Справа № 638/4686/18>
Провадження № 2/638/902/22>
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2022 року м. Харів

Дзержинський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Цвіри Д.М.,

за участі секретар судового засідання Зінченко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суд з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якій просить:

-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку за прострочку сплати аліментів за період несплати з 17.03.2016 року по 31.01.2018 року в сумі 23314,09 грн. відповідно до виконавчого листа №638/4201/16, виданого 01.02.2017 р. Дзержинським районним судом м.Харкова на підставі рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 21.12.2016, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімумудля дитини відповідного віку, щомісячно, та додаткові витрати в розмірі 1250 грн., починаючи з 17.03.2016 року до його повноліття;

-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 всі судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з 01.12.2007 р., який розірвано рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 04.10.2016. В шлюбі народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 21.12.2016 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, та додаткові витрати в розмірі 1250 грн, починаючи з 17.03.2016 року до його повноліття, справа №638/4201/16-ц. На виконання зазначеного рішення видано 01.02.2017 виконавчий лист на підставі якого Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження. Відповідно до довідки державного виконавця Бондарчук Ю.М. Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві заборгованість відповідача по сплаті аліментів за виконавчим листом №638/4201/16-ц за період з 17.03.2016 по 31.01.2018 становить 77973,76 грн. У зв`язку з наявною заборгованістю позивачем проведено розрахунок пені за період з 17.03.2016 по 31.01.2018, розмір якої становить 23314,09 грн.

Представником відповідача надано письмові пояснення, в яких останній зазначив, що рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 21.12.2016 по справі №638/4201/16-ц стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, та додаткові витрати у розмірі 1250 грн. починаючи з 17.03.2016 р. до його повноліття. 05.05.2017 Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження №53884119 на підставі виконавчого листа №638/4201/16 від 01.02.2017. У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до ОСОБА_2 з позовною заявою про стягнення суми неустойки за прострочення сплати аліментів за період з 17.03.2016 по 31.01.2018 у розмірі 23314,09 грн. Постановою Харківського апеляційного суду по справі №638/4201/16-ц від 08.02.2019 апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Гусарової В.В. задоволено частково, заочне рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 21.12.2016 змінено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина аліменти у розмірі ј частини з усіх видів заробітку, починаючи з 17.03.2016 р. до його повноліття. Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова 29.05.2019 по справі №638/4201/16-ц виконавчий лист №638/4201/16, виданий Дзержинським районним судом м.Харкова від 01.02.2017 визнано таким, що не підлягає виконанню. Постановою Дніпровського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві закінчено виконавче провадження №53884119. 15.04.2019 Дзержинським районним судом м.Харкова видано новий виконавчий лист №638/4201/16-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина аліменти в розмірі ј частини з усіх видів заробітку, починаючи з 17.03.2016 до його повноліття. Дніпровським районним відділом ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження №59394070, за яким ОСОБА_2 сплатив заборгованість в повному обсязі. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_1 подала до суду письмові пояснення, в яких зазначила, що підтримує частково свій первісний позов в розмірі 33622,09 грн, оскільки державним виконавцем Урбан Д.Д. Дніпровського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві було надано довідку з заборгованості за виконавчим листом №638/4201/16 від 01.09.2019, за якою заборгованість відповідача складає 62487,80 грн. за період з 17.03.2016 по 31.01.2018. Вважає, що оскільки відповідач сплатив заборгованість лише 23.03.2020, а заборгованість нарахована за період з 17.03.2016 р. по 31.01.2018, дані заперечення відповідача не можуть бути прийняті судом.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 14 травня 2018 року, у складі головуючого судді Омельченко К.О. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

28.12.2018 позивач подала до суду уточнену позовну заяву, натомість, в судовому засіданні 27.10.2021 зазначила, що дана позовна заява не є актуальною, а тому, просить суд не приймати її до розгляду.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 16 вересня 2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи №638/4686/18 між суддями від 17.03.2021, справу передано в провадження судді Цвіри Д.М.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 30 липня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про долучення доказів та поновлення строку для їх подання.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 27 жовтня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання позивача про долучення доказів.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 27 жовтня 2021 року задоволено усне клопотання представника позивача, повернуто клопотання від 04.02.2019.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 20 січня 2022 року відмовлено позивачу в прийнятті заяв про зменшення та збільшення позовних вимог від 26.06.2019 та від 08.11.2019.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 20 січня 2022 року клопотання представника відповідача задоволено, поновлено строк для подання доказів, долучено до матеріалів справи подані представником відповідача 04.02.2021 докази.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, повідомлялись своєчасно і належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі та участі її представника.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, повідомлялись своєчасно і належним чином, представник відповідача надала заяву про розгляд справи без її участі та участі відповідача.

Фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 01.12.2007 р., який розірвано рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 04 жовтня 2016 р.

