Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарі Локотковій І.С.

з участю сторін:

позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника відповідача 1 Майданніка В.М.,

представника відповідача 2 Карандюк Ю.О.,

представника відповідачів 5,6 Зоріної О.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 в інтересах якої дії законний опікун ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до КП «Керуюча компанія Дніпровського району м. Києва», ПАТ «АТ «Київводоканал», КП «Київтеплоенерго», КП «Київкомунсервіс», ДП «КиївГазЕнерджи», АТ «Київгаз», третя особа: Дніпровська районна в місті Києві державної адміністрації, про визнання такими, що не підлягають оплаті нараховані суми за житлово-комунальні послуги та зобов`язати вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися до суду з позовом до КП «Керуюча компанія Дніпровського району м. Києва», ПАТ «АТ «Київводоканал», КП «Київтеплоенерго», КП «Київкомунсервіс», ДП «КиївГазЕнерджи», АТ «Київгаз», третя особа: Дніпровська районна в місті Києві державної адміністрації, про визнання такими, що не підлягають оплаті нараховані суми за житлово-комунальні послуги та зобов`язати вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовано тим, що власником особового рахунку вказаної квартири з 1990 є ОСОБА_3 . Квартира АДРЕСА_1 розташована на 1 поверсі, є ізольованою, не приватизованою, без балкону, має дві роздільні кімнати та роздільний санвузол. Ордер для заселення був отриманий квартиронаймачем ОСОБА_3 , як одинокою матір`ю з дітьми. На сьогодні в помешканні зареєстровано шість осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . В квартирі фактично на даний час проживають від двох до чотирьох осіб. Серед яких постійно проживають недієздатна ОСОБА_3 та її дочка й опікун ОСОБА_2 та періодично діти ОСОБА_1 та ОСОБА_1 . Натомість, нарахування та надання відповідачами житлово-комунальних послуг здійснюється на підставі кількості зареєстрованих, а не на фактичному проживанні чи не проживанні в цьому помешканні. Через це нарахування за ЖКП та заборгованість по ним за весь період, тобто за всіх 12 осіб, було покладено відповідачами у вигляді прихованого надмірного обтяження на чотирьох позивачів, які не мають повноважень представлять інших зареєстрованих.

07 вересня 2021 року представником відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» був поданий відзив на позовну заяву в якому просив суд відмовити в запереченні позовних вимог в повному обсязі та пояснив, що наявність чи відсутність, зняття з реєстрації, постійне або непостійне проживання квартиронаймачів житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 не впливає на розмір квартирної плати. Опікуватися сплатою квартирної плати повинні всі зареєстровані повнолітні члени родини. Питання коригування квартирної плати відповідно до проживання/не проживання членів сім`ї наймача діючим законодавством не передбачено і до компенсації відповідача не відноситься. Крім того, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» не є правонаступником КП по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва.

10 вересня 2021 рок представником відповідача КП «Київкомунсервіс» був поданий відзив на позовну заяву в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог та по суті пояснив наступне. З 01 липня 2018 року квартиру АДРЕСА_1 взято на обслуговування КП «Київкомунсервіс». В квартирі зареєстровано 6 осіб. Тобто нарахування здійснюється із розрахунку на 6 осіб. За зазначеною адресою відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 заборгованість за послугу вивезення ТПВ складає 8 208,54 грн. Станом на 01 вересня 2021 року, КП «Київкомунсервіс» не отримало жодних підтверджувальних документів, що можуть бути підставою для здійснення перерахунку нарахувань за Договором, у зв`язку з чим у КП «Київкомунсервіс» відсутні законні підстави для здійснення перерахунку.

