ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2022 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи №521/2122/14-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/813/3899/22

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів- Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Кузьмук А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 13 квітня 2021 року про видачу дублікату виконавчого листа, постановлену під головуванням судді Поліщук І.О.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви про видачу дублікату виконавчого листа

У березні 2021 року акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі- АТ «Ощадбанк», банк) звернулось до суду з заявою до боржника ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа.

Заява обґрунтована тим, що у провадженні Малиновського районного суду м.Одеси перебувала справа №521/2122/14 за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України», в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит № 944-н від 11 жовтня 2006 року.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 06 травня 2014 року, яке набрало законної сили 16 липня 2014 року, позовну заяву АТ «Ощадбанк» задоволено та стягнуто з відповідача кредитну заборгованість в розмірі 31 002,67 доларів США та 2 169,26 грн.

З метою виконання вказаного рішення суду 04 серпня 2014 року Малиновським районним судом м.Одеси видано виконавчий лист № 521/2122/14.

В подальшому виконавчий лист №521/2122/14 неодноразово пред`являвся до Другого Малиновського відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області (далі відділ ДВС), однак повертався стягувачу у зв`язку із відсутністю доходів та майна у боржника ОСОБА_1 .

Постановою про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №54928887 від 26 грудня 2018 року завершено виконавче провадження та оригінал виконавчого листа №521/2122/14 на виконання вимог ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» повернуто до банку.

10 липня 2019 р. представником АТ «Ощадбанк» поштовою кореспонденцією на адресу органу примусового виконання було направлено чергову заяву про відкриття виконавчого провадження разом з оригіналом виконавчого листа №521/2122/14 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , яка отримана Другим Малиновським відділом ДВС у м.Одеси Південного МУЮ 18 липня 2019 року (далі відділ ДВС), після чого будь-яких постанов державного виконавця та оригінал виконавчого листа на адресу АТ «Ощадбанк» не надходило.

У зв`язку з неотриманням банком постанови про відкриття виконавчого провадження в передбачені законом строки, АТ «Ощадбанк» 27 листопада 2020 року було здійснено запит з проханням надати копію постанови про відкриття виконавчого провадження та копії постанов, які були винесені державним виконавцем в рамках відкритого виконавчого провадження.

22 лютого 2021 року на адресу АТ «Ощадбанк» надійшла відповідь від 17 лютого 2021 року, згідно якої виконавчий лист №521/2122/14 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 з 10 липня 2019 року на примусовому виконанні у відділі ДВС не перебував.

Заявник вважає, що оригінал виконавчого документа було втрачено саме відділом ДВС по незалежним від АТ «Ощадбанк» причинам, а рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 06 травня 2014 року станом на теперішній час, всупереч ст.18 ЦПК України, залишається не виконаним.

Крім того, стягувач посилався на те, що відділом ДВС не надано доказів та не спростовано доводи АТ «Ощадбанк» про те, що виконавчий документ № 521/2122/14-ц, виданий 04 серпня 2014 року Малиновським районним судом м.Одеси, отримано відділом та втрачено по незалежним від АТ «Ощадбанк» причинам (т.2а.с.2-3).

Зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 13 квітня 2021 року заява про видачу дублікату виконавчого листа задоволена.

Видано дублікат виконавчого листа по цивільній справі №521/2122/14 за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит №944-н від 11 жовтня 2006 року, яка станом на 16 грудня 2011 року становить 31 002,67 доларів США та 2169,26 грн. та витрати по сплаті судового збору (т.2а.с.26-27).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у заяві про видачу дублікату виконавчого листа.

В апеляційній скарзі апелянт наводить наступні доводи та зазначає, що:

- справа не містить інформації та доказів повідомлення його про розгляд заяви про видачу дублікату виконавчого листа в суді першої інстанції, чим порушено його права:

-10 липня 2019 року представником АТ "Ощадбанк" поштовою кореспонденцією на відділ ДВС було направлено заяву про відкриття виконавчого провадження разом з оригіналом виконавчого листа №521/2122/14, але не має доказу надсилання кореспонденції рекомендованим поштовим відправленням з повним описом документів згідне ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження";

- матеріали справи не містять інформації щодо виконання судового рішення, крім того, обставини втрати виконавчого листа судом не з`ясовувались, в справі відсутні посилання на докази, які підтверджували би втрату оригіналу виконавчого листа (т.2а.с.40-42).

У відзиві на апеляційну скаргу АТ "Ощадбанк", посилаючись на необґрунтованість та безпідставність її доводів, просить скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Доводи заявника, зокрема, зводяться до того, що:

- оригінал виконавчого документа № 521/2122/14 було втрачено саме відділом ДВС по незалежним від АТ «Ощадбанк» причинам;

- втрата оригіналу виконавчого листа порушує принцип обов`язковості виконання судового рішення відповідно до вимог ст.129-1 Конституції України та ст.18 ЦПК України, а також порушує майнові права стягувача АТ «Ощадбанк»;

- рішення суду від 06 травня 2014 року боржником ОСОБА_1 дотепер не виконано (т.2а.с.68-70).

