Справа № 308/9756/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Яцишин А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Ужгород, за правилами окремого позовного провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , її адвоката Калинич Оксани Іллівни, де заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатської області, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 23.08.2022 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 26.08.2022.

Заявник - ОСОБА_1 , її адвокат Калинич Оксана Іллівна звернулися до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, де заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду в Закарпатській області.

Заява мотивована тим, що 14.07.2022 року заявник звернулася до Головного управління ПФУ в Закарпатській області на призначення пенсії за віком, однак було встановлено, що зроблений запис у її трудовій книжниці колгоспника НОМЕР_1 (трудова книжка була заповнена на російській мові 25.08.1986року) не відповідає її фактичним даним , а саме:

На сторінці 1 трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 , вказано прізвище, ім`я та по-батькові як - ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 , зазначає, що відповідно до паспортних даних заявника, (сторінка 1 паспорту серії НОМЕР_2 ), її ім`я звучить як - ОСОБА_1 .

Також, як вказано у заяві, згідно із сторінкою 2 свого паспорту, її дані зазначені російською мовою та зроблено запис як - ОСОБА_1 .

При цьому заявник вказує і на те, що у архівній довідці №03-20/1010 від 10.05.2022 р. виданої Чопською міською радою Ужгородського району Закарпатської області щодо підтвердження її трудового стажу в колгоспі з 1980 року по 1990 року (запис трудової книжки колгоспника 1) у документах на російській мові зазначено « ОСОБА_2 », тобто ім`я написано не правильно та не відповідає її паспортним даним на російській мові ОСОБА_1 , та ОСОБА_1 на українській мові.

ОСОБА_1 зазначає, що раніше навіть і не звертала на це уваги, завжди вважала і вважає, що її ім`я вимовляється та пишеться саме як - ОСОБА_3 , але ні як не - ОСОБА_4 , незалежно чи пишеться воно російською чи українською мовами.

ОСОБА_1 , зазначає, що таким чином, на сьогоднішній день, Головне управління ПФУ в Закарпатській області не може призначити їй пенсію за віком та взяти до призначення трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 та архіву довідку №03-20/1010 від 10.05.2022р., оскільки ім`я не відповідають паспортним даним заявника. А тому вимушена в судовому порядку встановити факт належності правовстановлюючих документів трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 та архіву довідку №03-20/1010 від 10.05.2022р видану Чопською міською радою Ужгородського району Закарпатської області.

При цьому як вказано у заяві, факт належності правовстановлюючих документів має для заявника юридичне значення і впливатиме на оформлення ним пенсії. Метою встановлення заявленого факту є реалізація заявником права на пенсійне забезпечення.

Заява містить посилання на ст.ст. 2,4, 76, 81 ЦПК України, п.5 ч.2 ст.293, п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України.

Заявник просить суд: Встановити той факт, що трудова книжка колгоспника серії НОМЕР_1 , належить - ОСОБА_1 . Встановити той факт, що архівна довідка №03-20/1010 від 10.05.22р. видана Чопською міською радою Ужгородського району Закарпатської області щодо підтвердження мого трудового стажу за період 1980 по 1990 року в колгоспі «Авангард», належить мені - ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 липня 2022 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду.

22.08.2022 за підписом начальника Головного управління пенсійного фонду України в Закарпатській області надійшли пояснення на заяву ОСОБА_1 . У письмових поясненнях вказано на те, що у документах для призначення пенсії по віку виявлені розбіжності наступного змісту: У трудовій книжці колгоспника серія НОМЕР_1 , а також у архівній довідці №03-20/1010 від 10.05.2022 р. видана Чопською міською радою Ужгородського району Закарпатської області прізвище, ім`я, по батькові заявниці зазначено як « ОСОБА_2 ». Відповідно до паспортних даних (серія НОМЕР_2 ) « ОСОБА_1 ».

Як вказано у письмових поясненнях, згідно з Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 р. №58, відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

При цьому у вказаних поясненнях зазначено, що зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

При цьому справу просили розглянути у відсутності представника Головного управління, враховуючи подане письмове пояснення. Винесене рішення по даній справі направити на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, м. Ужгород, пл. Народна,4).

Заявник, її представник в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Разом із тим від представника ОСОБА_1 , адвоката Калинич О.І., через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. Проте згідно пояснення, яке надійшло до суду від 22.08.2022 року, УПФУ в Закарпатській області просить справу розглядати за їх відсутності. Заперечень або відзиву на адресу суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (ч. 3 ст. 294 ЦПК України).

Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

З матеріалів справи вбачається, що у трудовій книжці колгоспника серія НОМЕР_1 , заповненої 25.06.1980 року колгоспом «Авангард» (КСП «Авангард») на сторінці 1, зазначено прізвище ім`я та по-батькові заявниці, як : « ОСОБА_2 » (копія міститься в матеріалах справи). Дата народження вказана 11.08.1962 рік. Згідно запису номер 1 «Прийнята в члени колгоспу «Авангард» с.Ярово, Ужгородського району 01.06.1980 року.

