КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№22-ц/824/5025/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2022року місто Київ

справа № 753/16033/20

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

за участю секретаря судового засідання - Савлук І.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 30 листопада 2021 року про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, постановлену під головуванням судді Каліушко Ф.А. у справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання бездіяльності державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойправа Андрія Олександровича та начальника Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Заєць Анатолія Миколайовича неправомірною та зобов`язання вчинити дії, заінтересована особа: стягувач Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «КУТ»,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суд міста Києва зі скаргою про визнання бездіяльності державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойправа А.О. та начальника Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Заєць А.М. неправомірною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 07 жовтня 2020 року вказану скаргу ОСОБА_1 повернуто заявнику без розгляду.

ОСОБА_1 у жовтні 2020 року оскаржив ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 07 жовтня 2020 року до Київського апеляційного суду, сплативши при цьому судовий збір у розмірі 420,20 грн.

Постановою Київського апеляційного суд від 26 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 07 жовтня 2020 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 28 травня 2021 року скаргу ОСОБА_1 в частині вимог про зобов`язання державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойправа А.О. та начальника Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Зайця А.М. зняти арешт з належного скаржнику автомобіля - залишено без розгляду.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця та начальника відділу державної виконавчої служби - відмовлено.

У серпні 2021 року ОСОБА_1 оскаржив ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 28 травня 2021 року до Київського апеляційного суду, сплативши при цьому судовий збір у розмірі 454 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 19 жовтня 2021 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 28 травня 2021 року скасовано, скаргу задоволено.

Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойправа А.О. та начальника Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Зайця А.М. щодо зняття арешту з автомобіля ОСОБА_1 по виконавчому провадженню №53626870 від 27 березня 2017 року.

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на його користь 874,40 грн. судового збору, сплаченого ним під час оскарження ухвал Дарницького районного суду міста Києва від 07 жовтня 2020 року та від 28 травня 2021 року до Київського апеляційного суду та які останнім були скасовані.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, яким його заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що постановами Київського апеляційного суду від 26 лютого 2021 року та від 19 жовтня 2021 року у справі №753/16033/20 були задоволені його апеляційні скарги щодо бездіяльності посадових осіб Дарницького ВДВС у м.Києві, при цьому не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат (судового збору).

Вказував, що він керуючись ст.ст.270, 452 ЦПК України, ч.ч.37, 44 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» звернувся до суду першої інстанції з заявою про ухвалення додаткового рішення.

Вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив йому в задоволенні заяви про ухвалення додатком рішення, при цьому не вказавши на підставі якого нормативного акту він прийшов до такого висновку.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надійшло.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Від апелянта ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції надійшла заява, в якій останній просив розглядати справу у його відсутність. ОСББ «КУТ» направило до Київського апеляційного суду заяву, в якій просило розглядати справу у відсутність його представника та відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, які не з`явилися у судове засідання на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, здійснюється саме Київським апеляційним судом, оскільки постановою цього суду від 19 жовтня 2021 року ухвалено остаточне рішення у справі про задоволення скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця та начальника відділу державної виконавчої служби.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Порядок та підстави ухвалення додаткового рішення визначені статтею 270 ЦПК України.

Додаткове рішення суду - це такий акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог його повноти. Додаткове рішення суду ухвалюється тоді, коли суд не вирішив усі заявлені вимоги у справі або не розв`язав окремі процесуальні питання.

Як вбачається з матеріалів справи, постановами Київського апеляційного суду від 26 лютого 2021 року та від 19 жовтня 2021 року скасовані ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 07 жовтня 2020 року та від 28 травня 2021 року відповідно, які були ухвалені судом першої інстанції під час здійснення провадження у даній справі.

ОСОБА_1 , звертаючись до суду першої інстанції з заявою про ухвалення додаткового рішення вказував на те, що постановою Київського апеляційного суду від 19 жовтня 2021 року задоволено його скаргу про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця та начальника відділу державної виконавчої служби, а тому посилаючись на ст.ст.270, 452 ЦПК України, постанову пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судам законодавства про судові витрати у цивільних справах» просив стягнути на його користь витрати понесені ним саме під час розгляду справи Київським апеляційним судом.

Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України.

У частинах першій, тринадцятій статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У постанові Верховного Суду в складі Об'єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року у справі №530/1731/16-ц зроблено висновок, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».

Аналогічної позиції дотримується і Велика Палата Верховного Суду у постановах від 27 листопада 2019 року у справі №242/4741/16-ц, від 04 грудня 2019 року у справі №917/1739/17.

Таким чином, розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, має здійснити той суд, який ухвалює остаточне рішення у справі, враховуючи загальні правила розподілу судових витрат.

Виходячи з вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, має здійснювати суд, який ухвалює остаточне рішення у справі - Київський апеляційний суд, оскільки постановою цього суду від 19 жовтня 2021 року ухвалено остаточне рішення у справі про задоволення скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця та начальника відділу державної виконавчої служби.

А відтак, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні поданої ОСОБА_1 заяви про ухвалення додаткового рішення.

Доводи апеляційноїскарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення заяви, а зводяться до власного тлумачення заявником норм цивільно-процесуального законодавства.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала Дарницького районного суду міста Києва від 30 листопада 2021 року постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 30 листопада 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 06 липня 2022 року.

Головуючий:

Судді: