Номер провадження по справі 2/387/286/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 листопада 2022 року смт. Добровеличківка
Добровеличківський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Лусти С.А.,
за участю секретаря судового засідання Косюг І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Добровеличківка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,
18 січня 2022 року акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідача у якому зазначило, що ОСОБА_2 відповідно до підписаної заяви № б/н від 11 квітня 2014 року, отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Оскільки зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_2 не виконав, станом на день його смерті в нього виникла заборгованість, в розмірі 8602,17 грн., яку позивач просив стягнути на його користь з відповідача, як спадкоємця за законом. та стягнути витрати по сплаті судового збору.
На підставі розпорядження Голови Верховного Суду № 50/0/9-22 від 15 вересня 2022 року, територіальну підсудність судових справ Березнегуватського районного суду Миколаївської області в умовах воєнного стану змінено на Добровеличківський районний суд Кіровоградської області.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив клопотання про слухання справи у його відсутність, підтримання позовних вимог в повному обсязі та не заперечення проти розгляду справи у заочному порядку.
Відповідач в судове засідання також не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав.
Судом, за згоди представника позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України.
Оскільки представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, а відповідач не з`явився в судове засідання, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", правонаступником якого є позивач, уклали кредитний договір у вигляді анкети-заяви № б/н від 11 квітня 2014 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, яка підписана сторонами.
ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві (а.с.16-46).
Факт отримання кредитних коштів ОСОБА_2 підтверджено випискою по рахунку (а.с.12-14).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть, виданого Березнегуватським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 24 січня 2018 року, актовий запис №6 (а.с.52).
На виконання вищевказаних умов кредитного договору банк передав ОСОБА_2 кредитну картку, однак останній не виконав взятих на себе зобов`язань, не сплатив у встановлений строк, зокрема суму основного боргу, а тому станом на 26 вересня 2021 року йому нараховано заборгованість, у розмірі 8602,17 грн., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту (а.с.8-11).
13 травня 2020 року позивач, листом від 24 квітня 2020 року, звернувся до Березнегуватської державної нотаріальної контори з претензією кредитора, в порядку ст.1281 ЦК України, де просив включити його кредиторські вимоги, в розмірі 8602,17 грн., до спадкової маси та повідомити спадкоємців ОСОБА_2 про наявність заборгованості, однак листом від 24 липня 2020 року йому було відмовлено в заведенні спадкової справи через несплату послуг за вчинення нотаріальних дій (а.с.53-55).
09 квітня 2021 року позивач звернувся до відповідача, як спадкоємця ОСОБА_2 , з листом-претензією про погашення заборгованості за кредитним договором від 11 квітня 2014 року, в розмірі 8602,17 грн., однак вона до даного часу не погашена (а.с.56-58).
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша )статті 1048 ЦК України.
За змістом статей 525 та 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Частиною першою статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частинами першою, другою статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.
Згідно з статтею 1282 ЦК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше.
У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.
У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Таким чином, правовідносини, що виникли між позивачем та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку визначеному статтею 1282 ЦК України.
Відповідно до статті 1281 ЦК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Встановлені статтею 1281 ЦК України строки є преклюзивними, а тому їх недотримання, позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.
Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц ( провадження № 14-53цс18).
При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:
- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;
- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1281 ЦК України;
- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);
- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.
У постанові від 11 березня 2020 року у справі №360/2312/16-ц Верховний Суд дійшов висновку, що саме реєстрація спадкоємця за місцем проживання спадкодавця на час смерті спадкодавця свідчить про «автоматичне прийняття спадкоємцем спадщини».
Так в ході судового розгляду судом встановлено, що згідно інформації Березнегуватського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області від 01 березня 2022 року, отриманої на запит суду, відповідач є сином ОСОБА_2 , про що свідчить актовий запис про народження №125, складений 15 вересня 1983 року, вважається таким, що спадщину прийняв, оскільки за інформацією Березнегуватської селищної ради від 17 лютого 2022 року, отриманої на запит суду, він на день смерті ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав разом з ним в смт. Березнегувате (а.с.86-89, 93,96).
Однак, у померлого ОСОБА_2 за даними Березнегуватського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області, ще є донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про народження №52, складений 12 травня 1988 року, яка також вважається такою, що спадщину прийняла, оскільки за інформацією Березнегуватської селищної ради від 17 лютого 2022 року, отриманої на запит суду, на день смерті ОСОБА_2 була також зареєстрована та проживала разом з ним в смт. Березнегувате, однак позивач з вимогами про стягнення заборгованості, як кредитор спадкодавця, до неї не звертається, в супереч вимогам ч.1 ст.1282 ЦК України (а.с.86-89, 93,96).
Відповідач після смерті батька до нотаріальної контори не звертався та спадкова справи після смерті ОСОБА_2 не заводилася. Про вказане свідчить лист Березнегуватської державної нотаріальної контори від 18 лютого 2022 року (а.с.90).
Крім того з досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач звернувся до нотаріальної контори з претензією кредитора із зазначенням про смерть ОСОБА_2 датованою 24 квітня 2020 року, але через відмову нотаріуса у заведенні спадкової справи, звернувся з листом-претензією до відповідача про сплату заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором від 11 квітня 2014 року, лише 09 квітня 2021 року, тобто більше, ніж через шість місяців, з дня коли він дізнався про відкриття спадщини.
З огляду на викладене суд вважає, що встановлені обставини свідчать про те, що позивач починаючи з 24 жовтня 2020 року пропустив, встановлений статтею 1281 ЦК України строк для пред`явлення вимог до спадкоємця, звернувся до суду з вимогами про стягнення боргу кредитором спадкодавця не до всього коло спадкоємців, які прийняли спадщину, а відтак дійшов висновку про відмову позивачу у задоволенні позову.
Керуючись ст.ст.12, 13, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
В задоволення позовної заяви акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Добровеличківським районним судом Кіровоградської області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-денний строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його постановлення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач: акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", місце знаходження: індекс 01001, вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, ;

Відповідач: ОСОБА_1 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Березнегуватським РВ УМВС України в Миколаївській області 23 вересня 1999 року.

Повний текст рішення складено 02 грудня 2022 року.

Суддя Луста С. А.