УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області в складі:

судді Єрмічової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Турченяк І.В., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Чубар О.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди,

Установив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Барського районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії, а саме, про зобов`язання перенести примусову електровитяжку з димовентиляційного каналу його квартири, відновити герметичність димовентиляційного каналу пошкодженого врізкою труби примусової електровитяжки та відшкодувати моральну шкоду, обґрунтовуючи тим, що він є власником квартири під номером АДРЕСА_1 , а відповідач ОСОБА_2 є власником квартири під номером АДРЕСА_2 у тому ж будинку, що розташована над квартирою позивача. Відповідач ОСОБА_2 провів перепланування в квартирі без передбаченої дозвільної документації та встановив електровитяжку примусової тяги, при цьому пошкодив герметичність вентиляційного каналу у кухні, що спричинило нагнітання у вентиляційний канал його квартири чадного газу від газової плити відповідача та потрапляння вказаних газів до його квартири. Окрім чадного газу, під час користування відповідачем електровитяжкою, утворюється зворотна тяга та у його квартиру потрапляє повітря з неприємними запахами від смаження з квартири відповідача. Позивач зазначає, що відповідачем пошкоджена герметичність вентиляційного каналу, який слугує для вентиляції його квартири та має забезпечувати швидке видалення диму під час пожежі і природного газу, якщо станеться витік, а також забезпечувати якість повітря, встановлену санітарними нормами. Порушення повітрообміну у квартирі призводить до погіршення самопочуття та хвороб. Позивач вважає, що існує ризик отруєння чадним газом та тяжкого захворювання для членів його родини. В разі неспрацювання тягової автоматики газової водонагрівної колонки може відбутися витік газу в приміщення та спричинити вибух та пожежу. З липня 2018 року він звертається до відповідача та до КП "Бар-благоустрій", яке є управителем будинку в якому проживають сторони, та яке повідомляло відповідача ОСОБА_2 про необхідність усунення певних недоліків, який не реагував на приписи підприємства. За таких підстав він звернувся до Барського районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про зобов`язання демонтувати вмонтований витяжний короб з димовентиляційного каналу та відновити герметичність у каналі системи вентиляції, через яку вентилюється кухня в його квартирі та відшкодувати завдану моральну шкоду. Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 13 січня 2021 року позов було задоволено частково, а саме в частині зобов`язання демонтувати вмонтований витяжний короб з димовентиляційного каналу та відновити герметичність у каналі системи вентиляції в частині ухвалено йому було відмовлено, однак було задоволено позов в частині стягнення з ОСОБА_2 на його користь моральної шкоди в сумі 18250 грн та 840 грн 80 коп. судового збору на користь держави. Постановою Вінницького апеляційного суду від 27 травня 2021 року апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Чубар О.В. задоволено, рішення Барського районного суду Вінницької області від 13 січня 2021 року в частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у сумі 18250 грн скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в позові, в решті рішення залишено без змін, вирішено питання про судові витрати. Позивач вважає мотивацію апеляційного суду в частині не оскарження ним рішення суду першої інстанції необґрунтованою та вважає, що судом першої інстанції було доведено факт перепланування та встановлення примусової витяжки в квартирі відповідача ОСОБА_2 шляхом врізки витяжного короба в загальний димовентиляційний канал. Оскільки він припускав, що відповідач добровільно усуне порушення, а саме демонтує вмонтований витяжний короб з димовентиляційного каналу та відновить герметичність в каналі системи вентиляції, тому не оскаржував рішення суду в цій частині. Відносно висновку суду щодо недоведення факту порушення герметичності димових та вентиляційних каналів, позивач вважає, що суд першої інстанції не врахував факт бездіяльності Барської дільниці Жмеринського відділення АТ "Вінницягаз", не взяв до уваги акт обстеження КП "Бар-благоустрій" від 30 липня 2018 року, який підписаний особисто відповідачем, де зазначено, що при ввімкненні примусової витяжки утворюється зворотна тяга в квартирі позивача, що свідчить про розгерметизацію димовентиляційного каналу. Крім того, суди, розглядаючи дану справу, не врахували акт обстеження КП "Бар-благоустрій" від 29 жовтня 2019 року, де зафіксовано факт здійснення перепланування в квартирі відповідача, що не відображено в проекті теплогазопостачання в квартирі, та невідповідність робочому проекту, не взяли до уваги положення ДБН В.2.2.