Про дату судового засідання, призначеного на 05 липня 2022 року, учасники процесу повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин не подавали, що відповідно до правил ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у їх відсутність.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи заяву АТ "Державний ощадний банк України" про видачу дубліката виконавчого листа, суд першої інстанції виходив із того, що оригінал виконавчого документа №521/2122/14 було втрачено саме відділом ДВС по незалежним від АТ «Ощадбанк» причинам, а рішення суду від 06 травня 2014 року станом на теперішній час, всупереч ст.18 ЦПК України, залишається не виконаним

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з таких підстав.

Встановлені судом фактичні обставини справи

17 лютого 2014 року ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі Одеського обласного управління звернулось до суду з позовом про дострокове стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за договором про іпотечний кредит № 944-н від 11 жовтня 2006 року у сумі 31 002, 67 доларів США та в розмірі 2 169,26 грн.(т.1а.с.2-6).

06 травня 2014 року було ухвалено заочне рішення по цивільній справі № 521/2122/14, яким позовну заяву АТ «Ощадбанк» задоволено у повному обсязі (т.1а.с.42-44).

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 09 жовтня 2015 року в заяві ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 06 травня 2014 року відмовлено (т.1а.с.85).

З метою виконання вказаного рішення суду 04 серпня 2014 року Малиновським районним судом м.Одеси видано виконавчий лист № 521/2122/14 (т.1а.с.193).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 17 березня 2016 року , з урахуванням ухвал про виправлення помилок від 16 березня та 25 травня 2017 року, заочне рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 06 травня 2014 року у частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом, змінено, викладено заочне рішення суду у новій редакції: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Державний ощадний банк України" заборгованість за договором про надання іпотечного кредиту № 944-н від 11 жовтня 2006 року станом на 16 грудня 2011 року у розмірі 31 002,67 доларів США, що еквівалентно 247 708, 21 грн. (т.1а.с.182-186,205-206,223-224).

23 серпня 2016 року представник ПАТ "Державний ощадний банк України" звернувся до Малиновського районного суду м.Одеси з заявою про видачу виконавчих листів відповідно до рішення апеляційного суду від 17 березня 2016 року. Згідно вказаної заяви представником банка 02 вересня 2016 року отримано один виконавчий лист (т.1а.с.190).

30 серпня 2016 року Малиновським районним судом м.Одеси видано виконавчий лист на підставі рішення апеляційного суду від 17 березня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором сумі 31 002,67 доларів США, що еквівалентно в сумі 247 708, 21 грн., зі строком виконання до 17 березня 2017 року (т.1а.с.210).

22 червня 2017 року представник ПАТ "Державний ощадний банк України" звернувся до Малиновського районного суду м.Одеси з заявою про видачу виконавчих листів відповідно до ухвали апеляційного суду від 25 травня 2017 року про виправлення помилки. Згідно заяви представником 18 липня 2017 року отримано виконавчий лист (т.1а.с.227-228).

Разом з тим, постановою про повернення виконавчого документа стягувачу ВП№54928887 від 26 грудня 2018 року завершено виконавче провадження та оригінал виконавчого листа №521/2122/14, виданий судом 25 травня 2017 року, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором сумі 31 002,67 доларів США, що еквівалентно 247 708, 21 грн., на виконання вимог п.2ч.1ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» повернуто до стягувачу АТ «Ощадбанк», оскільки на момент виходу державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1 , на яке може бути звернено стягнення, майно не виявлено. Згідно відповідей з реєструючих установ майно, яке належить боржнику, не виявлено (т.2а.с.10).

10 липня 2019 року за вих.№133.20-13/1499/944-н представником АТ «Ощадбанк» поштовою кореспонденцією на адресу відділу було направлено чергову заяву про відкриття виконавчого провадження разом з оригіналом виконавчого листа № 521/2122/14 відносно стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 в розмірі 31 002,67 доларів США(т.2а.с.11).

Вказану заяву було отримано відповідальною особою Другого Малиновського відділу ДВС у м.Одесі Південного МУЮ 18 липня 2019 року, про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, після чого будь-яких постанов та оригіналу виконавчого листа на адресу АТ «Ощадбанк» не надходило (т.2а.с.12).

Тобто, виконавчий лист було отримано для виконання державною виконавчою службою.

У зв`язку з неотриманням банком постанови про відкриття виконавчого провадження в передбачені законом строки, АТ «Ощадбанк» 27 листопада 2020 року за вих. №113.20-13/944-н/5781/78232/2020-15 було здійснено запит з проханням надати копію постанови про відкриття виконавчого провадження та копії постанов, які були винесені державним виконавцем в рамках відкритого виконавчого провадження (т.2а.с.13).

22 лютого 2021 року за вх. № 2251 на адресу АТ «Ощадбанк» надійшла відповідь на запит від 17 лютого 2021 року вих. №5481, із змісту якої вбачається, що вказаний виконавчий лист № 521/2122/14 відносно стягнення заборгованості з ОСОБА_1 в сумі 31 002,67 доларів США з 10 липня 2019 року на примусовому виконанні у відділі ДВС не перебував (т.2а.с.14).

