ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/27196/21

Провадження № 22-ц/4820/1138/22

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.

розглянув в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України цивільну справу № 686/27193/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 квітня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини яка продовжує навчання.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

В листопада 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом та просила ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову і до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 річного віку.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, вказувала, що у них з відповідачем є спільний син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син є студентом Хмельницького кооперативного фахового коледжу Хмельницького кооперативного торговельно-економічного інституту, денної форми навчання. Позивача зазначала, що син перебуває на її утриманні, відповідач добровільно допомоги не надає, хоча згідно чинного законодавства зобов`язаний це робити.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 квітня 2022 року вказаний позов було задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошові сумі у розмірі 2700 грн. щомісячно, починаючи з 15.11.21р. і до досягнення ним 23 років за умови, що він буде продовжувати навчання. В решті позову відмовлено. Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

ОСОБА_1 частково не погодився із вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині розміру стягнутих аліментів, ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина, який продовжує навчання в розмірі 1078 грн.

Апелянт вказує, що вирішуючи спір, суд не вірно застосував норми матеріального права. На думку апелянта, при вирішенні питання щодо стягнення аліментів, суд взагалі проігнорував положення чинного сімейного законодавства щодо обов`язкового з`ясування необхідності в отриманні допомоги, можливості його, як платника аліментів, надання такої допомоги по сплаті аліментів.

Так, апелянт вказує, що позивачка взагалі безпідставно пред`явила в позові розмір аліментів 5000 грн. Оскільки доказів щодо наявної необхідності в наданні допомоги сину у зв`язку із продовженням навчання, крім оплати його навчання, позивачка не надала. Виходячи із наданих доказів щодо сплати за навчання, вважає, що сума 1078 грн. є тим розміром, що йому слід сплатити.

Крім того, вказує, що враховуючи введення в Україні військового стану, навчання є дистанційним, тому, фактично, позивачка не несе будь яких інших додаткових витрат на навчання.

Також вказує, що на даний час є безробітним, на його утриманні перебуває донька, 2008 року народження, мати інвалід ІІІ групи довічно, а також дружина, яка перенесла операцію, на її лікування та обстеження витрачаються чималі кошти. Крім того, він, сам, має захворювання. Ці обставини не були враховані судом першої інстанції. На підтвердження вищевказаних обставин, як додатки до апеляційної скарги, надав письмові медичні докази.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_5 вважає рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 квітня 2022 року законним. Вказує, що суд в повному обсязі дослідив обставини справи, зокрема, з`ясував наявність необхідності у наданні сину матеріальної допомоги у зв`язку із його навчанням. Також суд прийшов до вірного висновку про наявність обов`язку у обох батьків щодо утримання дитини.

Також ОСОБА_5 просить суд апеляційної інстанції не брати до уваги надані апелянтом додатки до апеляційної скарги письмові докази, оскільки вказані документи не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 29 січня 2007 року.

Під час перебування в шлюбі у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Скорський ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з вересня 2021 року є студентом Хмельницького кооперативного торговельно-економічного інституту денної форми навчання, навчання є платним, термін закінчення навчання червень 2024 року.

За договором про надання освітніх послуг від 02.08.2021 року між навчальним закладом та ОСОБА_3 загальна вартість освітньої послуги становить 64680 грн.

Оплату навчання здійснює позивач у справі мати ОСОБА_3 ..

Відповідно до положень статті 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Статтею 199 СК України установлено, що, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання.

Так, пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, вирішуючи спір, суд першої інстанції, належним чином дослідивши та давши оцінку поданим сторонами доказам, врахувавши положення статей 182, 198, 199, 200 СК України, дійшов правильного висновку про те, що повнолітній ОСОБА_3 у зв`язку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги, натомість його батько, відповідач ОСОБА_1 , такої допомоги не надає, маючи при цьому змогу та обов`язок її надавати, тому стягнув з нього користь позивача аліменти на період навчання сина згідно з вимогами закону, навівши обґрунтований розмір аліментів, врахувавши матеріальне становище сторін, їх стан здоров`я та сімейний стан.

Доводи апеляційної скарги, що вирішуючи спір, суд не вірно застосував норми матеріального права, проігнорував положення чинного сімейного законодавства щодо обов`язкового з`ясування матеріальної можливості в нього, як платника аліментів, для сплати аліментів, наявності в нього на утриманні матері інваліда, а також дружини, яка має важке захворювання, на лікування та обстеження якої витрачаються чималі кошти слід відхилити.

Вказані обставини щодо стану здоров`я відповідача, його дружини, його сімейного стану були враховані судом під час розгляду справи, що вбачається з рішення суду.

При цьому під час розгляду справи в суді першої інстанції апелянтом не надавались суду письмові докази у вигляді медичних документів щодо стану здоров`я його матері, які були додані як письмові докази до апеляційної скарги.

Згідно ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Разом із тим, відповідачем в апеляційній скарзі не було зазначено обставин, які б доводили неможливість подання до суду першої інстанції письмових доказів у вигляді медичних документів щодо стану здоров`я його матері, які були надані лише суду апеляційної інстанції.

Оскільки вказані документи не було досліджено судом першої інстанції, апеляційний суд не приймає їх як належні докази по справі, а тому доводи апеляційної скарги з посиланням на ці письмові докази суд не приймає до уваги.

В матеріалах справи відсутні дані, що відповідач є взагалі непрацездатною особою, а отже відповідач є працездатною особою, він може працевлаштовуватись на оплачувану роботу чи отримувати інші доходи внаслідок своєї трудової діяльності для надання матеріальної допомоги сину, що продовжує навчання, та доньці, а отже він спроможний та зобов`язаний надавати таку допомогу.

При цьому, принцип рівності обов`язку обох батьків утримувати дитину після досягнення нею повноліття за даною нормою СК України в разі продовження навчання закріплений в ч. 6 ст. 7 та ст. 141 СК України.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 квітня 2022 року залишити без змін,

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 липня 2022 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова