ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2022 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи №507/81/21

Апеляційне провадження №22-ц/813/3244/22

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів- Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Кузьмук А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області на рішення Любашівського районного суду Одеської області від 19 травня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Дармакука Т.П.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовної заяви, відзив на позов

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області (далі - Любашівська селищна рада) про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

Позов обґрунтовано тим, що він є користувачем земельної ділянки 3794 кв.м., розташованої по АДРЕСА_1 , на якій знаходяться приміщення, які належать йому на праві власності.

01 лютого 2016 року сторонами укладено договір оренди земельної ділянки за №29, в якому, у порушення вимог ст.15 Закону України « Про оренду землі» відсутня істотна умова: кадастровий номер земельної ділянки, що є підставою для визнання договору оренди землі недійсним, також при вчиненні даного правочину не дотримано форми реєстрації вказаного договору.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просив задовольнити його позов на підставі ст.ст.203,215, 220 ЦК України (а.с.1-4).

26 квітня 2021 року ОСОБА_1 подав до суду клопотання про поновлення строку на звернення до суду, посилаючись на свою хворобу та знаходження на стаціонарному лікуванні, надавши відповідні докази (а.с.55,56-63).

У відзиві на позов Любашівська селищна рада просить відмовити у його задоволенні за безпідставністю та необґрунтованістю, а також застосувати позовну давність до заявленої вимоги (а.с.22-24,46).

Зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 19 травня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки № 29 від 01 лютого 2016 року, укладений між Любашівською селищною радою та ОСОБА_1 (а.с.77-78).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі Любашівська селищна рада просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Доводи скарги зводяться до того, що оскаржуваним рішенням Любашівського районного суду не встановлено факту порушення, невизнання або оспорювання прав, інтересів та свобод позивача (а.с.82-84).

Правом відзиву на апеляційну скаргу позивач та його представник не скористалися.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, який заперечував проти задоволення скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 суд першої інстанції виходи з того, що зміст договору оренди землі суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки відсутня істотна умова, а саме кадастровий номер земельної ділянки, договір не спрямований на реальне настання правових наслідків, а укладався з метою отримання позивачем в подальшому дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку, також право на оренду землі на підставі договору оренди від 01 лютого 2016 року не зареєстровано, як-то передбачено ст.126 ЗК України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»; що пропущений ОСОБА_1 строк для подання позовної заяви є поважним через його хворобу та тривале лікування.

Апеляційний суд вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими, оскільки вони суперечать нормам матеріального і процесуального права.

Встановлені судом фактичні обставини справи

Апеляційним судом встановлено, що 01 лютого 2016 року між Любашівською селищною радою та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі за №29.

Відповідно до умов зазначеного договору орендодавець - Любашівська селищна рада надав, а орендар ОСОБА_1 прийняв в короткострокове платне користування земельну ділянку площею 3794 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11).

Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку відділу Держгеокадастру у Любашівському районі Одеської області свідчить про те, що земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 - це землі громадського призначення. Грошова оцінка земельної ділянки складає 480 887,18 грн.(а.с.13).

За технічним паспортом, виготовленим 05 листопада 2007 року, на вказаній земельній ділянці знаходяться виробничі та не виробничі будівлі (а.с.14-16).

Згідно договору купівлі- продажу від 26 листопада 2007 року ОСОБА_1 купив у Любашівського виробничого управління житлово-комунального господарства адміністративні приміщення, господарські будівлі та споруди по АДРЕСА_1 , розташовані на земельній ділянці розміром 3,794 кв.м., що закріплена за Любашівською селищною радою Одеської області. Продаж вчинено за 24 168 грн.(а.с.17).

22 грудня 2017 року право власності на будівлі за вказаним договором купівлі- продажу зареєстровано за ОСОБА_1 в Любашівському районному бюро технічної інвентаризації (а.с.18).

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно ч.1 ст.15, ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорено відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Згідно зі ст.ст.16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорювання правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним як способу захисту є усталеним у судовій практиці.

У постанові Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження№ 61-2417сво19) зроблено висновок, що «недійсність договору як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим».

У ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з позовом, позивач ОСОБА_1 посилався на те, що спірний договір не містить усіх, передбачених ст.15 Закону України «Про оренду землі», істотних умов, зокрема щодо зазначення кадастрового номеру земельної ділянки, а також при вчиненні даного правочину не дотримано форми реєстрації даного договору.