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Звертаючись до суду з заявою, АТ «Ощадбанк» посилалось на те, що виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_1 втрачено виконавчою службою.

Відповідно до ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Згідно зі ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Так, ст.18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини першої статті 293 ЦПК України(яка діяла на тої час) зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

У зв`язку із прийняттям Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції від 02 червня 2016 року, норми якої набрали чинності 05 жовтня 2016 року) було змінено строк пред`явлення виконавчих листів до примусового виконання.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Згідно з ч.1,2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції Закону від 04 листопада 2010 року № 2677-VІ) виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути пред`явлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Водночас ч.1,4 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції Закону від 02 червня 2016 року № 1404-VIII) передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

З огляду на наведене, строк на пред`явлення виконавчого листа для примусового виконання станом на момент подання заяви про видачу дубліката (03 березня 2021 року) не є пропущеним, оскільки: 26 грудня 2018 року виконавчий лист повернутий банку, а 10 липня 2019 року АТ «Ощадбанк» знову звернулось до виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження разом з оригіналом виконавчого листа №521/2122/14 відносно стягнення заборгованості з ОСОБА_1 в розмірі 31 002,67 доларів США. Вказану заяву банка 18 липня 2019 року було отримано відповідальною особою Другого Малиновського відділу ДВС у м.Одесі Південного МУЮ.

Із заявою про видачу дубліката виконавчого документа банк звернувся до суду 03 березня 2021 року, а з 06 жовтня 2016 року строки пред`явлення виконавчих документів для примусового виконання збільшено до трьох років, тому строк банком не пропущений.

Підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата, а умовою його видачі є те, що строк, встановлений для пред`явлення виконавчого документа до виконання, ще не закінчився.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

У постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року в справі № 2-1053/10 зроблено висновок про те, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Як зазначено вище, 10 липня 2019 року представником АТ «Ощадбанк» поштовою кореспонденцією на адресу відділу ДВС було направлено чергову заяву про відкриття виконавчого провадження разом з оригіналом виконавчого листа №521/2122/14 відносно стягнення заборгованості з ОСОБА_1 в розмірі 31 002,67 доларів США (т.2а.с.11).

18 липня 2019 року вказану заяву отримала відповідальна особа Другого Малиновського відділу ДВС у м.Одеси Південного МУЮ, про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, після чого будь-яких постанов та оригіналу виконавчого листа на адресу АТ «Ощадбанк» не надано (т.2а.с.12).

За правилами ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до ст. 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Матеріалами справи підтверджено, що виконавчою службою не надано доказів, що за вказаною заявою АТ «Ощадбанк» було відкрито виконавче провадження, здійснювались виконавчі дії, або виконавчий документ повернуто АТ «Ощадбанк».

При цьому колегія судів звертає увагу на те, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання.

З огляду на викладене, належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії відкриття виконавчого провадження та постанови про повернення виконавчого листа разом із направленням його оригіналу є виключно квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, які в матеріалах справи відсутні та державним виконавцем не спростовані.

Встановивши факт втрати виконавчого документа з вини виконавчої служби, внаслідок чого не може бути виконане судове рішення про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором в сумі 31 002,67 доларів США, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення заяви та видачу дубліката виконавчого листа, оскільки він не був виконаний, в матеріалах справи відсутні докази вручення (повідомлення про вручення) АТ «Ощадбанк» як постанов про відкриття провадження так і про повернення виконавчого документа, так і самого виконавчого документа.

Таким чином, в матеріалах справи наявні докази про відсутність у стягувача виконавчого листа, що свідчить про його втрату.

Доводи апеляційної скарги щодо неповідомлення судом першої інстанції ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Боржник ОСОБА_1 міг брати участь під час апеляційного розгляду справи шляхом відеоконференції та мав можливість реалізувати надані законом процесуальні права щодо спростування доводів банку, викладених в заяві про видачу дубліката виконавчого листа, подання доказів.

Право ОСОБА_1 на участь у розгляді справи, подання доказів та надання особистих пояснень було забезпечено йому та його представнику на стадії апеляційного перегляду судового рішення, проте боржник та його представник не виявили бажання скористатися цим правом, подавши заяву про розгляд апеляційної скарги у їх відсутність .

Ураховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що розгляд заяви у суді першої інстанції за відсутності ОСОБА_1 не призвів до неправильного встановлення обставин справи та її вирішення, тому відсутні підстави для скасування правильного по суті рішення суду першої інстанції.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, суд повідомив ОСОБА_1 про розгляд справи 13 квітня 2021 року, але повідомлення повернулось до суду з посиланням оператора поштового зв`язку про те, що ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , яка вказана у виконавчому листі, не проживає, що є належним повідомленням (т.2а.с.24).

Інші доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, тому мають бути відхилені.

Враховуючи викладене, колегія суддів залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст.368,374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 13 квітня 2021 року про видачу дублікату виконавчого листа залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07 липня 2022 року.

Головуючий

Судді: