СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/29207/21

пр. № 2/759/2220/22

18 лютого 2022 року Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Ключника А.С., за участю секретаря судового засідання Багінської І.В, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2021 року до суду надійшов зазначений позов, в якому позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є її батько, який самоусунувся від покладеного на нього законом обов`язку щодо її утримання. Позивач є студентом ІІ курсу денного відділення за спеціальністю «Сценічне мистецтво» Київського національного університету культури і мистецтв з терміном закінчення навчального закладу - червень 2024 р.

Ухвалою суду від 28.12.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 23-24).

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Позивачу направлялася копія ухвали про відкриття провадження та про розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Відповідачу направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження та про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, а також матеріали позовної заяви та додатки до неї, однак, конверт повернувся до суду не врученим з відміткою "Укрпошти" за закінченням терміну зберігання.

Відзив на позов відповідачем у визначений термін не подано.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про можливість ухвалення по справі рішення у відповідності до вимог п. 5 ст. 279 ЦПК України та часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що батьки позивачки перебували в зареєстрованому шлюбі з 11.10.2002 року, в наслідок якого ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народилась донька ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження виданого міським відділом реєстрації актів громадського стану Херсонського обласного управління юстиції від 27.05.2003 р., та підтверджує факт, що відповідач є батьком позивача (а.с. 7).

Відповідно до рішення Суворовського районного суду м. Херсона 25.06.2008 року шлюб між подружжям було розірвано, після чого дитина залишилась проживати з матір`ю (а.с. 8).

Після смерті матері позивачки (свідоцтво про смерть від 05.12.2016 р., серія НОМЕР_1 , виданого Херсонським міський відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області) дитина перебувала на повному утриманні дідуся - ОСОБА_5 та бабусі - ОСОБА_3 .

У 2020 р., в інтересах позивачки, між ОСОБА_3 та Київський національним університетом культури та мистецтв було укладено договір № 29242 про зарахування до ВНЗ на факультет сучасного мистецтва за денною формою навчання (а.с. 10-12).

Розділом 4 вказаного договору передбачено, що річна вартість навчання становить 41 500 грн. на рік.

Плата за І курс (період навчального року 2020 - 2021 р.р.) та плата за ІІ курс (період навчального року 2021-2022 р.р.) була сплачена ОСОБА_3 , що підтверджується квитанцією № 0.0..1. від 07.09.2020 р. та квитанцією №0.0.218846681.2 від 11.05.2021 р. Позивачка вказує, що ОСОБА_2 знає, що вона навчається у ВНЗ і має потребу в оплаті навчання, харчування, проживання, але будь-якої матеріальної допомоги не надає.

22 квітня 2021 року позивач змінила прізвище « ОСОБА_1 » на прізвище « ОСОБА_1 », що підтверджується заявою-приєднанням № 23-22042021/195 до Публічного договору про надання послуг.

Окрім того, позивачка орендує кімнату, що підтверджується договором (найму) оренди нерухомого майна від 01.06.2021 року , щомісячна плата становить 5 000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 2 ст. 2 СК України врегульовано сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно вимог ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» за якою, батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до ст. ст. 3, 18 Конвенції «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 27 Конвенції передбачено, що дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції; нормативно-правовий акт № 475/97-ВР від 17.07.1997 Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Виходячи з положень ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., передбачено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Це положення відображене і в національному законодавстві. Так, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися свого обов`язку щодо утримання та виховання дитини. Відповідно, невиконання зазначеного обов`язку тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син які продовжують навчання.

Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи питання про розмір аліментів на дитину, що продовжує навчання, суд враховує вимоги ст.ст. 182-184, 200 Сімейного кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) враховуючи, що ОСОБА_1 навчається на денній формі навчання Київського національного університету культури та мистецтв, термін навчання - червень 2024 р., а також, що остання перебуває на повному утриманні у своїх дідуся та бабусі, та потребує матеріальної допомоги для завершення навчання.

З огляду на викладене, враховуючи вищевикладені обставини та норми Закону, враховуючи те, що відповідач як батько не звільнений від обов`язку утримувати повнолітню доньку протягом її навчання і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації життя дитини, однак, враховуючи відсутність відомостей про матеріальне становище відповідача, можливість надавати ним допомогу, стан його здоров`я, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на період навчання в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 23.12.2021 року - дня пред`явлення позову до суду і до закінчення позивачем навчання - червень 2024 року, але не більше як досягнення ним 23 років.

Суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць (ст. 430 ЦПК України).

За загальним правилом судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).

Положенням п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» унормовано, що ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлюється в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму, що в грошовому еквіваленті становить 908, 00 грн.

Враховуючи те, що позивач в силу п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», при зверненні до суду з цим позовом звільнена від сплати судового збору, в такому разі судовий збір по справі необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст.ст. 2, 7, 180, 182, 183, 184, 190, 200 СК України, ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 23.12.2021 р. і до червня 2024 року (включно), але не більше як досягнення позивачем ОСОБА_1 23 років.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ключник А.С.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа: ОСОБА_3 , РНОКПП - НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1