-15:2019. Враховуючи те, що судами не здійснено захист його порушених прав та покладено на нього відшкодування судових витрат на користь відповідача, він звернувся до Барської міської ради Вінницької області та КП "Бар-благоустрій" з метою створення комплексної комісії за участі представників Барської міської ради, КП "Бар-благоустрій", Барської дільниці Жмеринського відділення АТ "Вінницягаз", Барського управління Держспоживслужби у Вінницькій області, внаслідок чого розпорядженням міського голови Барської міської ради № 128-Р від 03 вересня 2021 року створено комісію та 07-08 вересня 2021 року проведено обстеження, яким встановлено факт врізки штроби прямокутного перерізу для монтажу труби примусової вентиляції, яка входить в вертикальний димовий канал та підтверджено факт зворотної тяги в його квартиру при ввімкненні примусової вентиляції в квартирі відповідача. Однак, на його неодноразові звернення до відповідача про усунення вчинених ним порушень останній на них жодним чином не реагує. Вказане призвело до того, що внаслідок неправомірних дій відповідача він та його дружина змушені дихати неприємними запахами з квартири відповідача, залишати вікна у квартирі на постійне провітрювання з метою вентиляції квартири, що завдає постійних моральних страждань та непоправних наслідків для здоров`я. Моральна шкода викликана душевними стражданнями, оскільки впродовж трьох років та шести місяців він та його дружина змушені дихати неприємними запахами від смаження з квартири відповідача. Моральну шкоду оцінює у 25600 грн з розрахунку 1280 днів по 20 грн в день. Просить суд зобов`язати відповідача ОСОБА_2 перенести примусову електровитяжку з димовентиляційного каналу та відновити герметичність димовентиляційного каналу пошкодженого врізкою труби примусової електровитяжки та стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 25600 грн.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Чубар О.В. подала відзив на позовну заяву ОСОБА_1 обґрунтовуючи тим, що відповідач ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу квартири від 04 жовтня 2016 року є власником квартири АДРЕСА_3 , в якій він здійснив перепланування без втручання в несучі конструкції. Позивач стверджує, що відповідач під час здійснення перепланування квартири пошкодив герметичність димовентиляційних каналів його квартири, однак вказане суперечить письмовим доказам долученим позивачем до позовної заяви, зокрема акту комісійного розгляду звернення від 07 вересня 2021 року та акту обстеження димовентиляційних каналів від 08 вересня 2021 року, де зазначено, що при обстеженні квартир сторін було встановлено відсутність проекту розташування димовентиляційних каналів у всьому будинку та виявлено перепланування у квартирі відповідача. Комісіями не було встановлено, що саме здійснення відповідачем перепланування квартири стало причиною порушення герметичності димовентиляційних каналів квартири позивача, натомість комісією встановлено відсутність витоків газу в обох квартирах. Крім того, відповідно до ст. 100 ЖК Української РСР виконання наймачем робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребують отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується. Позивач стверджує, що саме відповідач, встановлюючи електровитяжку примусової тяги, пошкодив герметичність вентиляційного каналу в кухні, що спричинило нагнітання чадного газу в його квартирі, посилаючись на заяви та акти обстеження КП "Бар-благоустрій" від 2018 та 2019 років, однак, дані письмові докази не встановлюють безпосередньої вини відповідача, а містять інформацію про час, місце та спосіб проведення обстежень квартири позивача працівниками комунального підприємства та інформацію, що фактичне розташування обладнання теплогазопостачання та газовідведення обох квартир не відповідають робочому проекту, зазначено, що при ввімкнені примусової витяжки в квартирі відповідача, повітря з квартири потрапляє через димовентиляційний канал в квартиру позивача. Тому, факт відсутності безпосередньої вини відповідача визнано сторонами, що підтверджується рішенням Барського районного суду Вінницької області від 13 січня 2021 року, яке набрало законної сили, та в цій частині сторонами не оскаржувалося.

