Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

30 листопада 2022 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Тептюка Є.П.

секретаря судового засідання Щербак-Стерниш Д.П.

за участі представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Хмельницької Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білозірської сільської ради про встановлення факту постійного проживання,-

встановив:

ОСОБА_1 , звернулася до суду із позовною заявою про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем, а саме зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з червня 2016 року до її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування ОСОБА_1 зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати - ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме: квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Заявниця вказує, що є спадкоємицею першої черги. Із заявою про прийняття спадщини не зверталася.

Ухвалою суду від 03.10.2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження.

21.10.2022 витребувано Черкаської районної державної нотаріальної контори копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

08.11.2022 року від сільського голови Білозірської сільської ради надійшло клопотання про розгляд справи, призначений на 09.11.2022 року, за відсутності представника Білозірської сільської ради. Рішення просить прийняти на розсуд суду.

Ухвалою суду від 09.11.2022 року закрите підготовче засідання, справа призначена до судового розгляду.

Представник позивача - адвокат Хмельницька Л.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, обґрунтовуючи їх доводами, викладеними в позовній заяві, просила їх задовольнити.

Представник виконавчого комітету Білозірської сільської радив судове засідання не з`явився, згідно поданої до суду заяви просив справу розглядати у відсутності представника заінтересованої особи, не заперечує проти вимог заявника.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомив суду, що він син позивача, тому йому відомо, що з 2016 року його мати проживала з бабусею ОСОБА_2 , оскільки та хворіла та потребувала догляду.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 суду показав, що він є сусідом ОСОБА_2 . Повідомив, що дуже добре знав ОСОБА_2 . Зазначив, що перед смертю, приблизно зчервня 2016 року ОСОБА_2 проживала разом зі своєю донькою ОСОБА_1 ..

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши наявні у справі письмові докази, встановив наступні обставини.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час смерті проживала в належній їй квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки №366 від 18.08.2022 року виданої Білозірською сільскою радою та акту обстеження житлового приміщення від 18.08.2022 року з ОСОБА_2 на момент смерті проживала без реєстрації проживала її донька ОСОБА_1 . Дана обставина також підтверджується показами свідків допитаних судом.

Відповідно до інформації, наданої Черкаською районною державною нотаріальною конторою, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 не заводилася.

Відповідно до частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до положень частини першої статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із частиною першою статтті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Метою звернення позивача до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку.

На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Враховуючи все вище викладене суд приходить до наступного висновку.

Обставини проживання позивача ОСОБА_1 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 підтверджуються вищенаведеними належними та допустимими доказам, а саме показаннями свідків та письмовими доказами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 постійно проживала разом із спадкодавицею ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , здійснювала за нею догляд, вели спільне господарство.

На підставі викладеного та керуючись 2, 4, 10-13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Білозірської сільської ради про встановлення факту постійного проживання - задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавицею ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено та підписано 05.12.2022 року.

Суддя: Є. П. Тептюк