Справа № 589/166/22
Провадження № 2/589/695/22
29 серпня 2022 року м.Шостка
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області в складі
головуючого судді Сидорчука О.М.,
секретаря судового засідання Шорохової Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Голландська аграрна компанія», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про розірвання договору оренди та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння,
19.01.2022 до суду надійшов вищевказаний позов, який позивачем обгрунтовується таким.
Відповідно до Договору оренди землі укладеного 18.07.2017 між позивачем, третіми особами та відповідачем ОСОБА_2 вищевказану земельну ділянку передано в оренду на строк 25 років, який був зареєстрований державним реєстратором КП «Шосткинське МБТІ» Деркач О.В. 21.07.2017.
Як вказує позивач орендар - ФОП ОСОБА_2 фактично сам в односторонньому порядку усунувся від виконання умов договору оренди землі в повному обсязі, припинивши господарську діяльність безпосереднього цільового використання орендованої земельної ділянки, чим порушив вимоги законодавства.
Так, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухом майно, відповідач ОСОБА_2 20 липня 2017 року (через два дні після укладення договору оренди) уклав договір суборенди землі з ТОВ «Голландська аграрна компанія», державна реєстрація цього договору суборенди здійснена 27.03.2018 року державним реєстратором Глухівської райдержадміністрації Захаріним О.О.
В той же час, як стверджує позивач, ані вона, ані треті особи не укладали жодних договорів з ТОВ «Голландська аграрна компанія», згоди на укладення договору суборенди на вказану в договорі оренди землі належну земельну ділянку (в т.ч., письмову) та на передачу права оренди земельної ділянки у заставу до статутного фонду - не надавали.
Вказані обставини, на думку позивача, є підставою для розірвання судом договор оренди землі та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.
Враховуючи викладене, позивач просить суд розірвати Договір оренди землі, укладений 18.07.2017 року між нею, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 як орендодавцями та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 як Орендарем, укладений щодо вищевказаної земельної ділянки та витребувати цю земельну ділянку від Товариства з обмеженою відповідальністю «Голландська агра компанія» на користь власників ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Ухвалою суду від 20.01.2022 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Позивач в судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі та просила справу слухати в її відсутності.
Відповідачі (повноважні представники) у судове засідання повторно не з`явились, причини неявки не повідомили, із заявою про розгляд справи у відсутності сторони (представника) до суду не звертались, будь-яких клопотань не подавали.
З урахуванням викладеного, судом відповідно до ч. 4 ст. 223, 280, 281 ЦПК України вирішено провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке.
Згідно до ст.1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідної орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно до ст.2 вказаного Закону, відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законам України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а тако ждоговором оренди землі.
Відповідно до ч.1 ст.93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельно ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" визначено, що за договором оренди землі орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.?
Статтею 792 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки, наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на становлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Згідно ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Відповідно до ст.32 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі може бути достроково розірваний на вимогу однієї із сторін за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельного Кодексу України та іншими законами України.
Виходячи із норм статей 24 і 25 Закону України "Про оренду землі", припинення орендарем господарської діяльності з безпосереднього цільового використання земельної ділянки та передача третім особам функцій з її обробітку й оплати орендної плати виходить за межі господарської діяльності, яку може здійснювати орендар без погодження з орендодавцем і є підставою для розірвання договору оренди землі за ст.32 Закону У країни "Про оренду землі" оскільки є істотним порушенням вимог закону та умов укладеного договору.
Відповідно до положень ст.783 ЦК України , наймодавець має беззаперечне право вимагати розірвання договору найму, якщо наймач без його дозволу передав річ в користування іншій особі. Передача права оренди землі не відповідає вимогам Земельного кодексу України та Закону України "Про оренду землі" та прямо порушує вимоги частини 7 ст.93 Земельного кодексу України.
Згідно ст.8 Закону України "Про оренду землі" орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця.
З положень ст.8 вказаного Закону вбачається, що підставою для виникнення права суборенди є договір суборенди, який підлягає державній реєстрації.
Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.12.2021, що додана до позовної заяви, підставою для виникнення іншого речового права на земельну ділянку, належну позивачу та третім особам є Договір оренди, укладений 18 липня 2017 року між позивачем, третіми особами та ФОП ОСОБА_2 , а також договір суборенди землі, укладений між ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «Голландська аграрна компанія» 20 липня 2017 року.
Враховуючи, що ФОП ОСОБА_2 не використовує спірну земельну ділянку для здійснення своєї господарської діяльності, передав права та обов`язки за договором оренди іншим особам без згоди співвласників - орендодавців, тобто незаконно, суд приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання договору оренди є обгрунтованою, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі.
Згідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст.317 ЦК України передбачено, що лише власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Таким чином, передавши без згоди співвласників - орендодавців земельну ділянку в суборенду (користування) іншій особі, відповідача - ФОП ОСОБА_2 порушив право власників на розпорядження своєю власністю. Відтак, земельна ділянка підлягає витребуванню у ТОВ «Голландська аграрна компанія», яке нею фактично користується.
Відповідачі в судове засідання не з`явились, відзиву, а також будь-яких доказів на спростування вимог позивача не подали. За таких обставин вимоги ОСОБА_1 є обгрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Виходячи з наведеного та керуючись ст. 6, 627, 651, 654, 792 ЦК України, ст. 1,2, 13, 24, 25, 31, 32 Закону України «Про оренду землі», ст. 263-265 ЦПК України,
Позов задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 496 гривень 20 коп. судових витрат.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення його повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем, або в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення - відповідачем, шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О.М.Сидорчук