Крім того, у Правилах безпеки систем газопостачання визначено, що відповідальність за стан димових та вентиляційних каналів у житлових будинках покладається на керівників житлово-експлуатаційних організацій, у житлових кооперативах - на голову, у приватних будинках - на власників. Контроль за проведенням перевірок стану димових і вентиляційних каналів повинні забезпечувати балансоутримувачі (власники) будинків.

Так, позивачем до позовної заяви як доказ додано лист АТ "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз", в якому роз`яснено, що згідно з пунктом 6.1. Правил безпеки систем газопостачання, перевірка, ремонт і за потреби прочищення димових та вентиляційних каналів повинні виконуватися спеціалізованою організацією, яка має дозвіл на виконання цих робіт центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю. Дане Товариство не має дозволу на виконання робіт з обстеження, ремонту та чищення димарів. Крім того, балансоутримувачем багатоквартирного будинку, в якому розташовані квартири сторін, КП "Бар-благострій" в межах своїх повноважень було здійснено лише обстеження димовентиляційних каналів квартир сторін, без можливості здійснення ремонтних робіт, оскільки на виконання ремонтних робіт потрібний спеціалізований дозвіл. В матеріалах справи відсутні висновки спеціалізованої організації щодо проведених робіт у квартирі відповідача та відсутні висновки щодо необхідності здійснення ремонтних робіт для відновлення герметичності димовентиляційних каналів. Згідно Правил безпеки систем газопостачання, представник організації, яка здійснювала перевірку, виявляє несправність каналів та повинна попередити під розписку про небезпечність користування газовими приладами, а відповідний акт перевірки передати до газового господарства для вжиття відповідних заходів. Перевірка і прочищення димових і вентиляційних каналів комунально-побутових об`єктів, житлових та громадських будинків оформляються актом. Один примірник акта перевірки і прочищення димових каналів передається газорозподільному підприємству. Строк зберігання актів становить 12 місяців. У випадку відмови власника квартири від обстеження димовентиляційних каналів, управитель скеровує відповідне повідомлення до газопостачального підприємства, яке, у свою чергу, вирішує питання продовження постачання газу до відповідного будинку. Так, згідно акту комісійного обстеження квартир сторін від 07 вересня 2021 року витоків газу не встановлено та рекомендовано позивачу звернутися за лабораторними дослідженнями рівнів оксиду вуглецю в його квартирі. В матеріалах справи відсутні будь-які висновки лабораторних досліджень. Крім того, в даному акті рекомендовано КП "Бар-благоустрій" провести обстеження димовентиляційних каналів на п`яти поверхах будинку. Згідно акту обстеження від 08 вересня 2021 року, проведеного працівниками комунального підприємства, витоків газу не виявлено, однак встановлено, що зворотна тяга повітря з примусової витяжки квартири відповідача, через димовентеляційний канал потрапляє в квартиру позивача. В акті відсутні висновки щодо безпосередньої вини відповідача ОСОБА_2 та необхідності проведення ремонтних робіт для відновлення герметичності димовентиляційних каналів. Крім того, Правилами затверджено зразок акту проведення перевірок та прочищення димових та вентиляційних каналів, однак акти складені працівниками підприємства у 2018 та 2019 роках не відповідають вимогам затвердженої форми, термін їх дії становить 12 місяців, тому вказані акти як докази надані позивачем на даний час є недійсними. Акти комісійного обстеження від 07 вересня 2021 року та від 08 вересня 2021 року не підпадають під дію вищевказаних Правил ні за формою, ні за змістом, складені не спеціалізованою організацією, містять загальну інформацію та носять рекомендаційний характер без встановлення фактів та конкретних дій, в той час, як в роз`ясненнях АТ "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз", що міститься в матеріалах справи, зазначено, що ремонтні роботи димових та вентиляційних каналів повинні виконуватися спеціалізованою організацією, яка має дозвіл на виконання цих робіт, тому вимога позивача про зобов`язання відповідача демонтувати вмонтований витяжний короб з димовентиляційного каналу та відновити герметичність у каналі системи вентиляції є порушенням норм встановлених Правилами безпеки систем газопостачання.

