ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 року м.Суми

Справа №584/817/21

Номер провадження 22-ц/816/414/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання -Назарової О.М.,

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 02 грудня 2021 року, у складі судді Потій Н.В., ухвалене у м. Конотоп,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду в липні 2021 року із позовом, ОСОБА_1 просила суд визначити їй додатковий строк тривалістю в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті рідного дядька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Рев`якине Путивльського району Сумської області.

Свої вимоги мотивувала тим, що після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, зокрема і на 1/3 частку права на земельну частку (пай), розміром 5,86 умовних кадастрових гектарів, яка перебувала у власності КСП «Конотопське» та знаходиться на території Конотопського району Сумської області. Зазначену 1/3 частку права на земельну частку (пай) ОСОБА_3 успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Інші 2/3 частки успадкувала за заповітом ОСОБА_1 . За життя, 01.06.2009 року, ОСОБА_3 склав два заповіти на земельні ділянки на території Путивльського району та грошові внески у ВАТ «Державний Ощадний банк України». Зазначала, що спадщину за вказаними заповітами прийняли ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , які не є родичами спадкодавця. Вказувала, що вона є спадкоємцем 2 черги за правом представлення, оскільки її батько ОСОБА_6 , рідний брат спадкодавця помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , і має намір оформити право на 1/3 частку права на земельну частку (пай), яку фактично успадкував її дядько після своєї матері (її бабці). Зазначала, що згідно ч. 2 ст. 1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вказувала, що згода у формі заяви була надана нотаріусу лише спадкоємцем за заповітом ОСОБА_2 , а інший спадкоємець за заповітом ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку із чим, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину з посиланням на ч. 2 ст. 1272 ЦК України. Стверджувала, що якщо спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини з поважних причин, суд у відповідності з ч. 3 ст. 1272 ЦК України має право визначити додатковий строк для її подання.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 02 грудня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, не відповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що визначенням додаткового строку позивачці на прийняття спадщини будуть порушені права спадкоємців ОСОБА_5 , оскільки ОСОБА_2 є єдиним спадкоємець після смерті ОСОБА_5 , який надав письмову згоду нотаріусу відповідно до ч. 2 ст. 1272 ЦК України, і визнав позов. Претендувати на 1/3 частки земельної частки (пай) після смерті ОСОБА_3 могла тільки територіальна громада, однак остання не подавала заяви про визнання спадщини відумерлою. Стверджує, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що позивачка у 2021 році довідалась про те, що складені 01.06.2009 року ОСОБА_3 заповіти на ОСОБА_2 та ОСОБА_5 не охоплюють спадкове майно - земельну частку (пай), розміром 5,86 умовних кадастрових гектарів, яка перебувала у власності КСП «Конотопське» та знаходиться на території Конотопського району Сумської області, що є причиною пропуску строку прийняття спадщини, яку вважає можна визнати поважною.

Сторони до суду не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивачка була завчано обізнана про задоволення її клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, проведення якої доручено Конотопському міськрайонному суд Сумської області.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлені обставини, які вбачаються з матеріалів справи та не оспорюються сторонами про те, що із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 31.03.2021 року вбачається, що ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , батько ОСОБА_7 , мати ОСОБА_4 (а.с. 5).

З архівного Витягу запису акту про народження № 273 вбачається, що ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , батько ОСОБА_7 , мати ОСОБА_4 (а.с. 13).

ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 , мати ОСОБА_10 , батько ОСОБА_6 (а с. 6).

15.08.2017 року ОСОБА_9 уклала шлюб з ОСОБА_11 , після державної реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини - ОСОБА_12 (а.с. 7).

Згідно зі свідоцтвом про смерть, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 6 на звороті).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8).

Рішенням Конотопського міськрайонного суду від 16.08.2001 року встановлено, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Попівка Конотопського району Сумської області, мати померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , являється бабусею ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженки с. Попівка Конотопського району Сумської області (а.с. 17).

Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії CM № 0221482 підтверджується, що ОСОБА_4 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Конотопське» розміром 5,86 в умовних кадастрових гектарах (а.с. 9).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.12.2004 року ОСОБА_9 успадкувала 2/3 права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Конотопське» розміром 5,86 в умовних кадастрових гектарах (а.с. 10-11).

