ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

07 лютого 2022 року

м. Харків

справа № 612/195/21

провадження № 22-ц/818/633/22

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Пилипчук Н.П. ,

суддів: Тичкової О.Ю., Маміної О.В.,

за участю секретаря судового засідання : Гармаш К.В.,

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідачі: приватний нотаріус Близнюківського районного нотаріального округу Харківської області Яременко Галина Вікторівна, ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Близнюківського районного нотаріального округу Харківської області Яременко Галини Вікторівни, ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки, скасування запису та припинення права власності на земельні ділянки, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_3 на рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 12 липня 2021 року, ухвалене суддею Масло С.П., -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до приватного нотаріуса Близнюківського районного нотаріального округу Харківської області Яременко Галини Вікторівни, ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки, скасування запису та припинення права власності на земельні ділянки.

В обґрунтування позову зазначає, що згідно державного акту на право приватної власності на землю від 16 лютого 2001 року серія Р1 № 719721, ОСОБА_4 була власником земельних ділянок: кадастровий номер :01:000:0123, площею 9,2281 га та кадастровий номер :01:000:0111, площею 1,0659 га, що знаходяться на території Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, цільове призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 27 січня 2009 року ОСОБА_4 склала Заповіт, яким заповіла своїй дочці ОСОБА_1 позивачу по справі, все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, та взагалі все те, на що за законом матиме право. 26 жовтня 2010 року за реєстром № 985 приватним нотаріусом Близнюківського районного нотаріального округу Харківської області Яременко Галиною Вікторівною було посвідчено спадковий договір від імені ОСОБА_4 на вказані земельні ділянки, на ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, після смерті якої, я звернулася до Близнюківської державної нотаріальної контори Близнюківського району Харківської області із заявою про оформлення спадщини за Заповітом. 30 грудня 2016 року з листа повідомлення щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за Заповітом на вище зазначені земельні ділянки, державним нотаріусом Щербиною В.В. було повідомлено про наявність спадкового договору. У 2018 році вона зверталася до Близнюківського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 щодо визнання спадкового договору удаваним правочином. Рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 22 травня 2018 року в задоволені позову було відмовлено. В подальщому у 2019 році вона звернулася до Близнюківського районного суду Харківської області з позовом щодо визнання спадкового договору недійсним. Рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 31 липня 2019 року залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 08 листопада 2019 року по справі № 612/765/18 було задоволено позовні вимоги та визнано спадковий договір недійсним. 11 листопада 2020 року постановою Верховного Суду по цивільній справі № 12/765/18 вказані вище рішення Близнюківського районного суду Харківської області та постанову Харківського апеляційного суду було скасовано та було зроблено висновок про те, що спадковий договір, який укладений сторонами під час дії заборони на відчуження земельних часток (паїв), в частині передачі прав на відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв) на майбутнє є недійсним в силу закону (нікчемними). Маючи статус іншого правонабувача - спадкоємця, який має оформлювати спадщину за заповітом, до складу якої входять речові права на нерухоме майно - земельні ділянки, що підлягають державній реєстрації, вона звернулася до Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області, і при цьому надала вищезазначене рішення суду із висновком про нікчемність спадкового договору. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 грудня 2020 року № 986/02-31 наданого державним нотаріусом Щербиною В.В. було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки за Заповітом не можливо, оскільки вказані земельні ділянки було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за набувачем на підставі зазначеного спадкового договору. В подальшому вона звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно, Воронкіної О.В. Близнюківської селищної ради з заявою щодо припинення права власності за ОСОБА_2 на земельні ділянки :01:000:0123, площею 9,2281га та кадастровий номер :01:000:0111, площею 1,0659 га, яке було зареєстровано на підставі спадкового договору, у зв`язку з його нікчемністю. Згідно рішень № 55994260 та №55997553 від 29 грудня 2020 року їй було відмовлено у державній реєстрації припинення права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:000:0111 та :01:000:0123 за ОСОБА_2 . В подальшому, вона звернулася до Близнюківського районного нотаріального округу Харківської області приватного нотаріуса Яременко Г.В. із заявою про скасування нотаріальної дії в частині скасування державної реєстрації та припинення права власності на вказані земельні ділянки за ОСОБА_2 , яке було зареєстровано за ним на підставі нікчемного спадкового договору. Однак, 16 лютого 2021 року приватним нотаріусом Яременко Г.В. було надано повідомлення, про те що відповідно до діючого законодавства процедура скасування нотаріальної дії нотаріусом не передбачена, та було роз`яснено, що для припинення права власності на земельні ділянки за ОСОБА_2 згідно статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі за текстом Закон) заявник має надати рішення суду з зазначенням цієї вимоги.

З урахуванням викладеного просив суд: 1)визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Близнюківського районного нотаріального округу Харківської області Яременко Г.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 29540477 від 10.05.2016, про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку кадастровий номер: :01:000:0123, площею 9,2281 га, що знаходяться на території Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, цільове призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у зв`язку з визнанням спадкового договору № 985 від 26 жовтня 2010 року недійсним в силу закону (нікчемним); 2)скасувати запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, що внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Близнюківського районного нотаріального округу Харківської області Яременко Галиною Вікторівною за 14497897 від 10 травня 2016 року щодо посвідчення права власності за ОСОБА_2 на підставі спадкового договору № 985 від 26 жовтня 2010 року укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на земельну ділянку, за кадастровим номерам: :01:000:0123, площею 9,2281 га, що знаходяться на території Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, цільове призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 3)припинити право власності за ОСОБА_2 податковий номер НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 на земельну ділянку з реєстраційним номером 06, кадастровий номер :01:000:0123 площею 9,2281 га, що знаходяться на території Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, цільове призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 4) визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Близнюківського районного нотаріального округу Харківської області Яременко Галини Вікторівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 29540959 від 10.05.2016 року, про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:000:0111, площею 1,0659 га, що знаходяться на території Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, цільове призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у зв`язку з визнанням спадкового договору № 985 від 26 жовтня 2010 року недійсним в силу закону (нікчемним); 5)скасувати запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, що внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Близнюківського районного нотаріального округу Харківської області Яременко Галиною Вікторівною за 14498221 від 10 травня 2016 року щодо посвідчення права власності за ОСОБА_2 на підставі спадкового договору № 985 від 26 жовтня 2010 року укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на земельну ділянку, за кадастровим номерам: :01:000:0111, площею 1,0659 га, що знаходяться на території Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, цільове призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 6)припинити право власності за ОСОБА_2 податковий номер НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 на земельну ділянку з реєстраційним номером 06, кадастровий номер :01:000:0111 площею 1,0659 га, що знаходяться на території Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, цільове призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 12 липня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано рішення приватного нотаріуса Близнюківського районного нотаріального округу Харківської області Яременко Галини Вікторівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 29540477 від 10.05.2016, про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку кадастровий номер: :01:000:0123, площею 9,2281 га, що знаходяться на території Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, цільове призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Скасовано рішення приватного нотаріуса Близнюківського районного нотаріального округу Харківської області Яременко Галини Вікторівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 29540959 від 10.05.2016 року, про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:000:0111, площею 1,0659 га, що знаходяться на території Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, цільове призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Скасовано запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, що внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Близнюківського районного нотаріального округу Харківської області Яременко Галиною Вікторівною за №14497897 від 10 травня 2016 року щодо посвідчення права власності за ОСОБА_2 , на підставі спадкового договору № 985 від 26 жовтня 2010 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , на земельну ділянку, за кадастровим номером: :01:000:0123, площею 9,2281 га, що знаходяться на території Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, цільове призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Скасовано запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, що внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Близнюківського районного нотаріального округу Харківської області Яременко Галиною Вікторівною за №14498221 від 10 травня 2016 року щодо посвідчення права власності за ОСОБА_2 на підставі спадкового договору № 985 від 26 жовтня 2010 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , на земельну ділянку за кадастровим номерам: :01:000:0111 площею 1,0659 га, що знаходяться на території Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, цільове призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В іншій частині в задоволенні позову - відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 3 632грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу посилався на те, що вимоги позивача у цій справі полягають в усуненні порушення його права щодо оформлення права власності на спірні земельні ділянки збоку інших осіб. Вказує, що захист порушених прав позивача прямо залежать від виконання всіх умов, що визначено абз. 3 ч. 3 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», де вказано, що ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнання, зміною чи припиненням цим рішення речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Отже, суд першої інстанції, вирішивши питання про скасування рішення приватного нотаріуса Близнюківського нотаріального округу Харківської області Яременко Г.В. та відповідних записів, як державного реєстратора, не припинив цим рішенням права власності на спірні земельні ділянки, зареєстровані на ОСОБА_2 , як того вимагає ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майна та їх обтяжень».

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу посилався на те, що у даній справі позивачем заявлений негаторний позов, а спір стосувався права на земельні спірні ділянки, отже лише за фактом пред`явлення негаторного позову за наявності земельного спору, згідно існуючої судової практики, заявлений ОСОБА_1 позов задоволенню не підлягає. Зазначає, що висновки суду першої інстанції про те, що відчуження земельної ділянки за спадковим договором не можна вважати передачею ділянки у спадщину не відповідають нормам чинного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Отже, зазначені норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Судом встановлено, що 26 жовтня 2010 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено спадковий договір, згідно умов якого відповідач зобов`язався виконувати передбачені даним договором розпорядження ОСОБА_4 та в разі смерті якої мав набути право власності на земельні ділянки кадастрові номери :01:000:0111, :01:000:0123, розташовані на території Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області загальною площею 10,2940 га, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Договір посвідчено приватним нотаріусом Близнюківського районного нотаріального округу Харківської області Яременко Г. В., зареєстрований в реєстрі за № 985.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла.

Згідно рішення Близнюківського районного судом Харківської області від 31.07.2019, залишеного без змін постановою Харківського апеляційного суду від 08.11.2019 по цивільній справі №612/765/18 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спадкового договору недійсним було задоволено, визнано спадковий договір від 26.10.2010, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Близнюківського нотаріального округу Харківської області Яременко Г.В., зареєстрований в реєстрі за №985, недійсним.