Верховний Суд України неодноразово висловлював підхід, згідно якого відсутність однієї із істотних умов у договорі оренди землі, передбачених ч.1 ст.15 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на момент укладення оспорюваного договору), може бути підставою для визнання такого договору недійсним лише у разі встановлення факту порушення, невизнання або оспорення прав, свобод чи інтересів особи, яка звертається із позовом.

Зокрема, у постанові Верховного Суду України від 21 вересня 2016 року у справі № 6-1512цс16 зазначено, що: «правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорено права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Отже, якщо відсутність у договорі однієї з істотних умов не унеможливила виконання договору, зокрема в частині проведення розрахунків, і сторони протягом певного часу виконували договір погодженим способом, то незгода позивачів з умовою виконання договору не може бути підставою для визнання їх прав порушеними в момент укладення договору та визнання його недійсним з цих підстав».

Як вбачається з матеріалів справи, 01 лютого 2016 року між Любашівською селищною радою Одеської області та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі за №29 на підставі Законів України «Про оренду землі» та «Про місцеве самоврядування в Україні», рішення Любашівської селищної ради №2498-УІ від 29 січня 2014 року «Про порядок оформлення короткострокової оренди земельних ділянок із земель, що належать до державної та комунальної власності»», рішення Любашівської селищної ради №3365- VI від 26 червня 2015 року «Про розміри орендної плати за землю на 2016 рік», рішення Любашівської селищної ради від 26 грудня 2013 року № 2408 -VI «Про затвердження технічної документації з нормативно- грошової оцінки земель смт Любашівка та села Жовтневе Любашівського району Одеської області»(а.с.11-12).

За п.2.1 договору він укладено до 31грудня 2016 року, або до моменту виготовлення орендарем технічної документації(проекту відведення земельної ділянки) на зазначену земельну ділянку, погодження її відповідно до вимог чинного законодавства, та діє до моменту укладання між сторонами довгострокового договору оренди земельної ділянки.

Згідно пункту 3.1,3.2, договору, плата за користування земельної ділянки вноситься орендарем в грошовій формі в сумі 1202,21 грн., шляхом перерахування грошових коштів щомісячно до 20 числа поточного місяця.

Обчислення розміру плати за користування земельної ділянки здійснюється орендодавцем, виходячи з розрахунку 14 426,61 грн.

Відповідно до підпункту 1 пункту «б» ст.33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997року №280/97-ВР до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад відноситься питання щодо здійснення контролю за використанням земель.

До повноважень сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин відповідно до ст.12 ЗК України належить розпорядження землями комунальної власності та надання земельних ділянок у користування.

Так, ст. 206 ЗК України визначено, що використання землі в Україні є платним.

За змістом пп.14.1.147 п.14.1 ст. 14 Податкового Кодексу України платою за землю є загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до п.269.1 ст269 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Останні ж, як визначає зміст пп.14.1.73 п.14.1 ст. 14 ПК України, це особи, яким, зокрема, на умовах оренди надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (піп.14.1.136 п.14.1 ст. 14 ПК України).

Рішенням Любашівської селищної ради від 29 січня 2014 року №2498-УІ затверджений нормативний акт регуляторного впливу - Порядок оформлення короткострокової оренди (до одного року) земельних ділянок із земель, що належать до державної та комунальної власності на території Любашівської селищної ради (далі - Порядок). Метою цього Порядку було впорядкування неврегульованих земельним законодавством відносин між власником земельних ділянок - Любашівською селищною радою (це стосувалось тільки земельних ділянок, розташованих в межах населеного пункту) та особами (в тому числі - суб`єктами підприємницької діяльності), які фактично та безоплатно користуються земельними ділянками в період оформлення технічної документації на землю(а.с.27-28).

Зазначене рішення №2498-УІ не визнане в судовому порядку як таке, що не відповідає Конституції України або законам України, а тому є чинним і обов`язковим до виконання на території Любашівської селищної ради.

22 грудня 2007 року ОСОБА_1 зареєстрував право власності на адмінприміщення, госпбудівлі та споруди за адресою: АДРЕСА_1 .

Як зазначено в нотаріально посвідченому договорі купівлі-продажу від 26 листопада 2007 року зазначені об`єкти нерухомості розташовуються на земельній ділянці розміром 3794 кв.м. Тобто, позивач є землекористувачем земельної ділянки, який згідно п. «в» ч.1 ст. 96 ЗК України зобов`язаний своєчасно сплачувати орендну плату за землю, оскільки це землі громадського призначення та відносяться до комунальної власності.

Доказів того, що вказана земельна ділянка належить позивачу на праві власності суду не надано.