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12).

01.06.2009 року ОСОБА_3 склав заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 8, яким належні йому земельні ділянки площею 4,116 га, 0,137 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Рев`якинської сільської ради Путивльського району та належні йому грошові внески з відсотками та компенсаціями, які зберігаються на рахунках № НОМЕР_1 в філії № 3050/039 с. Рудневе філії - Буринського відділення № 3050 ВАТ «Державний ощадний банк» заповів ОСОБА_5 , 1978 року народження (а.с. 15).

01.06.2009 року ОСОБА_3 склав заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 9, яким належні йому земельні ділянки площею 4,1211 га, 0,6077 га та 0,1285 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Рев`якинської сільської ради Путивльського району та належні йому грошові внески з відсотками та компенсаціями, які зберігаються на рахунках № НОМЕР_2 в філії № 3050/039 с. Рудневе філії - Буринського відділення № 3050 ВАТ «Державний ощадний банк» заповів ОСОБА_2 , 1999 року народження (а.с. 16).

Довідкою Рев`якинської сільської ради від 10.03.2016 року підтверджується, що ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: с. Рев`якине Путивльського району по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з ним були зареєстровані ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 (а.с. 14).

З копії спадкової справи № 47/2016 вбачається, що спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 заведена приватним нотаріусом Фесенко І.А. на підставі заяви про прийняття спадщини за заповітом, поданої ОСОБА_2 , який діє за згодою матері ОСОБА_13 (а.с. 39).

30.08.2016 року ОСОБА_5 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с. 72).

26.05.2021 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Фесенка А.О. із заявою про прийняття спадщини після смерті рідного дядька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначила, що до складу спадщини входить 1/3 частка права на земельну частку (пай), розміром 5,86 умовних кадастрових гектарів, яка перебувала у власності КСП «Конотопське», що належало матері спадкодавця ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 97).

ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_2 , як спадкоємець котрий прийняв спадщину, відповідно до ст. 1272 ЦК України надав згоду на подачу ОСОБА_1 заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 (а.с. 104).

26.05.2021 року постановою приватного нотаріуса Путивльського районного нотаріального округу Фесенко А.О. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 її рідного дядька ОСОБА_3 , у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. У постанові зазначено, що свої спадкові права після смерті ОСОБА_3 заявили ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . Однак, передбачену ст. 1272 ЦК Україну письмову згоду ОСОБА_1 було надано 02.04.2021 року ОСОБА_2 . Інший спадкоємець за заповітом ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 18).

Ухвалюючи оскаржуване рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не зазначено причин пропуску строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , які можна було б визнати поважними і визначити додатковий строк для прийняття спадщини, та не надано суду належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду з огляду на таке.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання норм закону, тощо, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Судом першої інстанції встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_13 .

Останнім днем визначеного законом строку для прийняття спадщини є 16 серпня 2015 року.

Із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса Грицюта Н.М. звернулася 26 травня 2021 року, тобто пропуск позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини складає більш 6 років.

При оцінці наявності поважних причин для визначення додаткового строку на прийняття спадщини, суди повинні розмежовувати два періоди та оцінювати наявність об`єктивних, непереборних перешкод для реалізації особою права на прийняття спадщини. Перший період - період визначений законом для прийняття спадщини (6 місяців від дня відкриття спадщини), а другий період - від дня закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини до дня звернення до суду із позовом при визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Проте, ОСОБА_1 звернувшись із позовом до суду взагалі не зазначила причин пропуску строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , які б суд зміг оцінювати на предмет їх поважності, і відповідно не надала суду доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку. При цьому, посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, як на поважну причину пропуску строку прийняття спадщини, що вона у 2021 році довідалась про наявність спадкового майна, - не є такою, що може бути визнана судом поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

За приписами ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 77-80 ЦПК належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки позивач не зазначила причин пропуску строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , які б суд зміг оцінювати на предмет їх поважності, і не надала суду доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку.

Інші аргументи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів у справі та не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, й міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010 року, заява № 4909/04).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 02 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 липня 2022 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: В.І. Криворотенко

Т.А. Левченко