор ТОВ «Глобал Спірітс Європа» 20.05.2021р. отримав заяву ОСОБА_1 від 06 травня 2021 року про звільнення на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України та повідомив позивачку про те, що на підставі даної заяви відповідачем було проведено перевірку, відповідно до якої встановлено, що фактів порушення ТОВ «ГСЄ» законодавства про працю не виявлено. Отже, роботодавцем вказані позивачкою причини для звільнення не були визнані, в зв`язку з чим останній відмовив у розірванні трудового договору з підстав ч.3 ст.38 КЗпП України.

В судовому засіданні не знайшли підтвердження належними і допустими доказами доводи позивачки про порушення відповідачем її трудових прав шляхом примушування до звільнення, не надання чергової відпустки, переведення на іншу роботу без попередження та згоди працівника, фактичного недопуску до робочого місця та позбавлення можливості виконувати трудову функцію.

Судом встановлено, що роботодавцем не виносились накази про переведення позивачки на посаду окладника, також позивачка не посилається на доведення до її відома безпосередньо керівником або уповноваженою ним особою вимог про примушування до звільнення, заборону допуску позивачки до робочого місця чи позбавлення можливості виконувати трудову функцію у будь-який спосіб.

Покази позивачки в якості свідка про тиск з боку безпосереднього керівника бухгалтера ОСОБА_2 , працівника служби безпеки підприємства ОСОБА_3 , керівника ОСОБА_4 та надані нею відезапис і фотокопії забражень на моніторі особистого профілю працівника ОСОБА_1 з програми «Global-Клиент» суд вважає такими, що не доводять з достовірністю вчинення таких дій за волею керівника або уповноваженої ним особи.

Стосовно ненадання відпустки за заявою від 05.05.2021р., суд враховує, що у квітні 2021 року позивачці надалась щорічна відпустка за її заявою тривалістю 14 календарних днів наказом № 6-в від 26.03.2021р. Разом з тим, позивачкою не доведено, що згідно графіку відпусток у травні 2021 року було передбачено надання їй невикористаної відпустки конкретної тривалості та за який період.

Таким чином, суд вважає не доведеним факт порушень з боку відповідача трудових прав позивачки, вказаних у її заяві про звільнення від 06.05.2021р. Оскільки інших підстав для звільнення, крім порушення роботодавцем трудових прав позивачкою в заяві від 06.05.2021р. не зазначалось і роботодавець не вправі розірвати цей договір з інших підстав, які працівником не зазначалися, відповідач не був зобов`язаний задовольнити заяву про звільнення від 06.05.2021р.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про зобов`язання винести наказ про звільнення, видати трудову книжку, стягнення вихідної допомоги та моральної шкоди не підлягають до задоволення за недоведеністю порушення прав позивачки та завдання моральних страждань з вини відповідача.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати в разі відмови від позову покладається на позивача.

Керуючись п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-УІІІ «Про судоустрій та статус суддів», Конституцією України, ст.ст. 4, 7, 10, 13, 80, 81,141, 256, 263-266, 352, 354 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спірітс Європа» про зобов`язання винести наказ про звільнення, видати трудову книжку, стягнення вихідної допомоги, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та затримку розрахунку при звільненні, моральної шкоди.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Повний текст рішення виготовлено 07 липня 2022 року.

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спірітс Європа» (м. Київ, вул. Польова, 24, код ЄДРПО 43178627)