У відзиві на позов, представник пояснив, що на підставі регуляторного акту - Порядку - та за відсутності у землекористувача - позивача - правовстановлюючих документів на користування на умовах оренди земельною ділянкою площею 3794 кв.м., які він зобов`язаний був замовити та затвердити в установленому законодавством порядку, 01 лютого 2016 року між власником земельної ділянки: Любашівською селищною радою і ОСОБА_1 був укладений строком на один рік короткостроковий договір оренди землі №29. За цей період позивач мав виготовити технічну документацію (проект відведення) на земельну ділянку, погодити її відповідно до вимог чинного законодавства. Але тільки 23 вересня 2019 року позивач звернувся з заявою до Любашівської селищної ради про надання йому дозволу на розроблення документації із землеустрою на земельну ділянку.

Ці обставини підтверджено рішенням від 18 жовтня 2019 року №660 (із змінами згідно рішення від 26 червня 2020 року №1198), яким Любашівська селищна рада надала ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди терміном на 7 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, обслуговування адмінприміщення, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказаним рішенням запропоновано ОСОБА_1 в місячний термін замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди терміном на 7 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, обслуговування адмінприміщення, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.30-31).

При цьому тільки рішенням від 21 січня 2021 року №301 Любашівська селищна рада затвердила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди терміном на 7 років ОСОБА_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, обслуговування адмінприміщення, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_2 та зобов`язала його укласти договір оренди на земельну ділянку з Любашівською селищною радою терміном на 7 років(а.с.32).

Більш того, згідно п.1.4 договору оренди від 01 лютого 2016 року, передача земельної ділянки в короткострокове користування до моменту розроблення проекту відведення, здійснюється без розроблення проекту відведення. Організація розроблення проекту відведення земельної ділянки і витрати, пов`язані з цим, покладаються на орендаря, тобто ОСОБА_1 .

Таким чином згідно умов договору п.1.4 договору оренди на ОСОБА_1 покладено обов`язок виготовити технічну документацію (проект відведення) на земельну ділянку, погодити її відповідно до норм чинного законодавства, які невиконані ним були своєчасно та в встановлений строк (а.с.11-12).

Враховуючи викладене, саме на позивача ОСОБА_1 покладено за договором оренди виготовлення технічної документації на земельну ділянку, якою він користується як орендар, тому його посилання на відсутність кадастрового номеру та реєстрації договору оренди є безпідставними, оскільки позивач тривалий час з лютого 2016 року не виконував умови договору оренди щодо організації розроблення проекту відведення земельної ділянки.

Доводи ОСОБА_1 щодо порушення його прав на земельну ділянку є необґрунтованими, оскільки він як користувач вказаної земельної ділянки комунальної власності зобов`язаний сплачувати орендну плату за користування нею, в зв`язку з чим відповідач запропонував йому укласти договір оренди в короткострокове користування земельною ділянкою до моменту розроблення проекту відведення на один рік та дав позивачу можливість оформити технічну документацію на земельну ділянку, якою він користується безоплатно.

Крім того, згідно довідки Любашівської селищної ради від 10 березня 2021 року, ОСОБА_1 на виконання п.п.3.1 та 3.2 договору оренди землі була сплачена орендна плата за користування земельною ділянкою в 2015 році в сумі 10 066,37 грн. та в 2016 році 13 000грн.(а.с.45).

Тобто, позивач не виконував умови договору оренди щодо своєчасної орендної оплати за користування земельної ділянки до рахунку бюджету, користувався земельною ділянкою до 2021 року, але не сплачував за це орендну плату.

Так, Головним управлінням ДФС в Одеській області, правонаступником якого є Головне управління ДПС в Одеській області, 18 лютого 2019 року було проведено камеральні перевірки своєчасності сплати до бюджету орендної плати з фізичної особи ОСОБА_1 .

За результатом проведених перевірок складено акти від 18 лютого 2019 року № 006103/15- 32-55-07/ та від 18 лютого 2019 року №006105/15-32-55-07/.

На підставі вищезазначених актів камеральних перевірок, контролюючим органом було прийнято податкові повідомлення-рішення Форми «Ш» від 18 лютого 2019 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 100 грн. та Форми «Ш» від 18 лютого 2019 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 800 грн.(а.с.47).

Згідно вимог ст.15 ЦК України в порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Так, Верховний Суд у постанові від 30 липня 2020 року у справі №471/761/17 висловив правову позицію стосовно визнання недійсними договорів оренди землі та дійшов правового висновку, що договір оренди землі, який не містить усіх істотних умов, передбачених земельним законодавством, може бути визнаний недійсним за позовом однієї зі сторін правочину або зацікавленої особи лише у разі встановлення факту порушення, невизнання або оспорювання прав, інтересів та свобод особи, яка звертається до суду.

