ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/3171/21 Номер провадження 22-ц/814/2346/22Головуючий у 1-й інстанції Потетій А.Г. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Панченка О.О.,

суддів Абрамова П.С., Одринської Т.В.

за участю секретаря Філоненко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за участю представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гайтота Ірини Миколаївни в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Гайтота Ірини Миколаївни на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 02 червня 2022 року, ухваленого у складі головуючого судді Потетій А.Г., повний текст судового рішення складено дати не вказано, у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів фінансових послуг, встановлення фактів нечесної підприємницької практики та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Зміст позовних вимог

У вересні 2021 року представник ОСОБА_1 адвокат Гайтота І.М. звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів фінансових послуг, встановлення фактів нечесної підприємницької практики та зобов`язання вчинити дії.

Позов мотивовано тим, що 16 травня 2007 року між ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» (Відповідач) був укладений кредитний договір № PLKPG100003830. За умовами цього договору Заявник отримав у кредит 25 505,00 дол. США (двадцять п`ять тисяч п`ятсот п`ять доларів США), зі сплатою 12,00% річних, строком користування до 14 травня 2027 року.

В забезпечення виконань кредитного договору № PLKPG100003830 від 16.05.2007 року було укладено договір іпотеки від 16.05.2007 року посвідчений приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Москівцем В.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 1616, відповідно до якого в іпотеку передано однокімнатну квартиру на 5-му поверсі п`ятиповерхового цегляного будинку під номером АДРЕСА_1 , загальною площею 36,0 кв. м., яка належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, ВЕК/950871, 16.05.2007р., зареєстрованого приватним нотаріусом Москівцем В.А., в реєстрі за № 1618, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 18853215.

14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування відповідача з Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (скорочена назва - ПАТ КБ «ПриватБанк») на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (скорочена назва - АТ КБ «ПриватБанк»).

19.07.2021 року ОСОБА_1 було направлено на адресу відповідача Заяву про реструктуризацію зобов`язань за кредитним договором № PLKPG100003830 від 16.05.2007 року в рамках прикінцевих положень Закону України «Про споживче кредитування» від 19.07.2021 року, в якій позивачка просила прийняти Заяву про реструктуризацію зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором № PLKPG100003830 від 16.05.2007 року, зробити перерахунок заборгованості та провести реструктуризацію згідно вимог чинного законодавства.

04.08.2021 року АТ КБ «Приватбанк» направив на адресу ОСОБА_1 лист, в якому повідомив про відмову у проведенні реструктуризації у зв`язку з невідповідністю заяви про реструктуризацію вимогам, що встановлені згідно з законодавством України зокрема, Закону України «Про споживче кредитування».

ОСОБА_1 просила суд встановити факт застосування нечесної підприємницької практики, яку відповідач здійснив щодо позивача, шляхом не проведення реструктуризації відповідно до Закону України «Про споживче кредитування». Зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» провести реструктуризацію по кредитному договору № PLKPG100003830 від 16.05.2007 року укладеному між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», згідно з вимогами Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» зазначивши, що борг дорівнює нулю.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 02 червня 2022 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів фінансових послуг, встановлення фактів нечесної підприємницької практики та зобов`язання вчинити дії відмовлено. Судовий збір в розмірі 1362,00 грн. віднесено за рахунок держави. Судові витрати щодо оплати правової допомоги понесені ОСОБА_1 віднесено за її рахунок.

Рішення мотивовано тим, що з огляду на положення ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» відмова АТ КБ «Приватбанк» провести реструктуризацію зобов`язань по Кредитному договору № PLKPG100003830 від 16.05.2007 року за заявою позивача, яка подана після винесення судового рішення про стягнення заборгованості за Кредитним договором №PLKPG100003830 від 16.05.2007 року, не підпадає під ознаки нечесної ділової практики визначені указаною статтею закону також позбавлені будь-яких підстав вимоги ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про проведення перерахунку заборгованості за Кредитним договором №PLKPG100003830 від 16.05.2007 року, так як розмір заборгованості був предметом дослідження суду в рішенні Полтавського районного суду Полтавської області від 01.03.2021 року по справі № 545/1871/15-ц, яке набрало законної сили 01.04.2021 року.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції його оскаржила представник ОСОБА_1 - адвокат Гайтота Ірина Миколаївна подавши апеляційну скаргу, в якій, зазначає, що оскаржуване рішення ухвалене з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, існує невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а тому просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13.04.2021 року обов`язковій реструктиризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті у разі: наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника; - відсутності станом на 1 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 1 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 1 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 1 січня 2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктиризації.

Даним законом встановлено умови та правила заміни послуг споживчого кредитування із користування кредитом у іноземній валюті на користування кредитом у національній валюті, законодавчо змінена процентна ставка за користування кредитом також цим законом встановлено низку інших обов`язкових змін, які необхідно внести до умов договору про споживчий кредит в іноземній валюті, що покращує становище споживача фінансових послуг.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» зазначено, що реструктиризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом, крім таких випадків: у разі наявності на день набрання чинності цим пунктом у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктиризації зобов`язань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання передбачяених цим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили, заява про проведення реструктиризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішення суду в такій справі. Тобто законом передбачено проведення реструктиризації вже після ухвалення судом рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором, яке набрало законної сили.

Відповідно до п.4 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень вищевказаного Закону, проведення відповідно до цього Закону реструктиризації зобов`язань передбачених договором,є підставою для визнання судом відповідно до ст. 432 ЦПК України таким, що не підлягає виконанню, виконавчого документа, виданого для звернення до виконання рішення суду (ухваленого до дня проведення такої реструктиризації), яким передбачено стягнення грошових коштів та/або звернення стягнення на нерухоме майно. У разі визнання судом з цих підстав зазначеного виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, та в разі подання нової позовної заяви стороною справи, в якій було ухваленео рішення про визнання зазначеного виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, таке рішення суду не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до п.2 частини 1 ст. 186 ЦПК України.

Отже, зазначений закон саме зобов`язує проводити обов`язкову реструктиризацію фінансовими установами, в разі звернення до неї позичальника у відповідності до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» № 1381-ІХ в тому числі і тим позичальникам у яких набрало чинності судове рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором, навіть якщо це рішення перебуває на виконанні у виконавчій службі. З огляду на викладене, суд першої інстанції безпідставно відмовив ОСОБА_2 у задоволенні позову.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В судове засідання представник АТ КБ «ПриватБанк» не з`явився, просив у поданій заяві розгляд справи відкласти у зв`язку з неможливістю прибути.

Колегія суддів не знаходить підстав для задоволення заяви, оскільки відповідач є юридичною особою, а відтак в змозі забезпечити явку іншого представника.

Заслухавши представника позивача адвоката Гайтоту І.А., дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 16.05.2007 року укладено кредитний договір № PLKPG100003830, згідно умов якого банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 25 505,00 дол. США, терміном до 14.05.2027 року, а остання зобов`язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором.

В забезпечення виконань за Кредитним договором № PLKPG100003830 від 16.05.2007 року було укладено договір іпотеки від 16.05.2007 року посвідчений приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Москівцем В.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 1616, відповідно до якого в іпотеку передано однокімнатну квартиру на 5-му поверсі п`ятиповерхового цегляного будинку під номером АДРЕСА_1 , загальною площею 36,0 кв. м., яка належить Заявнику на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу, ВЕК/950871, 16.05.2007р., зареєстрованим приватним нотаріусом Москівцем В.А. в реєстрі за № 1618, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 18853215.

У зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань за кредитним договором АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором № PLKPG100003830 від 16.05.2007 року яка станом на 09.06.2015 року складала 20 125,12 дол. США, а саме 18 019,53 дол. США - заборгованість за кредитом; 1 084,96 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 44,44 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 6,57 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 11,85 дол. США - штраф (фіксована частина); 957,77 дол. США - штраф (процентна складова).

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 01.03.2021 року по справі № 545/1871/15-ц, яке набрало законної сили 01.04.2021 року, позов АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № PLKPG100003830 від 16.05.2007 року станом на 09.06.2015 року в сумі 7 574,45 доларів США, яка складається з: 7 249,69 долара США заборгованість за тілом кредиту (сім тисяч двісті сорок дев`ять доларів шістдесят дев`ять центів); 318,19 долара США заборгованість за відсотками (триста вісімнадцять доларів дев`ятнадцять центів); пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором в розмірі 6,57 долара США (шість доларів п`ятдесят сім центів). Вирішено питання про судові витрати. В решті вимог відмовлено.