Щодо вимоги позивача ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Чубар О.В. зазначає, що позивачем не надано жодних доказів та письмових обґрунтувань щодо неправомірних дій відповідача, що могло б викликати у нього душевні страждання та було б підставою для відшкодування йому моральної шкоди. В матеріалах справи міститься лише виписки з медичної карти про загальні захворювання позивача, які позивач має протягом багатьох років. В даних виписках відсутня інформація щодо змін у стані здоров`я та впливу на стан здоров`я саме дій відповідача, пов`язаних із порушенням димовентиляційних каналів у квартирі позивача, крім того, в актах обстеження від 07 вересня 2021 року та від 08 вересня 2021 року міститься інформація про відсутність витоків чадного газу. За таких підстав, представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Чубар О.В. просить в позові ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 подав відповідь на відзив, аргументуючи наведене відповідачем у відзиві заперечення про те, що перепланування в його квартирі здійснювалось без втручання в несучі конструкції, то зазначене не відповідає дійсності та не підтверджується жодними документами, оскільки дане перепланування в квартирі відповідача жодним чином не відображене в технічному паспорті та в проекті теплогазопостачання його квартири. Згідно чинного законодавства переплануванням вважається перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків. В разі перепланування з втручанням в інженерні системи загального користування будинку необхідно отримувати дозвіл на перепланування в квартирі. Даний вид перепланування в квартирі відповідача, а саме врізка в загальну систему димових та вентиляційних каналів загального користування будинку мала б бути проведена з отриманням відповідних дозволів, які у відповідача відсутні. КП "Бар-благоустрій", як управитель багатоквартирного будинку, в межах своїх повноважень проводив обстеження, на акти яких позивач посилається у позовній заяві. Відповідачем порушено вимоги п. 7.33 ДБН В.2.2.-15:2019, де зазначено, що встановлення механічної витяжної вентиляції з кухні можливо за наявності окремого витяжного каналу. В квартирах 80-х років окремі канали не проектувалися, даний будинок побудований у 1978 році. Крім того, відповідачем порушено п. 7.35 ДБН В.2.2.-15:2019, де зазначено, що при застосуванні природної витяжної вентиляції у кухнях і зонтів/витяжок над кухонними плитами з механічною витяжкою вентиляцією для зонтів/витяжок слід передбачати індивідуальні вертикальні витяжні канали - супутники з викидом повітря в атмосферу або у збірну вентиляційну шахту з приєднанням кожного витяжного каналу однієї квартири до збірної шахти на відстані по вертикалі не менше 2 м від зонтів/витяжок. В актах обстеження від 07 вересня 2021 року та від 08 вересня 2021 року фахівцями відповідних служб вказано на розгерметизованість каналу, врізку відповідача в вентиляційний канал квартири та факт врізки короба примусової вентиляції в вентиляційний канал позивача. Щодо твердження представника відповідача про відсутність в зазначених актах висновків безпосередньої вини відповідача, то представником відповідача не надано жодного доказу, що підтверджує зворотне. Відповідно до листа вих. № 130 від 06 листопада 2019 року КП "Бар-благоустрій", як управитель будинку, інформував Барську дільницю AT "Вінницягаз" щодо розгерметизації для забезпечення подальшої безпечної експлуатації приладів теплогазопостачання квартир під номером АДРЕСА_4 . Крім того, відповідно до підрозділу 6 розділу V Правил, безпечну експлуатацію та технічне обслуговування димових і вентиляційних каналів житлових і громадських будинків забезпечує власник орендар (наймач). Представник відповідача посилається на відсутність лабораторних досліджень рівнів оксиду вуглецю в квартирі позивача, однак зазначене має рекомендаційний характер та не було обов`язковим. Щодо твердження представника позивача про те, що в матеріалах відсутні висновки спеціалізованої організації щодо необхідності здійснення ремонтних робіт для відновлення герметичності димовентиляційних каналів, то зазначене не відповідає дійсності та не підтверджено доказами.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, просив його задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Чубар О.В. просила у позові відмовити повністю.