З огляду на викладене, позивачем не доведено, що його права були дійсно порушені у зв`язку з відсутністю в договорі оренди земельної ділянки кадастрового номеру та його реєстрації, який укладено на короткостроковий період на один рік, а неналежне виконання орендарем своїх обов`язків за договором не є передбаченої законом підставою для визнання договору недійсним.

Оскільки позивач використовує до теперішнього часу вказану земельну ділянку, тому незгода позивача з короткостроковим договором оренди, строк якого закінчився 31 грудня 2016 року не може бути підставою для визнання його прав порушеними.

Договір оренди земельної ділянки був укладений відповідачем згідно Порядку щодо впорядкування неврегульованих земельним законодавством відносин між власником земельних ділянок - Любашівською селищною радою та особами, які фактично безоплатно користуються земельними ділянками в період оформлення ними технічної документації на землю.

Крім того, колегією суддів звернута увага на те, що 25 лютого 2021 року між сторонами укладено договір оренди землі №18.

За змістом п.1.1.,3.1., орендодавець Любашівська селищна рада Одеської області надає, а орендар приймає в короткострокове платне користування земельну ділянку площею 0,3638 га яка знаходиться на території Любашівської селищної ради, розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Договір укладено на 7 років.

За п.4.1.,4.2.,4.3 договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, в розмірі 1 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 109 грн. 95 коп., в рік з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься один раз на рік до 28 серпня в сумі 109 грн. 95 коп. на розрахунковий рахунок Любашівської селищної ради.

Земельна ділянка передається для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, обслуговування адмінприміщень, господарських будівель та споруд. Цільове призначення земельної ділянки - землі сільськогосподарського призначення(а.с.70-71).

Відповідно до п.8 Прикінцевих положень договору оренди, цей договір набирає чинності з 01 січня 2016 року та діє до моменту укладання між сторонами довгострокового договору оренди земельної ділянки, але в будь-якому разі в строк до 31 грудня 2016 року (а.с.11-12).

Згідно п.6.2 договору оренди, дія договору припиняється у разі:

- закінчення строку, на який його було укладено;

- придбання Орендарем земельної ділянки у власність;

- шляхом його розірвання за взаємною згодою Сторін:

- з моменту виготовлення Орендарем технічної документації (проекту відведення земельної ділянки) на зазначену земельну ділянку, погодження її відповідно до вимог чинного законодавства;

- в інших випадках, передбачених законом.

З огляду на викладене, матеріалами справи не встановлено факту порушення, невизнання або оспорювання прав, інтересів та свобод позивача.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції, відповідач просив застосувати позовну давність до позовних вимог про визнання договору оренди землі недійсним.

Згідно зі ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

З позовом до суду ОСОБА_1 звернувся 29 січня 2021 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Надані позивачем докази на підтвердження поважності причин пропуску не заслуговують на увагу з таких підстав.

Документи, надані ОСОБА_1 , який є учасником бойових дій, підтверджують проходження ним короткочасного стаціонарного лікування , а саме: у 2018 році 25 днів, у 2019 році - 25 днів, у 2020 році -14 днів (а.с.10,57-63). За таких обставин решту часу, який вимірюється роками, позивач міг використати для вирішення своїх спірних судових справ.

Разом із тим, встановивши, що відсутні підстави для визнання оспорюваного договору оренди землі недійсним, що право та інтереси позивача не порушені, апеляційний суд вважає необхідним відмовити у позові ОСОБА_1 з підстав його необґрунтованості та недоведеності, а не з підстав пропуску позовної давності.

Відповідно до п.13ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір» учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору.

З урахуванням наведеного, згідно ч.6ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені Любашівською селищною радою Подільського району Одеської області за подачу апеляційної скарги на рішення Любашівського районного суду Одеської області від 19 травня 2021 року, в розмірі 2 270 грн. компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (а.с.85,86).

Керуючись ст.ст.368,374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області задовольнити.

РішенняЛюбашівського районного суду Одеської області від 19 травня 2021 року скасувати.

В позові ОСОБА_1 до Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, відмовити.

Судові витрати, понесені Любашівською селищною радою Подільського району Одеської області за подачу апеляційної скарги на рішення Любашівського районного суду Одеської області від 19 травня 2021 року, в розмірі 2 270 грн. компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 21 лютого 2022 року.

Головуючий

Судді: