Справа № 242/5769/21
Провадження № 2/242/74/22
16 лютого 2022 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Владимирської І.М., за участю секретаря Гандзюк К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку заочного спрощеного позовного провадження в місті Селидове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в обґрунтування якого зазначив, що він є власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Донецької області від 05.11.2021 року. Після укладання договору купівлі-продажу квартири було виявлено, що в вищевказаній квартирі зареєстрований колишній власник квартири ОСОБА_2 . Однак, відповідач за вказаною адресою не мешкає з 2019 року, особистих речей в квартирі немає, не сплачує комунальні платежі. Вважає, що ОСОБА_2 втратив право користування зазначеною квартирою, оскільки понад один рік не проживає в неї без поважних причин. Просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 16.12.2021 року по цивільній справі відкрито провадження та розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.
Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.
В судове засідання відповідач не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Згідно ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження.
Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно договору купівлі-продажу квартири від 05.11.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Донецької області Петровою О.М., ОСОБА_2 , від імені якого діє ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_1 купив квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Зареєстровано в реєстрі за № 579.
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 283213253 від 05.11.2021 року, ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу від 05.11.2021 року.
Згідно довідки № 08-4/1945 від 04.11.2021 року, виданої відділом реєстрації місця проживання громадян Селидівської міської ради, за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрований ОСОБА_2 з 11.05.2017 р. по теперішній час.
Згідно акту від 08.11.2021 року, складеного депутатом міської ради Іскандарян М.А., в присутності свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 в 2019 році виїхав за межі України. Особистих речей його в квартирі не має.
Згідно ст. 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 391 УК України передбачено, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником майна.
У відповідності до ст.405 ч.2 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст.72 ЖК визнання особи, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни проводиться в судовому порядку.
Вищевказані докази в їх сукупності приводять суд до переконання, що відповідач ОСОБА_2 не мешкає в житловому приміщенні без поважних причин понад один рік, це відповідно до ч. 2 ст.405 ЦК України є підставою для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В судове засідання не надано доказів, які б свідчили про те, що причини відсутності відповідача у спірному приміщенні понад один рік є поважними.
У зв`язку з чим, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. 72 ЖК України, ст. ст. 16, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 258, 259, 265, 268,280-282 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) про визнання особи, такою що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя І.М. Владимирська