20 вересня 2021 року представником відповідача ДП «КиївГазЕнерджи» був поданий відзив на позовну заяву в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог та зазначив наступне. Між ДП «КиївГазЕнерджи» та позивачами було укладено договір постачання природного газу шляхом фактичного споживання природного газу. За адресою об`єкта споживання закріплено особовий рахунок № НОМЕР_2 на якому обліковуються всі дані щодо обсягів споживання, нарахувань, оплати і залишки боргу з 01 липня 2015 року. У вересні 2017 року Позивач 4 звернулася до контактного центру Відповідача 5 з приводу перерахунку вартості послуг у зв`язку зі зміною кількості зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_2 . Звернення було розглянуто, і, у встановлений законом строк, відповідь № 62/19.3 від 25.10.2017 була направлена на адресу Позивачів. Позивачу 4 було запропоновано протягом місячного строку надати документи, що підтверджують кількість зареєстрованих на об`єкті споживання осіб у відповідності до Рішення Київської міської ради від 28.03.2002 р. № 409/1843 «Про Порядок звільнення наймачів (власників) квартир (приватних будинків) та членів їх сімей за період їх тимчасової відсутності від оплати за комунальні послуги (гаряче та холодне водопостачання, водовідведення. газопостачання)». Крім того, була надана інформація щодо фінансового стану особового рахунку, де зазначено, що станом на 01.10.2017 борг перед Відповідачем 5 становив 6 867,90 грн. З боку Позивачів жодної дії щодо надання відповідних документів щодо зміни кількості зареєстрованих осіб в помешканні за адресою: АДРЕСА_2 надано не було. Оплати послуг в рахунок погашення боргу проведено не було. Стосовно зміни суми боргу у платіжних документах, на які посилаються Позивачі, представник відповідача зазначив, що в серпні 2020 року до контактного центру ДП «КиївГазЕнерджи» звернулася ОСОБА_2 з приводу проведення перерахунку послуг газопостачання за адресою: АДРЕСА_2 на кількість фактично проживаючих за цією адресою 2 осіб, при цьому жодних документів щодо підтвердження такого факту в порядку передбаченому діючим законодавством з боку Позивачки 4 надано не було, хоча їй було досконало доведено до відома, які документи потрібно надати. Відповідач 5 в серпні 2020 року звернувся до Реєстру територіальної громади міста Києва і встановив, що за даною адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано 6 осіб. На підставі отриманих даних ДП «КиївГазЕнерджи» правомірно було зроблено перерахунок вартості послуг постачання природного газу на 6 осіб. Зміна суми боргу в сторону збільшення пояснюється тим, що в рахунках було показано всю суму боргу Позивачів починаючи з 01.07.2015 - 01.09.2021, яка обліковується по о/р № НОМЕР_2 . Позивачами не надано жодного належного документу для здійснення перерахунку за спожитий природний газ за кількістю фактично проживаючих осіб у помешканні. Ненадання таких документів означає відсутність правових підстав для такого перерахунку. Борг в сумі 14 496,15 грн. не сплачено.

21 вересня 2021 року представником відповідача КП «Київтеплоенерго» був поданий відзив на позовну заяву в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в частині пред`явлення позову до КП «Київтеплоенерго» та заперечив наступне. КП «Київтеплоенерго» стало виконавцем послуг з ЦО та ЦПГВ з 01 травня 2018 року. Саме з цього періоду підприємство здійснює нарахування за послуги з ЦО та ЦПВГ у будинку позивачів. Діючим законодавством обов`язок по сплаті комунальних платежів покладається на всіх зареєстрованих членів сім`ї. Так, КП «Київтеплоенерго» жодним чином не порушувало права позивачів, підприємство не несе обов`язку по встановленню пільг для фізичних осіб як і не має повноважень і можливостей на проведення ремонтних робіт в квартирі наймачів на пільговій основі. КП «Київтеплоенерго» здійснює надання послуг з ЦО та ЦПГВ до квартири АДРЕСА_1 та не порушує прав, свобод чи законних інтересів позивачів.