Крім того, представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Чубар О.В. подала до суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, мотивуючи тим, що Барським районним судом Вінницької області розглядався аналогічний спір між тими самими сторонами, з тим самим предметом, за тих самих підстав, та 13 січня 2021 року було ухвалено судове рішення, згідно якого позов задоволено частково та стягнуто на користь позивача ОСОБА_1 з відповідача ОСОБА_2 моральну шкоду, в іншій частині позовних вимог відмовлено, оскільки, як вбачається зі змісту рішення суду вимоги про зобов`язання демонтувати вмонтований витяжний короб з димовентиляційного каналу та відновити герметичність не підлягають задоволенню, оскільки не було встановлено вини відповідача в порушенні герметичності димових та вентиляційних каналів та відповідно до чинного законодавства зазначені дії повинна виконувати спеціалізована організація. Вказане рішення суду в частині стягнення моральної шкоди було оскаржене відповідачем в апеляційній інстанції та згідно постанови Вінницького апеляційного суду від 27 травня 2021 року в цій частині скасовано. Позивачем ОСОБА_1 не було оскаржено рішення Барського районного суду Вінницької області від 13 січня 2021 року щодо відмови у зобов`язанні відповідача ОСОБА_2 демонтувати вмонтований витяжний короб з димовентиляційного каналу та відновити герметичність, що дає підстави вважати, що позивач погодився з висновком суду першої інстанції. Обидва позови повністю збігаються за складом учасників, матеріально-правовими вимогами, що полягають в демонтуванні електровитяжки та відновлені герметичності, та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Крім того, обидва позови мають однакову підстави, доказову базу та посилання на норми закону. Крім того, позивач не оспорює того факту, що звертається до суду з аналогічним позовом, про що зазначає особисто в даній позовній заяві. При цьому позивач обґрунтовує повторне звернення до суду з аналогічним позовом з тих підстав, що він не погоджується з висновками суду першої та апеляційної інстанції. За таких підстав, представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Чубар О.В. вважає даний позов позивача ОСОБА_1 аналогічний позову у справі № 125/1596/20, за яким рішення суду набрало законної сили та позивачем не оскаржувалося, що є підставою для закриття провадження у справі в порядку п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Просить клопотання про закриття провадження у справі задовольнити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заперечував проти заявленого представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Чубар О.В. клопотання про закриття провадження у справі, обґрунтовуючи тим, що він звертався до Барського районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 , однак дані позови не є ідентичними з огляду на те, що у справі, що розглядається судом, додано ряд нових доказів, а саме: відповідь AT "Вінницягаз" про те, що відповідно до п. 6.1. розділу V ПБСГ безпечну експлуатацію та технічне обслуговування димових і вентиляційних каналів житлових і громадських будинків забезпечує власник (балансоутримувач та/або орендар (наймачі), акти обстеження від 07 вересня 2021 року та 08 вересня 2021 року, які проведено на виконання розпорядження міського голови Барської міської ради № 128-Р від 03 вересня 2021 року "Про створення комісії в АДРЕСА_5 ", при цьому було створено комісію у новому складі за участі представників КП "Бар-благоустрій", Барської дільниці Жмеринського відділення АТ "Вінницягаз", Барського управління ГУ ДПСС у Вінницькій області, лікаря із загальної гігієни відділу державного нагляду за дотриманням державного законодавства Барського управління ГУ ДПСС у Вінницькій області, що є підставою вважати, що в даній справі змінився суб`єктний склад учасників справи, тому обставини справи є новими. Крім того, вважає, що його права та інтереси порушуються внаслідок неправомірних дій саме відповідача ОСОБА_2 , який не виконує обов`язків індивідуального користувача будинку. До КП "Бар-благоустрій" та АТ "Вінницягаз" він претензій не має, оскільки останні вживали заходів щодо перевірки стану димових і вентиляційних каналів на піставі чого склали відповідні акти, тому вказані установи не повинні відповідати за цим позовом. Вважає, що він вірно визначив склад учасників справи, вірно обрав спосіб захисту своїх прав. Вважає, що завдана йому та його дружині моральна шкода ним повністю доведена, заподіяну моральну шкоду він обчислює з розрахунку по 10 грн в день на нього та дружину протягом 1280 днів. Щодо неоскарження рішення Барського районного суду Вінницької області від 13 січня 2021 року, то вважав, що відповідач ОСОБА_2 , будучи зобов`язаний вказаним рішенням суду відшкодувати завдану моральну шкоду, в добровільному порядку усуне порушення. Просив у клопотанні представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Чубар О.В. про закриття провадження у справі відмовити та продовжити судовий розгляд справи по суті заявлених вимог.

Заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши заяви, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є диспозитивність.

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (диспозитивність цивільного судочинства).

Відповідно до ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд бере до уваги позицію Верховного Суду викладену у постановах від 22 січня 2019 року у справі № 912/1856/16 та від 14 травня 2019 року у справі № 910/11511/18, де зазначено, що суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

Суд ураховує висновок Верхового Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду викладений у постанові від 22 травня 2019 року у справі № 640/7778/18 та у постанові від 02 вересня 2020 року у справі № 417/7171/19, де ВС зазначив, що закриття провадження у справі можливе лише за умови, якщо рішення, що набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто співпадають сторони, предмет і підстави позовів.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення, а підстава - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

При визначенні підстави позову як елементу його змісту суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Отже, відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо в позовах, які розглядаються судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках набрання рішенням суду чинності.

Встановлено, що в провадженні Барського районного суду Вінницької області перебувала цивільна справа № 125/1596/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії та відшкодувати завдану моральну шкоду, а саме про зобов`язання ОСОБА_2 демонтувати вмонтований витяжний короб з димовентиляційного каналу та відновити герметичність у каналі системи вентиляції, через яку вентилюється кухня в квартирі ОСОБА_1 , та відшкодувати завдану моральну шкоду. Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 13 січня 2021 року даний позов задоволено частково, ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 18250 грн та 840 грн 80 коп. судового збору на користь держави, у іншій частині позовних вимог відмовлено. Постановою Вінницького апеляційного суду від 27 травня 2021 року апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Чубар О.В. задоволено, рішення Барського районного суду Вінницької області від 13 січня 2021 року в частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 18250 грн скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у позові, в решті рішення залишено без змін, вирішено питання про судові витрати.