19.07.2021 року позивачем було направлено на адресу відповідача Заяву про реструктуризацію зобов`язань за Кредитним договором № PLKPG100003830 від 16.05.2007 року в рамках прикінцевих положень Закону України «Про споживче кредитування» від 19.07.2021 року, в якій позивачка просила прийняти Заяву про реструктуризацію зобов`язань ОСОБА_1 за Кредитним договором № PLKPG100003830 від 16.05.2007 року, зробити перерахунок заборгованості та провести реструктуризацію згідно вимог чинного законодавства.

04.08.2021року АТ КБ «Приватбанк» направив на адресу ОСОБА_1 лист, в якому повідомив про відмову у проведенні реструктуризації у зв`язку з невідповідністю заяви про реструктуризацію вимогам, що встановлені згідно з законодавством України (зокрема, Закону України «Про споживче кредитування»).

Відмовляючи в задоволенні позову, місцевий суд виходив з того, що з огляду на положення ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» відмова АТ КБ «Приватбанк» провести реструктуризацію зобов`язань по Кредитному договору № PLKPG100003830 від 16.05.2007 року за заявою позивача, яка подана після винесення судового рішення про стягнення заборгованості за Кредитним договором №PLKPG100003830 від 16.05.2007 року, не підпадає під ознаки нечесної ділової практики визначені указаною статтею закону. Крім того, у правовідносинах що склалися між сторонами на даний час, повернення ОСОБА_1 заборгованості АТ КБ «Приватбанк» за Кредитним договором №PLKPG100003830 від 16.05.2007 року здійснюється відповідно до рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 01.03.2021 року по справі №545/1871/15-ц, яке набрало законної сили 01.04.2021 року.

Колегія суддів вважає такий висновок суду вірним з огляду на наступне.

Застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Положеннями статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З матеріалів справи вбачається, що 19.07.2021 року позивачем було направлено на адресу відповідача Заяву про реструктуризацію зобов`язань за Кредитним договором № PLKPG100003830 від 16.05.2007 року в рамках прикінцевих положень Закону України «Про споживче кредитування» від 19.07.2021 року (т.1 а.с. 4-5).

З листа АТ КБ «Приват Банк» вих. № 20.1.0.0.0./7-210721/14721 від 04.08.2021 вбачається, що АТ КБ «Приват Банк» повідомляє про відмову у проведенні реструктуризації у зв`язку з невідповідністю заяви про реструктуризацію вимогам, що встановлені згідно з законодавством України (зокрема, Закону України «Про споживче кредитування»).

Згідно ст.3 Закону України «Про споживче кредитування» цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті.

Верховною Радою України прийнято Закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» № 1381-IX від 13.04.2021, який набрав законної сили 23.04.2021. Даним законом внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування», а саме Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено п. 7 згідно із Законом № 1381-IX від 13.04.2021.

Відповідно до п.п.3 п.7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності навчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом, крім певних випадків, зокрема, у разі наявності на день набрання чинності цим пунктом у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання передбачених цим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі.

Встановлено, що на час розгляду зазначеної справи судом першої інстанції, у правовідносинах що склалися між сторонами на даний час, здійснюється повернення ОСОБА_1 заборгованості АТ КБ «Приватбанк» за Кредитним договором № PLKPG100003830 від 16.05.2007 року відповідно до рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 01.03.2021 року по справі №545/1871/15-ц, яке набрало законної сили 01.04.2021 року.

Аналізуючи вказані положення закону, колегія суддів вважає, що право ОСОБА_1 на подання до банку заяви про проведення реструктуризації за кредитним договором № PLKPG100003830 від 16.05.2007 року виникло у неї після набрання законної сили рішенням у справі № 545/1871/15-ц, а саме з 01.04.2021 року. Тому скаржниця мала право не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду у вищевказаній справі подати заяву про реструктуризацію, а саме до 01.06.2021 року, що нею виконано не було. Заяву про реструктуризацію зобов`язань за Кредитним договором № PLKPG100003830 від 16.05.2007 року в рамках прикінцевих положень Закону України «Про споживче кредитування» ОСОБА_1 подала до Банку лише 19.07.2021 року (т.1 а.с. 4-5).

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, до яких суд дійшов шляхом повного та всебічного з`ясування обставин справи. Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Гайтоти Ірини Миколаївни залишити без задоволення.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 02 червня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 01 грудня 2022 року.

Головуючий О.О.Панченко

Судді П.С.Абрамов

Т.В.Одринська