Ухвала

11 липня 2022 року

м. Київ

справа №754/14404/18

провадження № 88-ц/824/25/2022

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кравець В.А., перевіривши відповідність вимогам статті 426 ЦПК України заяви представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 15 січня 2020 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Севеко» до ОСОБА_1 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року ТОВ «Компанія Севеко» звернулося до суду з позовом про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Компанія Севеко» інфляційне нарахування боргу у розмірі 2 035 064,65 грн, три відсотки річних - 293 692,4 грн та судовий бір - 34 931,36 грн, а всього на загальну суму 2 363 688,45 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 15 січня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Компанія Севеко» три відсотки річних у розмірі 142 349 грн, інфляційні втрати - 636 503,87 грн.

Вирішено питання судових витрат.

28 червня 2022 року на адресу апеляційного суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 15 січня 2020 року за нововиявленими обставинами, в якій остання просить подану заяву задовольнити; скасувати постанову Київського апеляційного суду від 15 січня 2020 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «Компанія Севеко» у повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 липня 2022 року подану заяву залишено без руху та надано заявнику строк до 01 серпня 2022 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, для надіслання на адресу апеляційного суду оригіналу квитанції про сплату судового збору.

Роз`яснено, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені статтею 185 ЦПК України.

08 липня 2022 року ОСОБА_1 подала до апеляційного суду клопотання про відстрочення сплати судового збору, в якому просить відстрочити сплату судового збору за подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами до ухвалення судового рішення у справі.

В обґрунтування клопотання зазначає, що сума судового збору у розмірі 11 682,80 грн станом на дату подання заяви до суду є непомірною для заявника.

Загальна сума виплаченого ОСОБА_1 доходу за два квартали 2022 року по заробітній платі становить 9 503,11 грн, на підтвердження чого долучає до клопотання відомості з Державної податкової служби.

Вказує, що на її утриманні перебуває неповнолітня дитина, яку вона утримує після розірвання шлюбу, розмір виплачених у 2022 році аліментів складає 4 249,50 грн; на все її рухоме та нерухоме майно, а також кошти на банківських рахунках накладено арешт у межах виконавчого провадження, у заявника відсутні інші джерела коштів для сплати судового збору окрім заробітної плати.

Разом з тим, доводи заявника, викладені в поданому клопотанні, не заслуговують на увагу суду, а отже наразі не може бути вирішено питання про відкриття апеляційного провадження з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Приписи вказаної вище норми права передбачають право суду, з урахуванням майнового стану сторони, відстрочити або розстрочити сплату судового збору лише за наявності викладених вище умов, тоді як законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25 березня 2021 у справі №912/3514/20.

Згідно з п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Проте, як убачається з поданого ОСОБА_1 клопотання про відстрочення сплати судового збору, нею зазначено лише про її заробітну плату з січня 2022 року по березень 2022 року, відомості про розмір заробітної плати ОСОБА_1 за інший період - до січня 2022 року та після березня 2022 року, а також наявність іншого доходу відсутні.

З наданих ОСОБА_1 доказів не убачається за можливе достеменно встановити, що її єдиним доходом є заробітна плата у розмірі, зазначеному у довідці з Державної податкової служби, та жодного іншого доходу вона не має, зокрема, з огляду на те, що під час звернення до апеляційного суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами вона користується послугами адвоката.

Посилання заявника на наявність відкритого виконавчого провадження, в рамках якого накладено арешт на її рухоме та нерухоме майно, а також кошти, не заслуговують на увагу суду, оскільки такий арешт накладено ще у 2018 та 2019 роках та жодним чином не підтверджує її скрутне матеріальне становище у 2022 році.

Окрім того, звертаючись до суду з клопотанням про відстрочення сплати судового збору та посилаючись на незадовільний майновий стан, ОСОБА_1 не вказує яким чином такий стан поліпшиться та що дасть останній змогу сплатити судовий збір за подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами до ухвалення судового рішення у справі.

Отже, наведене свідчить про неповне виконання заявником вимог ухвали, що є підставою для продовження строку для усунення недоліків заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а саме надіслання на адресу апеляційного суду оригіналу квитанції про сплату судового збору.

Згідно частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що заявникові необхідний час для сплати судового збору, зазначений в ухвалі Київського апеляційного суду від 05 липня 2022 року строк для усунення недоліків слід продовжити до 01 серпня 2022 року, але який не може перевищувати чотирнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали, та повідомити про це заявника.

Керуючись ст. 127 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Продовжити відповідачу ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі Київського апеляційного суду від 05 липня 2022 року, до 01 серпня 2022 року, але який не може перевищувати чотирнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені статтею 185 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя В.А. Кравець