Справа № 700/536/22
Провадження № 2/700/220/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2022 року Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Лисянка цивільну справу №700/536/22 провадження №2/700/220/22 за позовом ОСОБА_1 , представник позивача: адвокат Вдовиченко Валентина Олександрівна до Виноградської сільської ради Звенигородського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Виноградської сільської ради Звенигородського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування вимог представник позивача зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла прабаба ОСОБА_1 ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського товариства площею 2,52 га розташовану в адміністративних межах Босівської сільської ради та житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , який розташований на присадибній земельній ділянці площею 0,60 га, яка перебувала у користуванні померлої. За життя ОСОБА_2 залишила заповіт, згідно якого все своє майно заповіла ОСОБА_3 . До дня смерті ОСОБА_2 проживала разом зі своєю внучкою ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та правнучкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_3 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався, із спадкодавцем не проживав, у інший спосіб спадщину не приймав. Інші спадкоємці відсутні. Бажаючи оформити спадщину, позивач звернулася із заявами до нотаріуса, проте отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку, у зв`язку з їх втратою. За таких обставин як єдиний спадкоємець, яка фактично прийняла спадщину, спільно проживаючи зі спадкодавцем до дня смерті спадкодавця, просить визнати за нею право власності на спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_2 .

Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, просили про розгляд справи без їх участі, на позовних вимогах наполягали.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просить розглянути справу без його участі.

Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши та дослiдивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов не пiдлягає задоволенню із таких пiдстав.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла прабаба позивача ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 13.04.1997 року.

Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського товариства площею 2,52 га розташована в адміністративних межах Босівської сільської ради та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , який розташований на присадибній земельній ділянці площею 0,60 га, яка перебувала у користуванні померлої.

Позивач вважаючи себе спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та відсутністю документів які б підтверджували родинні відносини між померлою та ОСОБА_1 .

У разі відкриття спадщини до 01.01.2004 року застосовується чинне на той час законодавство.

Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР 1963 р. спадкування здійснюється за законом та за заповітом.

Згідно зі ст.534 ЦК Української РСР 1963 р., кожен громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не включаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом.

Згідно вимог ст. 548 ЦК Української РСР 1963р. для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина вважається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. За п.1, 2 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР 1963р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він: фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.553 ЦК Української РСР 1963 р., спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини.

Згідно заповіту посвідченого секретарем виконкому Босівської сільської ради Лисянського району Черкаської області від 11.02.1997 року ОСОБА_2 все своє майно заповіла на користь ОСОБА_3 .

З матеріалів спадкової справи №02-14 заведеної Лисянською державною нотаріальною контрою Головного територіального управління юстиції у Черкаській області вбачається, що 18.04.1997 року із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся ОСОБА_3 .

Таким чином, оскільки спадкоємець за заповітом ОСОБА_3 звернувся із заявою про прийняття спадщини та, таким чином, прийняв її. Із заявою про відмову від спадщини не звертався.

Даний факт спростовує твердження позивача про те, що ОСОБА_3 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97ВР, зокрема, ст. 1 Першого протоколу до неї 1952 р. передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватись своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користування майно відповідно до загальних інтересів.

Відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що в позовних вимогах ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 524-526,529, 534, 549 ЦК України 1963 року, ст.ст.4,5,12,13, 19, 81, 82, 263-264, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 , представник позивача: адвокат Вдовиченко Валентина Олександрівна до Виноградської сільської ради Звенигородського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. В. Бесараб