Справа № 341/448/20
Провадження № 22-ц/4808/1139/22
Головуючий у 1 інстанції ГАПОЛЯК Т. В.
Суддя-доповідач Луганська
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Луганської В.М.,

суддів: Баркова М.В., Девляшевського В.А.,

за участю секретаря - Петріва Д.Б.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Бурштинська Міська рада

третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Івано-Франківського апеляційного суду

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 ,

на рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 03 серпня 2022 року, ухвалене судом у складі судді Гаполяка Т.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Бурштинської міської ради, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно, та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Бурштинської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

У березні 2020 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовними вимогами до Бурштинської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, в обґрунтування яких вказав, що він є сином ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

04.12.1986 року Бурштинською селищною радою народних депутатів видано ОСОБА_6 , спадкоємцем якого є ОСОБА_2 , та померлому ОСОБА_5 акт про закінчення забудови індивідуальної садиби в АДРЕСА_1 .

Згідно довідки №11 від 20.01.2020 року домоволодіння АДРЕСА_1 зареєстровано на праві приватної власності по Ѕ частині за ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

12.06.1989 року ОСОБА_2 складено заповіт, посвідчений секретарем Бурштинської ради народних депутатів, реєстраційний №144, згідно якого все майно вона заповіла позивачу.

Після смерті батьків, позивач звертався до Бурштинської ради народних депутатів та нотаріуса з питань оформлення спадщини, однак йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного переліку документів.

У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, оформити спадкові права позивач не може.

ОСОБА_4 просив визнати за ним в порядку спадкування право власності на Ѕ будинку АДРЕСА_2 .

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер.

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 12 травня 2021 року у справі залучено правонаступника позивача ОСОБА_4 спадкоємицю - ОСОБА_1 .

У вересні 2021 року третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 звернулась з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , Бурштинської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно, в обґрунтування якого вказала, що вона є єдиною власнецею спірного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

За життя ОСОБА_2 склала декілька заповітів, однак через непорозуміння між її чоловіком та його матір`ю - ОСОБА_2 , останній заповіт від 12 червня 1989 року вона склала на ім`я сина - ОСОБА_4 .

Зазначила, що ОСОБА_4 звертався до її чоловіка ОСОБА_6 з проханням надати нотаріальну згоду для вступу ним у спадщину після смерті матері, оскільки ним було пропущено строк для прийняття спадщини, але її чоловіком було відмовлено у наданні згоди.

ОСОБА_4 пропущено строк для прийняття спадщини, як після смерті матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , так і після смерті батька - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, що не прийняв спадщину, з позовом до суду щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини ОСОБА_4 не звертався, відповідно його правонаступниця - ОСОБА_1 не вправі претендувати на частину спірного будинку, оскільки її батько спадщину не прийняв.

Зазначила, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 належав по Ѕ частині ОСОБА_5 та її чоловікові ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , якому належала ј частина спірного будинку у спільному майні подружжя. Заповіт від його імені не посвідчувався. Спадкоємцями першої черги, які прийняли спадщину були вдова (дружина померлого) - її свекруха ОСОБА_2 1/8 частину спірного житлового будинку та її чоловік - син померлого ОСОБА_6 1/8 частину спірного житлового будинку, однак юридично вони не оформили своїх спадкових справ. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , яка згідно останнього заповіту все своє майно заповіла ОСОБА_4 . Однак останній пропустив строк для прийняття спадщини та вважається таким, що не прийняв спадщину.

Спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину був її чоловік - син померлої ОСОБА_6 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Бурштинської міської ради №2277 від 18.08.2021 року та наявністю у нього всіх правовстановлюючих документів, належних ОСОБА_2 , фактом постійного проживання разом із спадкодавицею на час смерті, так і після її смерті. Вважається, що після смерті матері ОСОБА_2 успадкував 3/8 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер її чоловік ОСОБА_8 . Спадкоємцем першої черги, яка прийняла спадщину є вона. Галицькою районною державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області 23 січня 2002 року заведена спадкова справа №16 на майно, що залишилось після смерті ОСОБА_6 . Вона отримала свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частину житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, згідно дубліката свідоцтва про права власності на житло, виданого 04 вересня 2000 року на підставі рішення виконавчого комітету Бурштинської селищної ради №39 від 12.03.1997 року.

Однак Галицькою районною державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частку житлового будинку, а саме на 1/8 частку, успадковану її чоловіком після смерті свого батька - ОСОБА_5 та 3/8 частки успадкованої її чоловіком після смерті матері - ОСОБА_2 , через те, що свідоцтво про право власності на житловий будинок видане 20.04.1987 року на ім`я ОСОБА_5 - вже після його смерті.

У зв`язку з викладеним просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після чоловіка ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на Ѕ частину будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який належав її чоловіку ОСОБА_6 , а саме 1/8 частина будинку він успадкував за законом після смерті свого батька- - ОСОБА_5 , а 3/8 частки успадкував за законом після смерті матері - ОСОБА_2 , однак юридично не оформив своїх прав.

Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 03 серпня 2022 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Бурштинської міської ради, третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_2 про визнання за нею в порядку спадкування право власності на Ѕ частину будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 відмовлено.

Позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 в частині вимог до ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6 право власності на Ѕ (одну другу) частину будинку садибного типу загальною площею 106,3 кв.м., житловою площею 59,7 кв.м., з господарськими будівлями: стайнею, вбиральнею, гаражем; спорудами: криницею, воротами, огорожею, що за адресою: АДРЕСА_2 .

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Бурштинської міської ради відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 , звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 03 серпня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким визнати за позивачкою в порядку спадкування за законом та за заповітом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 5/12 часток будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 . В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_4 , правонаступницею якого є ОСОБА_1 , є сином ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . 04 12.1986 року Бурштинською селищною радою народних депутатів видано ОСОБА_6 та померлому ОСОБА_5 акт про закінчення забудови індивідуальної садиби в АДРЕСА_1 .

Згідно довідки №11 від 20.01.2020 року вбачається, що домоволодіння АДРЕСА_2 зареєстровано на праві приватної власності по Ѕ частини за ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

12.06.1989 року ОСОБА_2 складено заповіт, посвідчений секретарем Бурштинської ради народних депутатів, реєстраційний №144, згідно якого остання все своє майно заповідала ОСОБА_4 .

Після смерті батьків ОСОБА_8 успадкував 7/12 спірного будинку, а ОСОБА_4 успадкував 5/12 спірного будинку.

Після смерті батьків ОСОБА_4 звертався до Бурштинсської ради народних депутатів та нотаріуса з питань оформлення спадщини, однак йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного переліку документів.

У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, іншим чином, ніж у судовому порядку, вирішити питання захисту( оформлення) спадкових прав неможливо.

Скаржниця зазначила, що під час розгляду справи її представником було заявлено клопотання про витребування доказів, однак судом першої інстанції було проігноровано вказане клопотання.

У відзиві на апеляційну скаргу Бурштинська міська рада звертає увагу на те, що провадження у даній справі відкрито 27.03.2020 року, первинним позивачем виступав ОСОБА_4 , після смерті якого, ухвалою від 12.05.2021 року залучено ОСОБА_1 , як правонаступника позивача. За весь час розгляду справи позивачем (правонаступником) не подано доказу на підтвердження прийняття ним спадщини після матері ОСОБА_2 .

Вважає, що Галицьким районним судом, в задоволенні частини вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Бурштинської міської ради, відповідно до законодавства, правомірно відмовлено.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Представник скаржниці - ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про дату час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (т.с.2 а.с.92). Відповіднодо ч.5 ст.130 ЦПК Українивручення судової повістки представникові учасника справивважається врученням повістки і цій особі.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - ОСОБА_9 апеляційну скаргу не визнала, вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

В судове засідання представник Бурштинської міської ради не зявився, про дату, сісце та час судового засідання повідомлений належним чином. На адресу суду від Бурштинської міської ради надійшла заява про розгляд справи за відсутністю представника ради.

Враховуючи положення ч.2 ст.372 ЦПК україни, колегія суддів вважає можливим розглядати справу за відсутності скаржниці її представника та представника Бурштинської міської ради, оскільки вони повідомлені про дату, місце та час судового розгляду належним чином.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» у разі, якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується. Із змісту апеляційної скарги вбачається, що вона не містить доводів, щодо незгоди скаржниці з рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Бурштинської міської ради, тому в цій частині рішення суду не є об`єктом апеляційного перегляду. Апеляційний суд відповідно до частини 1 ст. 367 ЦПК України перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду лише в оскаржуваній частині

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив того, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , якому належала ј частина спірного будинку у спільному майні подружжя. Спадкоємцями першої черги, які прийняли спадщину були вдова (дружина померлого) свекруха третьої особи ОСОБА_2 та чоловік третьої особи - син померлого ОСОБА_8 . Відповідно будинок став належати 3/8 ОСОБА_2 та 5/8 ОСОБА_8 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 . Спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину був чоловік третьої особи - син померлої ОСОБА_8 . Відповідно будинок став належати повністю ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_6 помер чоловік третьої особи ОСОБА_8 . Спадкоємцем першої черги, яка прийняла спадщину є третя особа. Щодо Ѕ частини спірного будинку третій особі нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину після смерті чоловіка. Щодо іншої Ѕ частини спірного будинку їй нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка, оскільки правовстановлюючий документ на таку первинному титульному власнику - ОСОБА_5 видано після смерті такого.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_10 суд першої інстанції виходив з того, що судом не здобуто доказів на підтвердження факту прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті матері ОСОБА_2 .

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду виходячи з наступного.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини.

Оскільки спірні правовідносини є спадковими правовідносинами, що виникли між учасниками справи в 1989 році, тобто до набрання чинності ЦК України (2004 року) та існують по цей час, то вони регулюються нормами ЦК Української РСР та ЦК України відповідно до часу дії цих кодексів.

Відповідно до статті 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно зі статтею 525 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до статті 529 ЦК Української РСР при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Статтею 548 ЦК Української РСР встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до статті 549 ЦК Української РСР спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до частин третьої та п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що власниками будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 був ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , кожному належало по 1/2 частині будинку, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок, рішенням виконавчого комітету Бурштинської селищної ради №39 від 12 березня 1987 року.

ОСОБА_4 є сином ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження.

ОСОБА_5 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження.

Одна друга частина житлового будинку, яка належала на праві власності померлому ОСОБА_5 є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (т.с.1 а.с.6).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.с.1 а.с.7).

Згідно заповіту ОСОБА_2 все своє майно заповідала ОСОБА_4 (т.с.1 а.с.8-9).

Згідно довідки №2276 від 18 серпня 2021 року, яка видана виконавчим комітетом Бурштинської міської ради в будинку по АДРЕСА_2 був зареєстрований та проживав до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , разом із ним по вказаній адресі були зареєстровані і проживали: дружина- ОСОБА_2 , син- ОСОБА_8 , невістка - ОСОБА_2 .

Згідно довідки №2277 від 18 серпня 2021 року яка видана виконавчим комітетом Бурштинської міської ради в будинку по АДРЕСА_2 була зареєстрована та проживала до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , разом із нею по вказаній адресі були зареєстровані і проживали: син- ОСОБА_8 , невістка - ОСОБА_2 .

Відповідно до положень ст.549 ЦК української РСР після смерті ОСОБА_5 в управління та володіння спадковим майном вступила дружина померлого ОСОБА_2 та син ОСОБА_8 . Після смерті матері ОСОБА_2 спадкоємцем який вступив в управління спадковим майном є ОСОБА_8 .

В спадкову масу після смерті ОСОБА_5 входить 1/4 частка житлового будинку, який по 1/8 успадкували його дружина- ОСОБА_2 , та його син ОСОБА_8 . В спадкову масу після смерті ОСОБА_2 входить 3/8 частки - 1/8 частка нею успадкована після смерті ОСОБА_5 та 1/4 частина належала їй частка у спільному майні подружжя. Спадщину за законом після смерті матері - ОСОБА_2 прийняв її син ОСОБА_8 .

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , спадкоємцем якого є його дружина ОСОБА_2 . ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 будинку АДРЕСА_2 (т.с.1 а.с.173).

У видачі свідоцтва про право на спадщину на іншу 1/2 частину будинку ОСОБА_2 було відмовлено (т.с.1 а.с.190).

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин і вимог, дійшов правильного висновку про задоволення заявлених вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину спірного будинку, оскільки чоловік ОСОБА_2 - ОСОБА_8 , успадкував 1/8 частки будинку після смерті батька ОСОБА_5 та 3/8 частки після смерті матері - ОСОБА_2 , а ОСОБА_2 є спадкоємицею після смерті чоловіка ОСОБА_6 .

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції позивачем ОСОБА_4 і його правонаступником ОСОБА_1 не надано суду належних доказів того, що ОСОБА_4 у визначеному законом поряду після смерті матері ОСОБА_2 прийняв спадщину.

Так, відповідно до статті 549 ЦК Української РСР спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Позивачем не надано суду доказів того, що протягом шести місяців після смерті матері ОСОБА_2 , ОСОБА_4 звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та не надано доказів того, що він вступив в управління або володіння спадковим майном. Довідка, яка додана позивачем до позовної заяви №573 від 25.06.1990 року (т.с.1 а.с10) не є доказом прийняття ОСОБА_4 спадщини після смерті матері ОСОБА_2 . Тому висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні заявлених вимог ОСОБА_1 , яка є правонаступником прав та обов`язків померлого ОСОБА_4 правильний і відповідає вимогам закону.

Ухвалою Івано-Франківського суду від 15 листопада 2022 року було задоволено частково клопотання скаржниці про витребування доказів. На адресу апеляційного суду надійшла копія спадкової справи піс №16 від 23 січня 2002 року до майна ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 . Згідно матеріалів спадкової справи спадкові справи після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , згідно даних Спадкового реєстру та Книг обліку і реєстрації спадкових справ не заводилась. Судом першої інстанції не було розглянуто клопотання позивачки про витребування доказів, однак ця обставина не є підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржуване рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 03 серпня 2022 року ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування по доводам апеляційної скарги не має.

Оскільки апеляційна скарга не підлягає задоволенню, то судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 03 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 02 грудня 2022 року.

Головуючий В.М. Луганська

Судді: В.М. Барков

В.А. Девляшевський