23 вересня 2021 року позивачем ОСОБА_3 була подана відповідь на відзив ДП «КиївГазЕнерджи» в якому просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та зазначила наступне. Як зазначено в відзиві на позовну заяву зі сторони Відповідача 5, що нібито 26.06.2015 року у газеті «Сегодня» за № 116 ДП «КиївГазЕнерджи» було опубліковано пропозиції укласти договір оферти, що містить істотні умови договору про надання послуг з газопостачання та відповідає умовам типового договору, затвердженого постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.15 року. Виникає тоді логічне питання, як можливо було опубліковувати умови типового договору в газеті «Сегодня» 26.06.2.015 року раніше, ніж його було затверджено постановою НКРЕКГІ Я" 2500 від 30.09.1 5 року. Позивач ОСОБА_3 ніякого договору щодо надання комунальних послуг з Відповідачем не укладала. Нарахування ДГІ «КиївГазЕнерджи» за послуги з постачання природного газу в вересні 2020 року складала 9 164, 68 грн, то вже в жовтні 2020 року без будь-якого пояснення або підстав в квитанціях сума заборгованості за послуги постачання природного газу вже складала 14 496, 52 грн. Тобто різниця в квитанціях за два місяці поспіль в сумах заборгованості збільшилась майже на 60 відсотків, що в свою чергу є безпідставним введенням споживача у скрутне матеріальне становище без пояснення підстав та умов такого збільшення заборгованості.

27 вересня 2021 року позивач ОСОБА_1 подала відповідь на відзив ДП «КиївГазЕнерджи» та повністю заперечила доводи представника відповідача ДП «КиївГазЕнерджи».

08 листопада 2021 року представником відповідача ПрАТ «АК «Київводоканал» був поданий відзив на позовну заяву в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог та повідомив наступне. У квартирі АДРЕСА_1 , відкрито особовий рахунок № НОМЕР_3 по якому нарахування за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення повинні проводитись за показниками встановлених квартирних приладів обліку холодної та гарячої води. Оскільки по зазначеному особовому рахунку показники приладів обліку не надаються, нарахування за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення проводяться за середніми показниками. 26.10.2021 було здійснено вихід контролера для контрольного зняття показань квартирних засобів обліку води, контролер до квартири не потрапив. Станом на 26.10.2021 по особовому рахунку № НОМЕР_3 обліковується заборгованість розміром 18 879,93 гри. Вимоги позивачі про зняття безпідставних, надмірних нарахувань за отриманні послуги з централізованого водопостачання та водовідведення є безпідставним, оскільки позивач не надав показники з приладів обліку та не укладав договір. При цьому відсутні докази того, що позивачі в позасудовому порядку зверталися до ПрАТ «АК «Київводоканал» з вимогою про перерахунки та про укладення договору. Отже відсутні будь-які правові підстави для зобов`язання ПрАТ «АК «Київводоканал» знімати нарахування за отриманні послуги з водопостачання та водовідведення.

26 листопада 2021 року представником відповідача АТ «Київгаз» був поданий відзив на позовну заяву в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог та зазначив наступне. За заявою позивача -4 25 жовтня 2020 року було припинено постачання природного газу до квартири і встановлено заглушку за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується актом на відключення газу б/н від 25 жовтня 2020 року. В квартирі позивача зареєстровано 6 осіб. Згідно з постановою НКРЕКП від 24.12.2019 № 3024 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу газу для AT «Київгаз» на період з 01.01.2020 по 31.12.2020 включно встановлено тариф на послуги з розподілу природного газу у розмірі 0,28 грн за 1 куб.м, на місяць (без урахування ПДВ) або 0,336 грн (з ПДВ). Згідно з постановою НКРЕКП від 30.12.2020 № 2773 «Про встановлення тарифу на луги розподілу газу для AT «Київгаз» на період з 01.01.2021 по теперішній час встановлено тариф на послуги з розподілу природного газу у розмірі 0,31 грн за 1 куб. м. на місяць (без урахування ПДВ) або 0,372 грн (з ПДВ). З огляду на викладене, враховуючи відсутність факту розірвання договору розподілу природного газу, AT «Київгаз» правомірно нараховано плату за надані послуги адресою АДРЕСА_2 , яка на 15.11.2021 складає 262,12 грн.

Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог в частині пред`явлення позову до КП «Керуюча компанія Дніпровського району м. Києва» та просив відмовити в повному обсязі з підстав зазначених у відзиві.

Представник відповідача 2 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог в частині пред`явлення позову до ПАТ «АК «Київводоканал» та просив відмовити в повному обсязі з підстав зазначених у відзиві.

Представник відповідача 5, 6 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог в частині пред`явлення позову до ДП «КиївГазЕнерджи» та АТ «Київгаз» та просив відмовити в повному обсязі з підстав зазначених у відзиві.

Представник відповідача 3 в судове засідання не з`явився.

Представник відповідача 4 в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 09 серпня 2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2021 року клопотання позивача ОСОБА_1 про розгляд цивільної справи за правилами загального позовного провадження задоволено частково. Розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_3 в інтересах якої дії законний опікун ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до КП «Керуюча компанія Дніпровського району м. Києва», ПАТ «АТ «Київводоканал», КП «Київтеплоенерго», КП «Київкомунсервіс», ДП «КиївГазЕнерджи», АТ «Київгаз», третя особа: Дніпровська районна в місті Києві державної адміністрації, про визнання такими, що не підлягають оплаті нараховані суми за житлово-комунальні послуги та зобов`язати вчинити дії продовжено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Суд, заслухавши пояснення позивачів, пояснення представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зареєстровані та проживають в квартирі АДРЕСА_1 .

Крім позивачів в спірній квартирі зареєстровано ще дві особи: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Звертаючись до суду із позовом позивачі зазначають, що в різний період з 1999 року і до сьогодні в квартирі АДРЕСА_1 було зареєстровано від 6 до 12 осіб. ОСОБА_4 останні 10 років фактично не проживає за місцем реєстрації. ОСОБА_5 останні 12 років також фактично за місцем реєстрації не проживає. Зараз, як і раніше, в квартирі АДРЕСА_1 надання відповідачами житлово-комунальних послуг та нарахування за них відбувається на підставі кількості зареєстрованих, а не фактично проживаючих в квартирі. Через це нарахування за житлово-комунальні послуги та заборгованість по ним за весь період було покладено відповідачами у вигляді неявного (або прихованого) надмірного обтяження на чотирьох позивачі, які не мають повноважень представляти інших зареєстрованих.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання якого є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору.

Згідно із статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо-будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо-будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району» є виконавцем послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Дочірне підприємство «КиївГазЕнерджи» є виконавцем послуг з постачання природного газу з 01.07.2015 року. Комунальне підприємство «Київтеплоенерго» є виконавцем послуг з центрального опалення та централізованого постачання гарячої води з 01.05.2018 року. Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» є виконавцем послуг з вивезення побутових відходів в місті Києві. Акціонерне товариство «Київгаз» здійснює послуги розподілу (транспортування) природного газу газотранспортними мережами. ПрАТ «Київводоканал» є виконавцем послуг з постачання води та водовідведення.

Хоч у частині першій статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів та відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Проте, вищевказані норми закону не містять обов`язку виробника або виконавця житлово-комунальних послуг щодо списання поточної заборгованості зі сплати за надані комунальні послуги на вимогу споживача.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

В матеріалах справи відсутні письмові докази, які б підтверджували, що ОСОБА_3 є наймачем квартири АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровані в вказаній квартирі, а також те, що вказана квартира є неприватизованою. Разом з тим, вказані обставини визнаються учасниками справи, а тому такий факт є встановленим на підставі частини 1 статті 82 ЦПК України.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до правил ст. ст. 66, 67, 68 ЖК України плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Норма загальної площі встановлюється у розмірі 21 квадратного метра на одну особу. Розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України.; плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.; наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг зобов`язаний оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом.

Відповідачі у справі не заявляють вимог про стягнення з позивача боргів за комунальні послуги.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів.

Підприємство самостійно: визначає облікову політику підприємства; обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних; розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів; затверджує правила документообігу і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку; може виділяти на окремий баланс філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які зобов`язані вести бухгалтерський облік, з наступним включенням їх показників до фінансової звітності підприємства; визначає доцільність застосування міжнародних стандартів (крім випадків, коли обов`язковість застосування міжнародних стандартів визначена законодавством).

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Враховуючи вимоги Закону та Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 10 «Дебіторська заборгованість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08.10.1999 р. № 237, виключення з активів підприємства (списання) безнадійної дебіторської заборгованості, в тому числі за якою минув строк позовної давності, є господарською діяльністю підприємства.

Особові рахунки в КП «Керуюча компанія Дніпровського району м. Києва», ПАТ «АТ «Київводоканал», КП «Київтеплоенерго», КП «Київкомунсервіс», ДП «КиївГазЕнерджи», АТ «Київгаз» відкриті на ім`я ОСОБА_3 . В судовому засіданні встановлено, що особові рахунки відкриті на ім`я ОСОБА_3 не розділені. Оскільки особові рахунки є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій відповідачів, то і списання з цього внутрішнього господарського документа будь-яких сум є правом кредитора, тобто відповідачів.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Отже, указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Відповідно до змісту положень статей 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (частина друга статті 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Однак, визнання такими, що не підлягають оплаті 90 % в сумах, нарахованих відповідачами для оплати житлово-комунальнальних послуг за особовими рахунками, відкритими на ім`я ОСОБА_3 по квартирі АДРЕСА_1 та зобов`язання відповідачів прийняти всі необхідні рішення та здійснити відповідні дії для зняття не підлягаючими оплаті сум з особистих рахунків відкритих на ім`я ОСОБА_3 , для надання можливості позивачам подальшої оплати за житлово-комунальні послуги без можливості подальшого зарахування заново здійснених платежів до сум, визнаних не підлягаючими оплаті не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. Крім того, чинним законодавством не встановлено процедури визнання боргу за житлово-комунальні послуги безнадійним та не визначено механізму його списання, а тому така заборгованість зазначається в довідках про стан заборгованості. Що узгоджується з висновком колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі №6-3986св14.

Також, відповідно в листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 17 травня 2007 року № 12/1-64, зазначено, що списання боргів за спожиті житлово-комунальні послуги чинним законодавством не передбачено.

Згідно з ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд відносить судові витрати по сплаті судового за рахунок позивачів у сплаченому при зверненні до суду з даним позовом розмірі.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Житловим Української РСР, ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 77-80, 88, 133, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

В позові ОСОБА_3 в інтересах якої дії законний опікун ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до КП «Керуюча компанія Дніпровського району м. Києва», ПАТ «АТ «Київводоканал», КП «Київтеплоенерго», КП «Київкомунсервіс», ДП «КиївГазЕнерджи», АТ «Київгаз», третя особа: Дніпровська районна в місті Києві державної адміністрації, про визнання такими, що не підлягають оплаті нараховані суми за житлово-комунальні послуги та зобов`язати вчинити дії відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення буде виготовлено 04.07.2022 року.

Дані сторін:

Позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ;

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ;

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса проживання: АДРЕСА_2

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса проживання: АДРЕСА_2

Відповідач: КП «Керуюча компанія Дніпровського району м. Києва», , адреса місцезнаходження: місто Київ, вулиця Челябінська, 9-г;

Відповідач: ПАТ «АТ «Київводоканал», , адреса місцезнаходження: місто Київ, площа Івана Франка,5;

Відповідач: КП «Київтеплоенерго», , адреса місцезнаходження: місто Київ, площа Івана Франка,5;

Відповідач: КП «Київкомунсервіс», , адреса місцезнаходження: місто Київ, вулиця Кудрявська, 23;

Відповідач: ДП «КиївГазЕнерджи», , адреса місцезнаходження: місто Київ, вулиця Михайла Бойчука, 4-б;

Відповідач: АТ «Київгаз», , адреса місцезнаходження: місто Київ, вулиця Михайла Бойчука, 4-б;

Третя особа: Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація, , адреса місцезнаходження: місто Київ, бульвар Праці,1/1.

Суддя Н.О.Яровенко