У архівній довідці №03-20/1010 від 10.05.2022 р. видана Чопською міською радою Ужгородського району Закарпатської області прізвище, ім`я, по батькові заявниці зазначено як « ОСОБА_2 » зазначено про написання ініціалів «так у документах» рік народження не вказано, працювала в колгоспі «Авангард». Зазначені відомості про трудову участь (кількість вироблених людино-днів, трудоднів) за 1980-1990 рік. (копія наявна у матеріалах справи).

Згідно паспорту громадянина України, паспортні дані заявника (серія та номер паспортного документу НОМЕР_2 виданого Ужгородським РВ УМВС України в Закарпатській області 07.09.1995 рок) вказано прізвище , ім`я та по-батькові заявниці: « ОСОБА_1 », дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається зі змісту заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, ОСОБА_1 , 14.07.2022 звернулася до УПФУ в Закарпатській області, на призначення пенсії за віком, було встановлено, що зроблений запис в моїй трудовій книжниці колгоспника НОМЕР_1 , проте при прийомі документів, були виявлені відмінності у написанні імені та по-батькові заявниці, між тими що містяться у її паспорті та документах , що нею були пред`явлені як доказ наявності у неї трудового стажу необхідного для нарахування пенсії за віком. Такі документи в ОСОБА_1 , прийняті не були.

Відповідно до п.4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (затвердженого Постанова правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) 4.2. При прийманні документів працівник сервісного центру: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку; повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Так, структурним підрозділом органу, що розглядав заяву ОСОБА_1 , був ГУПФ в Полтавській області, згідно рішення якого №91 від 21.07.2022, у призначенні пенсії за віком їй відмовлено через відсутність необхідного страхового стажу, який становить 27 років 09 місяців 01 день.

Так, для призначення заявнику пенсії за віком, не було прийнято, а в подальшому не було враховано наявний в неї стаж, що підтверджують наступні документи: трудова книжка колгоспника серії НОМЕР_1 та архівній довідці №03-20/1010 від 10.05.2022 р. видана Чопською міською радою Ужгородського району Закарпатської області щодо підтвердження мого трудового стажу в колгоспі з 1980 року по 1990 року. Такі документи не були враховані при розгляді заяви ОСОБА_1 , про призначенні їй пенсії ГУПФ в Полтавській області, бо у їх прийнятті було відмолено у зв`язку із виявленими розбіжностями при прийнятті заяви в УПФУ в Закарпатській області.

Згідно з Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 р. №58, відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (частина шоста статті 294 ЦПК України).

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (стаття 315 ЦПК України).

Згідно пункту 6 частини першої та частини другої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В поданій суду заяві про встановлення факту належності правовстановлюючих документів заявник зазначає, що встановлення такого факту має значення для подальшого оформлення ним пенсії за віком.

З огляду на те, що на даний час виправити описки та отримати належним чином оформлену довідку неможливо, оскільки підприємство ліквідовано, а надані архівні відомості на підставі наявних архівних документів, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та встановивши обставини, що мають істотне значення для вирішення справи, суд першої інстанції, дійшов висновку про задоволення поданої заяви.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Як роз`яснено у п. 1, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

Згідно зі ст. 48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Відповідно до приписів нормативно-правової бази законодавства України, яке регулює порядок нарахування пенсії, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи.

Відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей.

Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Поряд із цим, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах.

Також варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Неможливість внесення виправлень до трудової книжки підтверджується тим, що підприємство, що допустило помилку на сьогодні не існує.

Судом встановлено, що доказом повного прізвища, ім`я, по-батькові заявника є її копія паспорту громадянина України, копія ідентифікаційного номера, але в трудовій книжці та архівній довідці, допущено описку в частині неправильно зазначення її імені на по-батькові.

На даний час виправити дані описки та отримати належним чином оформлену довідку не можливо, відомостей про діючий колгосп «Авангард» суду не надано, документи передано на зберігання до архіву.

Відповідно до статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, за змістом якого суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини надаючи тлумачення принципу верховенства права в світлі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод неодноразово зазначав, що формальності не можуть бути підставами для виправдання несправедливості.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини.

Встановлення факту належності вказаних правовстановлюючих документів має для заявника юридичне значення, його метою є забезпечення можливості реалізації заявником гарантованого Конституцією України права на пенсійне забезпечення, в даному випадку по втраті годувальника, та діючим законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими, доведеними доказами по справі, такими, що спрямовані на створення умов для здійснення прав заявника, а тому такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 13, 76-81, 259, 263-265, 268, 273, 293, 315, 319, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , де заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатської області, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,- задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 заповненої колгоспом «Авангард» (КСП «Авангард») та архівної довідки №03-20/1010 від 10.05.22 р. виданої Чопською міською радою Ужгородського району Закарпатської області .

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду в Закарпатській області 88008, м. Ужгород, т. Народна, 4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Фазикош О.В.