Справа № 496/2247/22
Провадження № 2/496/1235/22
23 листопада 2022 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Пендюри Л.О.
за участю секретаря Комашко Т.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в залі суду м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_6 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить усунути перешкоди у користуванні житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за вказаною адресою.
Свої вимоги мотивує тим, що на підставі договору дарування серії ННА 758585 від 13.02.2018 р., посвідченого державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за №2-269, йому належить зазначений житловий будинок. У даному будинку зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , але з 2016 року в ньому не проживають, їх особистих речей у будинку немає.
В зв`язку з тим, що відповідачі самостійно не знімаються з реєстрації так як знаходяться за межами Біляївського району чим створюють йому перешкоди у розпорядженні житловим будинком, а тому він просить суд визнати їх такими, що втратили право користування житловим будинком.
Позивач в судове засідання не з`явився, але його представник подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та свою згоду на ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідачів.
Відповідачі в судове засідання не з`явились, а судова повістка повернулась на адресу суду у зв`язку із їх не проживанням за вказаною адресою, відзив на позов не подали, а тому суд, приймаючи до уваги заяву позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, проте подала до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити без її участі, крім того вказала, що позовні вимоги визнає та зазначає, що в будинок АДРЕСА_1 вона давно прописала свою доньку та онуків, проте вони виїхали з будинку ще в 2016 році та в подальшому вказаний будинок вона подарувала своєму сину ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно положень ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.
Згідно ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.
Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
В судовому засіданні встановлено, що згідно договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області Грабовенко-Ворсуляк Д,М. зареєстрованого в реєстрі за №2-269 від 13.02.2018 року, та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №113878779 від 13.02.2018 року, позивачу ОСОБА_1 належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9-11).
З свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , вбачається, що ОСОБА_6 є матір`ю позивача. Відповідно до довідки № 600 від 02.06.2022 року відповідачка ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_6 , а відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 є онуками ОСОБА_6 .
Відповідачі зареєстровані у вищезазначеному будинку, але не проживають в ньому з 2016 року, їх особистих речей у будинку немає, про що свідчать акти, складені 15.01.2021 року, 16.02.2022 року, 19.05.2022 року, 07.06.2022 року, депутатом Біляївської міської ради Біляївського району Одеської області Маринок П.С. в присутності свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , а також довідка виконавчого комітету Біляївської міської ради Одеського району Одеської області № 600 від 22.03.2021 року (а.с.14, 15, 22, 23, 24).
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
За таких обставин, у зв`язку зі зміною власника будинку та відсутності між ним та відповідачами домовленості щодо користування житловим приміщенням, приймаючи до уваги те, що відповідачі більш, ніж п`ять років, без поважних причин за своїм зареєстрованим місцем проживання не мешкають, а тому вони мають бути визнані такими, що втратили право користування житловим будинком, який належить позивачу на праві власності, оскільки створюють йому перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядженням вказаним майном.
Зняття з реєстрації місця проживання врегульовано Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», відповідно до статті 7 цього Закону зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 є такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , відтак, судове рішення з набранням законної сили є підставою у сенсі положень статті 7 вказаного Закону для зняття їх з реєстрації місяця проживання у вказаному будинку.
Керуючись ст. ст. 379, 383, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_6 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.
ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 06.07.2007 року Біляївським РВ УМВС України в Одеській області), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (паспорт серії НОМЕР_3 виданий 21.09.2011 року Біляївським РВ УМВС України в Одеській області), ОСОБА_4 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 18.05.2013 року Біляївським РВ УМВС України в Одеській області), ОСОБА_5 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 30.12.2015 року Біляївським РВ УМВС України в Одеській області) - визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту.
Повний текст рішення складено 23.11.2022 року.
Суддя Л.О. Пендюра