Відмовляючи у задоволенні вимоги про зобов`язання ОСОБА_2 демонтувати вмонтований витяжний короб з димовентиляційного каналу та відновити герметичність у каналі системи вентиляції, через який вентилюється кухня в квартирі ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із недоведеності факту порушення герметичності димових та вентиляційних каналів унаслідок дій саме ОСОБА_2 , зазначив, що такі роботи повинні виконуватись спеціалізованою організацією.

Відповідно до постанови Вінницького апеляційного суду від 27 травня 2021 року за результатами апеляційного розгляду справи суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову повністю, як в частині немайнових вимог позивача ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача ОСОБА_2 демонтувати вмонтований витяжний короб з димовентиляційного каналу та відновити герметичність у каналі системи вентиляції, через який вентилюється кухня в квартирі ОСОБА_1 , так і в частині вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Не погоджуючись з рішенням Вінницького апеляційного суду від 27 травня 2021 року позивач ОСОБА_1 оскаржив його до Верховного Суду.

Згідно ухвали Верховного Суду від 07 липня 2021 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 27 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди відмовлено (а.с. 122-123).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснив, що підставою повторного звернення до суду з даним позовом є те, що судами першої та апеляційної інстанції під час розгляду цивільної справи № 125/1596/20 не було здійснено захист його порушеного права. Крім того він вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи № 125/1596/20 дійшов невірного висновку щодо недоведення факту порушення герметичності димових та вентиляційних каналів, судом не було враховано факт бездіяльності Барської дільниці Жмеринського відділення АТ "Вінницягаз", не взято до уваги ряд інших доказів, поданих ним на обґрунтування позовних вимог. Крім того, він не погоджується з постановою Вінницького апеляційного суду від 27 травня 2021 року, оскільки судом не було враховано подані ним докази та не взято до уваги положення ДБН В.2.2.-15:2019. За таких підстав перешкод у повторному розгляді даної справи позивач не вбачає, просить у клопотанні представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Чубар О.В. про закриття провадження у справі відмовити та продовжити розгляд справи по суті заявлених позовних вимог.

Суд вважає вказані твердження позивача ОСОБА_1 такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

У рішенні Барського районного суду Вінницької області від 13 січня 2021 року в цивільній справі № 125/1596/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії та відшкодувати завдану моральну шкоду встановлено недоведеність факту порушення герметичності димових та вентиляційних каналів унаслідок дій саме ОСОБА_2 , зазначено, що такі роботи повинні виконуватись спеціалізованою організацією.

У постанові Вінницького апеляційного суду від 27 травня 2021 року в цивільній справі № 125/1596/20 зроблено висновок про те, що стягнення з відповідача на користь позивача моральної школи без установлення вини відповідача ОСОБА_2 у порушенні прав ОСОБА_1 та причинного зв`язку між протиправними діями відповідача та шкодою, заподіяною позивачу, є неможливим, відтак дана вимога не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд звертає увагу на рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдинг" проти України", а також на рішенням Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії", де зазначено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Судом встановлено, що в справі, яка розглядається, та в справі № 125/1596/20, в якій ухвалено рішення, яке набрало законної сили, співпадають сторони, предмет і підстави позовів, тобто матеріальна-правова вимога є ідентичною, при визначенні підстави позову судом перевірено факти (обставини) і закон, на підставі чого позивач ОСОБА_1 просить про захист свого права, які також є ідентичними.

За таких підстав суд дійшов висновку про те, що позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

З урахуванням наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, суд вважає неможливим повторний розгляд справи, та вважає за необхідне клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Чубар О.В. про закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України задовольнити та закрити провадження у справі.

На підставі ст. 16 ЦК, ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", керуючись п. 5 ч. 3 ст. 2, ч. 1 ст. 5, ч. 1 ст. 19, ч. 1 ст. 81, п. 3 ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 256, п. 1 ч. 1 ст. 258, частинами 4 - 6 ст. 259, ч. 1 ст. 260, ч. 4 ст. 263, частинами 6, 7, 8 ст. 268, ч. 1, п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Чубар О.В. про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди задовольнити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної судової ухвали.

Повна судова ухвала складена 16 лютого 2022 року.

Суддя В. В. Єрмічова