Справа № 466/6682/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2022 року м. Львів

Шевченківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Ковальчука О.І.

з участю секретаря Окілка В.М.

справа №466/6682/21

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича, стягувач Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» щодо визначення вартості арештованого майна квартири АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

23.07.2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича щодо визначення вартості арештованого майна квартири АДРЕСА_1 , в якій просить суд визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича щодо визначення вартості арештованого майна, предмету іпотеки - квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , які були здійснені в межах виконавчого провадження №63989209 за виконавчим листом №2-1182/2010, виданим 20.05.2010 року Шевченківським районним судом м.Львова на виконання рішення Шевченківського районного суду м.Львова про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Індекс Банк»; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича та Львівську філію ДП «СЕТАМ» утриматися від використання в рамках виконавчого провадження №63989209 за виконавчим листом №2-1182/2010, виданим 20.05.2010 року Шевченківським районним судом м.Львова на виконання рішення Шевченківського районного суду м.Львова про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Індекс Банк», від вчинення будь-яких виконавчих дій; зупинити реалізацію предмету іпотеки - квартири за адресою: АДРЕСА_2 в системі електронних торгів арештованого майна Львівську філію ДП «СЕТАМ», реєстраційний номер лоту 485743 до розгляду цієї скарги по суті.

В обґрунтування вимог заявник скарги зазначив, що в провадженні приватного виконавця Пиця Андрія Андрійовича знаходиться виконавче провадження № 63989209 за виконавчим листом № 2-1182/2010, виданим 20.05.2010 Шевченківським районним судом м. Львова на виконання рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 19.04.2010 року у цивільній справі № 2- 1183/2019 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Індекс Банк» в сумі 31140,11 доларів США, 1700 грн. судового збору та витрати на ІТЗ.

ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 , яка є предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору від 16.02.2007 року, який було укладено в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між АТ «Індустріально-експортним банком» та ОСОБА_1 та посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Герилів М.Р. зареєстровано в реєстрі за № 593.

Квартира, що передана в іпотеку використовується заявником та сином, як місце постійного проживання, загальна площа квартири становить 39,8 кв.м., іншого житла у заявника немає.

В процесі переговорів з стягувачем досягнуто домовленість про можливість часткового прощення боргу, тому ОСОБА_1 прийнявши дану пропозицію працює, щоб в термін її існування внести визначені кошти та зберегти єдине житло, яке надане в забезпечення валютного кредиту.

Однак 15 липня 2021р. ОСОБА_1 вперше отримала лист від ДП «СЕТАМ» з м.Києва про те, що в Системі електронних торгів арештованого майна, що розміщений на сайті https://setam.net.ua розміщено оголошення про другі електронні торги з продажу предмету належної заявнику квартири АДРЕСА_1 за номером лоту 485743 за стартовою ціною 692242,40 грн (роздруківка інформаційного повідомлення про лот з сайту setam.net.ua додається). Лист про проведення перших торгів ОСОБА_1 не надсилався.

З даного оголошення на сайті https://setam.net.ua ОСОБА_1 дізналась, що приватним виконавцем Пиць А.А було проведено оцінку квартири і визначена вартість в сумі 865303,00 грн.

Заявник вважає, що дії приватного виконавця Пиця A.A. щодо визначення вартості майна на проведення електронних торгів з продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 протиправними зважаючи на наступне.

Так, з огляду на вимоги Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440, незважаючи на вибір оцінювачем методичного підходу оцінки майна, підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує, в будь-якому випадку, ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього.

Ознайомлення з об`єктом оцінки полягає у дослідженні оцінювачем вихідних даних та іншої інформації, необхідної для здійснення оцінки, та у особистому огляді оцінювачем об`єкта оцінки, тоді як за приписами статті 11 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним (замовником) необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 16 грудня 2019 року у справі № 211/2171/15-ц.

Так, заявник вказує, що приватним виконавцем Пиць A.A. навмисно не відправлялися документи виконавчого провадження та повідомлення про результат визначення вартості майна і дані документи не відображені в автоматизованій системі виконавчого провадження (роздруківка з «мережі інтернет https://asvpweb.miniust.qov.ua станом на 20.07.2021р додається), чим грубо було порушено принцип гласності та відкритості виконавчого провадження, та як наслідок грyбo порушено принцип забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності приватних виконавців.

Суб`єкт оцінювання не проводив всередині огляд (обстеження) об`єкту оцінки, а саме квартири АДРЕСА_1 , що є не припустимим для оцінки нерухомого майна, оскільки внутрішній стан житла прямо впливає на його ринкову вартість. У матеріалах виконавчого провадження відсутні докази того, що оцінювач виконав виїзд на місце розташування об`єкту оцінки. У постанові про опис та арешт майна (кошти) боржника серед осіб, які були залучені до проведення виконавчих дій, оцінювач не зазначений. Тому не може розцінюватись як здійснення ознайомлення оцінювачем з об`єктом оцінки. Відтак, має місце грубе порушення ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та п.п.3,51 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав».

В результаті на реалізацію передано майно ОСОБА_1 , а саме квартира АДРЕСА_1 за заниженою ціною 865303,00 грн., де 1 кв.м оцінюється 21741,28 грн., що може завдати суттєвих збитків стягувачу у вигляді неотриманого доходу, а боржнику у вигляді передачі майна на реалізацію за суттєво нижчою від ринкової вартості, що призведе до додаткових втрат, пов`язаних із виконанням зобов`язань.

За загальнодоступною інформацією з інтернет сайтів (роздруківка додається) по продажу нерухомості, зокрема ринкова ціна однокімнатної квартира в АДРЕСА_3 площею 30кв. становить 910000,00 грн., що означає вартість 1 кв.м дорівнює 30333,33 грн, однокімнатна квартира в АДРЕСА_3 площею 32 кв.м. оцінюється в сумі 1053000,00 грн відповідно 1 кв.м коштує 32906,25 грн.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 914/881/17, постанові Верховного Суду від 15.02.2019 у справі №914/85/18 зазначено про право учасника виконавчого провадження оскаржити оцінку майна та про недопустимість під час оцінки майна у виконавчому провадженні для подальшої передачі на примусову реалізацію на торгах застосовувати ліквідаційну оцінку цього майна, яка не є тотожною з ринковою.

Враховуючи вищенаведене, заявник ОСОБА_1 вважає, що при здійсненні оцінки квартири допущено і суттєві порушення встановлених законодавством вимог, що унеможливлює подальше використання результатів такої оцінки, зокрема вартість квартири суттєво занижена. Вказаний перелік недоліків жодним чином не може вважатись вичерпним з огляду на те, що заявник не ознайомлена з висновком та текстом звіту про оцінку майна виконаного в рамках виконавчого провадження №63989209.

Заявник в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Приватний виконавець та його адвокат Репак В.В. скаргу заперечили з підстав, викладених у письмовому запереченні, долученому до матеріалів справи. В останні судові засідання не з`явились, однак адвокат Репак В.В. подав заяву про завершення розгляду справи у їх відсутності та просить у задоволенні скарги відмовити.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Умови і порядок виконання рішень судів, що підлягають примусовому виконанню, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. знаходиться виконавче провадження ВП № 63989209 з примусового виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м.Львова від 20.05.2010 №2-1183/2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Індекс-Банк» 31140 дол. США 11 цент. заборгованості за кредитним договором від 15.02.2007 №28/07-Ф, 1700 грн. судового збору, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Постановою від 23.12.2020 року відкрито виконавче провадження ВП №.63989209.

09.02.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. від 09.02.2021 року, описано та накладено арешт на майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

26.02.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ОСОБА_2 для участі у виконавчому провадженні ВП №.63989209.

Вищевказані постанови скеровувались приватним виконавцем на адресу ОСОБА_1 .

Відповідно до Звіту, складеного СПД Швець І.З. про незалежну оцінку вартості майна, однокімнатної квартири загальною площею 39,8 м. кв., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , власник ОСОБА_1 , ринкова вартість квартири станом на 12.04.2021 становить 865303,00 грн. без ПДВ.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад, зокрема, верховенства права; законності; справедливості, неупередженості та об`єктивності.

У відповідності до ч. 3 п. 15 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право залучати в установленому порядку для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Згідно ч. 2 ст. 20 вказаного Закону експерт або спеціаліст зобов`язаний надати письмовий висновок, а суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця. Цей строк може бути продовжений до 30 робочих днів за погодженням з виконавцем.

Відповідно до ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Згідно із ч. 4 ст. 3 цього Закону процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до ст. 12 цього Закону.

Підставою проведення оцінки майна є, зокрема, договір між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки, який укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім (за змістом частини першої ст. 10 і частини першої ст. 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Відповідно до ст. 33 даного закону спори, пов`язані з оцінкою майна, майнових прав, вирішуються в судовому порядку.

Так, скаржник ОСОБА_1 в скарзі посилається на заниження вартості квартири АДРЕСА_1 , однак слід зазначити, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності у відповідності до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Водночас звіт про оцінку майна, складовою частиною якого є висновок про вартість, не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності, та чинним законодавством не передбачено застосування щодо нього наслідків, пов`язаних із визнання протиправними та скасуванням юридичних актів.

Правову природу висновку експерта в даному аспекті було проаналізовано Великою Палатою Верховного суду у Постанові від 13.03.2018 року.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах №6 від 07.02.2014 у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов`язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням ст. ст. 57, 58 Закону про виконавче провадження.

При цьому суди мають ураховувати, що суб`єкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу. Такі вимоги сторони виконавчого провадження розглядаються не у позовному проваджені, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним суб`єкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб`єктом оціночної діяльності.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як зазначає Верховний Суд у постановах від 13.03.2018 у справі № 914/881/17 та від 08.05.2019 в справі №2-79/11, звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності (частина 1 статті 12 Закону України № 2658-III). При цьому, Верховний Суд у постанові від 08.05.2019 в справі № 2-79/11 звертає увагу на те, що правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом України № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (далі - Закон України № 2658-ІІІ). Згідно з ч. 4 ст. 3 цього Закону процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до ст. 12 цього Закону.

Статтею 32 Закону України № 2658-III передбачено відповідальність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, а згідно з частиною 2 цієї статті оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності - суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Отже, чинним законодавством України передбачено підстави відповідальності суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема недостовірності чи необ`єктивності оцінки майна) ним своїх обов`язків.

Водночас звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності (частина 1статті 12 Закону України № 2658-III).

Системний аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що звіт про оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором.

У ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Аналіз ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що учасники виконавчого провадження, яким є, у тому числі і заявник (скаржник), мають право на оскарження оцінки майна, а не процесуальної дії державного виконавця, оскільки відповідно до цієї статті державний виконавець лише залучає оцінювача, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України № 2658-ІІІ.

При цьому, у своїй діяльності суб`єкт оціночної діяльності є самостійним, а тому виконавець жодним чином не може впливати на порядок проведення оцінки майна.

Залучивши суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна, приватний виконавець діяв відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» та, відповідно до положень цього ж Закону, мав визначити ціну продажу майна згідно зі складеним звітом про оцінку майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Пунктами 15, 16 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440 «Про затвердження Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав»(далі Національний стандарт №1) регламентовано, що методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, та повинні ґрунтуватись на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно.

Визначення ринкової вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів в оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки.

За відсутності достовірної інформації про ціни продажу подібного майна ринкова вартість об`єкта оцінки може визначатися на основі інформації про ціни пропонування подібного майна з урахуванням відповідних поправок, які враховують тенденції зміни ціни продажу подібного майна порівняно з ціною їх пропонування.

За наявності істотного впливу зовнішніх факторів (соціально-економічних, політичних, екологічних тощо) на ринок подібного майна, що призводить до фактичної неможливості надання аргументованого та достовірного висновку про ринкову вартість, у звіті про оцінку майна даються додаткові роз`яснення та застереження.

При цьому оцінювач має право надавати висновок про ринкову вартість об`єкта оцінки, що ґрунтується, зокрема, на інформації про попередній рівень цін на ринку подібного майна або на припущенні про відновлення стабільної ситуації на ринку.

Відповідно до статті 36 Національного стандарту № 1 оцінювач застосовує, як правило, кілька методичних підходів, що найбільше повно відповідають визначеним меті оцінки, виду вартості за наявності достовірних інформаційних джерел для її проведення.

Відтак, процедуру оцінки та її результати здійснює суб`єкт оціночної діяльності, а не виконавець, та зважаючи на те, що ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено можливість оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна, тому в даному випадку відсутні неправомірні дії приватного виконавця, а тому скарга в частині визнання неправомірними дій приватного виконавця щодо визначення вартості майна не підлягає до задоволення.

Крім того, з ухвали Шевченківського районного суду м.Львова від 08.09.2020 року вбачається, що у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця А.А., стягувач АТ "Креді агріколь банк" щодо визначення вартості арештованого майна, квартири - відмовлено. Ухвалою Львівського апеляційного суду від 15.02.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 08.09.2020 року залишено без змін.

У відповідності до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

Так, проаналізувавши оскаржувані дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. у виконавчому провадженні №63989209, суд приходить до переконання, що вимоги чинного законодавства приватним виконавцем були додержані.

Відтак, оцінюючи дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. щодо визначення вартості арештованого майна, а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_2 , суд вважає, що вони були вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законом України «Про виконавче провадження» з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень (вчинення дії), своєчасно та неупереджено.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що наведені у скарзі факти не знайшли свого підтвердження, а тому скарга є необґрунтованою і в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 258, 260, 353, 354, 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича, стягувач Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» щодо визначення вартості арештованого майна квартири АДРЕСА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Текст ухвали складено та підписано 05.07.2022 року.

Суддя О. І. Ковальчук