В шлюбі народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 21 грудня 2016 року по справі №638/4201/16-ц позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утирання неповнолітньої дитини задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, та додаткові витрати в розмірі 1250 грн

На підставі рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 21 грудня 2016 року видано виконавчий лист від 01.02.2017.

Постановою державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бондарчук Ю.М. від 05.05.2017 відкрито ВП №53884119 на підставі виконавчого листа №638/4201/16 від 01.02.2017.

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по аліментах, складену державним виконавцем Дніпровського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Бондарчуком Ю.М., заборгованість ОСОБА_2 , станом на 31.01.2018, заборгованість за виконавчим листом №638/4201/16 від 01.02.2017 становить 77973,76 грн.

Постановою Харківського апеляційного суду по справі №638/4201/16-ц від 08.02.2019 апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Гусарової В.В. задоволено частково, заочне рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 21.12.2016 змінено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина аліменти у розмірі ј частини з усіх видів заробітку, починаючи з 17.03.2016 р. до його повноліття. Вирішено, що мінімальний розмір аліментів, починаючи з 17 березня 2016 р. по 17 травня 2017 р. не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а з 17 травня 2017 року не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 29.05.2019 по справі №638/4201/16-ц виконавчий лист №638/4201/16, виданий Дзержинським районним судом м.Харкова від 01.02.2017 визнано таким, що не підлягає виконанню.

Постановою старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м.Києві Урбана Д.Д. від 25.06.2019 закінчено виконавче провадження №53884119, відкрите на підставі виконавчого листа №638/4201/16 від 01.02.2017 р.

Постановою головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ ГТУЮ у м.Києві Коломієць І.М. відкрито виконавче провадження №59394070 від 21.06.2019 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина аліменти у розмірі ј частини з усіх видів заробітку, починаючи з 17.03.2016 р. до його повноліття. Мінімальний розмір аліментів, починаючи з 17 березня 2016 р. по 17 травня 2017 р. не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а з 17 травня 2017 року не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по аліментах, складену головним державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ ГТУЮ у м. Києві Коломієць І.М. від 01.07.2019, за виконавчим листом №638/4201/16, заборгованість ОСОБА_2 по аліментах складає 62487,80 грн.

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по аліментах, складену головним державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ ГТУЮ у м. Києві Коломієць І.М. від 01.12.2019, за виконавчим листом №638/4201/16, заборгованість ОСОБА_2 по аліментах складає 51459,85 грн.

ОСОБА_2 відповідно до копії квитанції №621710028 від 17.03.2020 сплатив заборгованість по аліментах на суму 75200 грн. 00коп. за ВП №59394070.

З звіту про здійсненні відрахувань та виплати ФОП ОСОБА_5 від 25.07.2019 убачається, що місячна нарахована заробітна плата ОСОБА_2 4700 грн.

Проаналізувавши спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд

і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Частинами першою та другою статті 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання.

Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Тобто відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

При цьому стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

По справі встановлено та не заперечується сторонами, що на підставі рішення зміненого постановою Харківського апеляційного суду по справі №638/4201/16-ц від 08.02.2019 заочного рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 21.12.2016, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина аліменти у розмірі ј частини з усіх видів заробітку, починаючи з 17.03.2016 р. до його повноліття. Вирішено, що мінімальний розмір аліментів, починаючи з 17 березня 2016 р. по 17 травня 2017 р. не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а з 17 травня 2017 року не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що заборгованість зі сплати аліментів виникла з вини відповідача, тому позивач має право на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

Докази відповідачем в спростування виникнення в нього заборгованості по аліментах суду не надано, а його посилання на те, що позивачем не надано рахунок для перерахунку аліментів, що унеможливило виконання обов`язків по утриманню дитини, судом до уваги не приймаються, посилання представника відповідача про відсутність вини відповідача спростовуються матеріалами справи.

Відповідачем не доведено, що ним вжито всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, тоді як саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Частиною дев`ятою статті 7 СК України передбачено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та стягнення з ОСОБА_2 на її користь неустойку за прострочку сплати аліментів за період несплати з 17.03.2016 року по 31.01.2018 року в сумі 23314,09 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги позивача судом задоволено, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 6000 грн. за договором від 01.04.2018, укладеним між ОСОБА_1 та адвокатом Сікаленко Н.Г., які підтверджено належними до дсотаніми доказами по справі.

У зв`язку з тим, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, у задоволенні клопотання представника позивача про стягнення витрат на правову допомогу слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку за прострочку сплати аліментів за період несплати з 17.03.2016 року по 31.01.2018 року в сумі 23314 (двадцять три тисячі триста чотирнадцять) грн. 09 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у сумі 6000 (шість тисяч) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), , місце реєстрації: м. Київ, вул. Краківська, 20.

Суддя Д.М. Цвіра