печерський районний суд міста києва
17 січня 2022 року Печерський районний суд м. Києва
суддя Матійчук Г.О.
секретар судового засідання Сеньковська В.Я.,
учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал»
відповідач: ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в поряду регресу,-
У травні 2021 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останньої 17 244,90 грн матеріальної шкоди, в порядку регресу та судові витрати.
В обґрунтування позову зазначає, що 31.01.2020 р. в місті Києві на вул. Василя Тютюнника, 37/1 сталась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля Мерседес д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та припаркованих транспортних засобів: Хонда, д.н.з. НОМЕР_2 , Мазда, д.н.з. НОМЕР_3 , Пежо, д.н.з. НОМЕР_4 , Міцубісі, д.н.з. НОМЕР_5 та ВМВ, д.н.з. НОМЕР_6 .
Постановою Київського апеляційного суду від 23.10.2020 р. ОСОБА_1 визнано винною у ДТП.
Станом на 31.01.2020 р. цивільно-правова відповідальність водія Мерседес була застрахована за полісом № 142840993 у ПАТ «Страхова компанія «Ван Клік».
14.12.2020 р. страховиком на користь ОСОБА_2 (власника ТЗ Міцубісі) було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 17 244,90 грн.
01.01.2020 р. між ТОВ «Маркс.Капітал» та ПАТ «Страхова компанія «Ван Клік» укладено договір про надання послуг фінансового факторингу № 01.01.2020-ВК, за умовами якого позивач займає місце по усіх переданих регресних вимогах страхової компанії, у тому числі, права одержання від боржників сум основного боргу, відсотків, неустойок в повному обсязі, документи були передані позивача за актом прийому-передачі документів № 15-04 від 15.12.2020 р..
Посилаючись на наведені обставини, просить позов задовольнити.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.06.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Запропоновано відповідачу не пізніше п`ятиденного строку подати заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, роз`яснено відповідачу, що він має право не пізніше п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та додатків до неї, до початку розгляду справи по суті надіслати відзив на позовну заяву.
Відповідач своїм правом надати відзив на позов не скористався.
Відповідач своїм правом надати відзив на позов не скористався.
До суду повернувся конверт, направлений судом на адресу відповідача, яка зазначена в позовній заяві: АДРЕСА_1 з відміткою поштового відділення: «адресат відсутній за даною адресою».
Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.
Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи (ч. 6 ст. 128 ЦПК України).
За п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Таким чином, відповідачі вважаються належно повідомленими про розгляд даної справи.
Суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки, відповідач належним чином повідомлений про наявність спору, де він є учасником справи, проте відзив або будь-які інші заяви по суті спору, або з процесуальних питань, не подав.
Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).
За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що 23.10.2019 р. між ПАТ «Страхова компанія «Ван Клік» та ОСОБА_1 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів транспортного засобу Мерседес.
31.01.2020 р. в місті Києві на вул. Василя Тютюнника, 37/1 о 03-55 год. сталась ДТП за участю автомобіля Мерседес д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та припаркованих транспортних засобів: Хонда, д.н.з. НОМЕР_2 , Мазда, д.н.з. НОМЕР_3 , Пежо, д.н.з. НОМЕР_4 , Міцубісі, д.н.з. НОМЕР_5 та ВМВ, д.н.з. НОМЕР_6 .
Постановою Київського апеляційного суду від 23.10.2020 р. ОСОБА_1 визнано винною у вчиненій 31.01.2020 р. ДТП.
Станом на 31.01.2020 р. цивільно-правова відповідальність водія Мерседес була застрахована за полісом № 142840993 у ПАТ «Страхова компанія «Ван Клік».
14.12.2020 р. страховиком на користь ОСОБА_2 (власника ТЗ Міцубісі) було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 17 244,90 грн.
01.01.2020 р. між ТОВ «Маркс.Капітал» та ПАТ «Страхова компанія «Ван Клік» укладено договір про надання послуг фінансового факторингу № 01.01.2020-ВК, за умовами якого позивач займає місце по усіх переданих регресних вимогах страхової компанії, у тому числі, права одержання від боржників сум основного боргу, відсотків, неустойок в повному обсязі, документи були передані позивача за актом прийому-передачі документів № 15-04 від 15.12.2020 р..
Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.
Відповідно до частини першої ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пунктах 11, 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до частини першої ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до частини другої ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статтей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправильними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
На виконання умов договору страхування ПАТ «Страхова компанія «Ван Клік» сплатило ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 17 244,90 грн, визначеного на підставі страхового акта № 0025585.01.20/3 від 23.11.2020 р.
Факт виплати підтверджується платіжним дорученням № 9089 від 14.12.2020 р.
З урахуванням наведеного, оскільки відповідач визнана винною у вчиненні ДТП, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача, до якого на підставі договору про надання послуг фінансового факторингу № 01.01.2020-ВК від 01.01.2020 р. перейшло право вимоги до ОСОБА_1 в розмірі 17 244,90 грн матеріальної шкоди.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статей 77, 79, 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129).
Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.
Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.
Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в заявленому позивачем розмірі.
Розподіл судових витрат між сторонами, регулюється ст. 141 ЦПК України. Зокрема: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правовою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Судом встановлено, що 26.10.2020 року між позивачем та адвокатом Терзі О.С. укладено договір про надання правової допомоги №11/2020. Відповідно до п. 3.2. якого порядок обчислення гонорару визначено у додатковій угоді., а саме гонорар виплачується на підставі акта виконаних робіт.
В той же час, позивачем не підтверджено факт оплати наданих адвокатом послуг.
Отже відсутні підставі для стягнення з відповідача судових витрат - в частині правової допомоги.
На підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмірі 2 270 грн.
Керуючись Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статтями 993, 979, 988, 1166, 1187, 1188 ЦК України, статтями 2, 7, 10-13, 76-83, 141, 263 - 268, 280-289, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» 17 24,,90 грн матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» 2 270 грн судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_2 .
Суддя Г.О. Матійчук