провадження №2/932/2765/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

15 вересня 2022 року м.Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Цитульського В.І.,

за участю секретаря: Дубовик К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору поруки припиненим, -

В С Т А Н О В И В:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору поруки припиненим.

Стислий виклад позиції позивача.

В обґрунтування своїх вимог, позивач вказала, що 30.07.2007 між ОСОБА_2 та АКІБ «Укрсиббанк» укладено договір про надання споживчого кредиту, в забезпечення виконання якого укладено договір поруки. Однак всупереч п.2.1 Договору поруки, після його вчинення, банк та позичальник, без згоди поручителя, уклали додаткову угоду до кредитного договору, збільшивши обсяг обов`язків боржника, що випливають з кредитного договору.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Представником ПАТ «Укрсиббанк» подано відзив, в якому він заперечує щодо задоволення позовних вимог, оскільки позивач був своєчасно обізнаний про можливість збільшення плати за користування кредитом у разі прострочення плати по кредиту та відсутність необхідності оформлення додаткової угоди до договору поруки. Крім того оспорюваний договір поруки було укладено 30.07.2007, тобто поручитель дізнався про нібито порушення свого права ще в 2007 році, але звернувся з позовом до суду 16.10.2015.

Відповідач ОСОБА_2 повідомлений про розгляд даної цивільної справи в суді належним чином, своїм правом на подання відзиву не скористався.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою судді від 10 листопада 2015 року відкрито провадження у справі.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 листопада 2020 року для розгляду цивільної справи визначено головуючого суддю Цитульського В.І.

Ухвалою судді від 16 листопада 2020 року прийнято цивільну справу до провадження та призначено судовий розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників у судове засідання.

12 серпня 2022 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини не явки не повідомили.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Фактичні обставини встановлені судом.

30 липня 2007 року між ОСОБА_2 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник кредитора ПАТ «УкрСиббанк») укладено договір про надання споживчого кредиту №0.

В забезпечення зобов`язань позичальника за кредитним договором ОСОБА_1 укладено договір поруки №0/3 від 30 липня 2007 року.

Згідно п.2.1 Договору поруки Банк не має права без згоди поручителя змінювати умови Основного договору з Боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності Поручителя.

Однак всупереч п.2.1 Договору поруки, після його вчинення, банк та позичальник, без згоди поручителя, уклали додаткову угоду№1 до договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 30.07.2007, збільшивши обсяг обов`язків боржника, що випливають з кредитного договору.

Відповідно до п. 1.5 Додаткової угоди встановив позичальнику додаткову санкцію за порушення ним Кредитного договору, а саме процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється в розмірі подвійної процентної ставки.

Відповідно до нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_1 ознайомлена та згодна з умовами Кредитного договору №0 від 30.07.2007, кредитного договору №0 від 30.07.2007, договором іпотеки №0/1 від 30.07.2007.

Норми права застосовані судом.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За приписами частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).

За змістом частини першої статті 553, частин першої та другої статті 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання.

Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника. Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша, друга статті 553 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 559 ЦК України (в редакції на дату виникненні спірних правовідносин) порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Згідно п. 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до частини першої ст. 559 ЦК України припинення договору поруки пов`язується зі зміною забезпеченого зобов`язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов`язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте, якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов`язанням і строків їх виплати без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов`язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої ст. 559 ЦК України, порука припиняється у разі зміни основного зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред`явлення позову про визнання договору поруки припиненим.

Мотиви та висновки суду.

Як вбачається із досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що додатковою угодою №1 від 30.07.2007 року було збільшено обсяг обов`язків боржника, що випливають з кредитного договору, зокрема покладено на боржника платежі не встановлені кредитним договором (вартість послуг нотаріусів, держпошліну за посвідчення договору іпотеки, вартість експертної оцінки предмета забезпечення, комісію в розмірі 0,1% від суми кредиту за управління кредитом при внесенні змін до кредитного договору за ініціативою клієнта (крім пролонгації та збільшення ліміту по кредиту), комісію в розмірі 0,99 % від суми кредиту, за управління кредитом при внесенні змін до кредитного договору за ініціативою клієнта, покладено фінансові зобов`язання на користь третіх осіб, які позичальник здійснює при отриманні, обслуговуванні та погашенні кредиту, входять до вартості кредиту, процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється в розмірі подвійної процентної ставки).

Будь-яких доказів узгоджень із поручителем ОСОБА_1 у письмовій формі змін до кредитного договору позивачем суду не надано. Із наведеного вбачається, що зміни до кредитного договору №0 від 30.07.2007 р., внесені додатковою угодою №1 від 30.07.2007 року, укладеною між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , для забезпечення якого з ОСОБА_1 укладено договір поруки, збільшили відповідальність поручителя без його згоди.

Щодо посилання представника банку на те, що сплив трирічний строк не звернення для захисту порушеного права, слід зазначити, що надана копія нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_1 , лише доводить, що останній не було відомо про існування додаткової угоди №1, будь-яких інших доказів на підтвердження обізнаності позивача про існування додаткової угоди відповідачем не надано.

Підставою застосування цієї норми достатнім є встановлення таких змін в основному зобов`язанні. Тому обставини щодо подальшого фактичного виконання зобов`язання, в тому числі фактичний строк його виконання, відмова кредитора від вимоги щодо виконання зобов`язання в зміненому обсязі, не свідчать про збереження дії поруки, оскільки відбулися після настання правоприпиняючого факту (збільшення розміру основного зобов`язання). Тобто порука має вважатися припиненою незалежно від реального настання чи ненастання збільшеного внаслідок змін кредитних договорів обсягу відповідальності поручителя.

Такий правовий висновок наведений у постанові Верховного суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2662цс15 та постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 09.12.2019 у справі № 569/11856/16-ц (провадження № 61-18995сво18).

Враховуючи викладене вище, аналізуючи докази в їх сукупності, беручи до уваги той факт, що позивач не був ознайомлений зі змінами до умов кредитного договору, зокрема, не отримував повідомлень щодо змін до договору поруки від 30.07.2007, суд вбачає підстави для припинення вказаного договору поруки, а отже, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

При цьому судом враховано висновки Великої Палати Верховного Суду, наведеними у постанові від 26.01.2021 у справі №522/1528/15-ц, провадження №14-67цс20. Зокрема, враховуючи, що позов у даній справі подано раніше позову ПАТ «УкрСиббанк» про стягнення заборгованості і такий спір не розглянуто на даний час (провадження у справі зупинено до вирішення даної справи), перешкод для задоволення позову не існує.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-89, 141, 258, 259, 265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, ст.ст. 553, 554, 559 ЦК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору поруки припиненим задовольнити.

Визнати припиненим Договір поруки №0/3 від 30.07.2007 укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду складено та підписано 15 вересня 2022 року

Суддя: В.І.Цитульський