11.11.2020 постановою Верховного Суду касаційну скаргу ОСОБА_2 по цивільній справі №612/765/18, рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 31.07.2019 та постанову Харківського апеляційного суду від 08.11.2019 скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спадкового договору недійсним. У наведеній постанові суд касаційної інстанції зробив правовий висновок про нікчемність спірного спадкового договору.

Відповідно до постанови Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.12.2020 №986/02-31, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, площею 9,2281 га, та 1,0659 га, що розташовані на території Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, що нажали ОСОБА_4 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з рішеннями №55994260 та №55997553 від 29.12.2020, державним реєстратором прав на нерухоме майно Воронкіною О.В. було відмовлено ОСОБА_1 у державній реєстрації припинення права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:000:0111 та :01:000:0123 за ОСОБА_2 .

Відповідно до листа приватного нотаріуса Яременко Г.В. Близнюківського районного нотаріального округу Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Харків від 16.02.2021 №18-01-16, ОСОБА_1 відмовлено в скасуванні нотаріальної дії щодо посвідчення 26.10.2010 спадкового договору між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , зареєстрованого в реєстрі за №985.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №249697409 від 24.03.2021, на земельну ділянку загальною площею 9,2281 га, у тому числі ріллі 9,2280 га зареєстроване право власності за ОСОБА_2 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №249695470 від 24.03.2021, на земельну ділянку загальною площею 1,0659 га, у тому числі ріллі 1,0659 га зареєстроване право власності за ОСОБА_2 .

Статтею 1302 ЦК України визначено, що за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Статтею 228 ЦК України визначено правові наслідки вчинення правочинів, що порушують публічний порядок, вважаються серйозними порушеннями законодавства, мають антисоціальний характер і посягають на істотні громадські та державні (публічні) інтереси, та встановлено перелік правочинів, які є нікчемними та порушують публічний порядок. Відповідно до цієї статті, по-перше, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним; по-друге, правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Виділяючи правочин, що порушує публічний порядок, як окремий вид нікчемних правочинів, ЦК України виходить зі змісту самої протиправної дії та небезпеки її для інтересів держави і суспільства загалом, а також значимості порушених інтересів внаслідок вчинення такого правочину. При цьому категорія публічного порядку застосовується не до будь-яких правовідносин у державі, а лише щодо суттєвих основ правопорядку. З огляду на зазначене, можна зробити висновок, що публічний порядок це публічно-правові відносини, які мають імперативний характер і визначають основи суспільного ладу держави. Отже, положеннями статті 228 ЦК України визначено перелік правочинів, які є нікчемними, як такі, що порушують публічний порядок. Такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об`єктами права власності Українського народу землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об`єктів цивільного права тощо. Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об`єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не вважаються такими, що порушують публічний порядок. При кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК України потрібно враховувати вину, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Такий висновок щодо застосування статті 228 ЦК України викладено у постанові Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року у справі № 6-1528цс15.

Наслідки вчинення правочину, що порушує публічний порядок, визначаються загальними правилами (стаття 216 ЦК України).

Відповідно до положень пункту 15 розділу Х «Перехідних положень» ЗК України (в редакції, чинній на момент укладення спірного договору) до набрання чинності законами України про державний земельний кадастр та про ринок земель, але не раніше 1 січня 2012 року, не допускається купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб. Купівля-продаж або іншим способом відчуження вказаних земельних ділянок запроваджується за умови набрання чинності законами України про державний земельний кадастр та про ринок земель, але не раніше 1 січня 2012 року, визначивши особливості обігу земель державної та комунальної власності і земель товарного сільськогосподарського виробництва. Угоди (у тому числі довіреності), укладені під час дії заборони на купівлю-продаж або іншим способом відчуження зазначених земельних ділянок в частині їх купівлі-продажу та іншим способом відчуження, а так само в частині передачі прав на відчуження цих земельних ділянок та земельних часток (паїв) на майбутнє є недійсними з моменту їх укладення (посвідчення).

З огляду на наведене, спадковий договір, який укладений сторонами під час дії заборони на відчуження земельних часток (паїв) щодо передачі прав на відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв) на майбутнє, порушує публічний порядок держави та є недійсним в силу закону (нікчемним).

Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постановах Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 171/1447/18 (провадження № 61-16213св19) та від 20 травня 2020 року (провадження № 61-39405св18).

Перехід майна від відчужувача до набувача на підставі спадкового договору не є окремим видом спадкування, а тому на відносини сторін не поширюються відповідні правила про спадкування. Вказаний висновок щодо застосування норм права міститься у постанові Верховного Суду від 26 березня 2018 року у справі № 648/3671/16-ц (провадження № 61-451св18), а також у пункті 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування».

Отже, відчуження земельної ділянки за спадковим договором не можна вважати передачею ділянки у спадщину, а отже таке відчуження не є винятком із правила щодо застосування мораторію.

Як встановлено вище, спадковий договір від 26 жовтня 2010 року є нікчемним та не породжує будь-яких наслідків.

При цьому за інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, вбачається, що 24.03.2021 за ОСОБА_2 зареєстроване право власності на земельні ділянки, площею 9,2281 га, кадастровий номер :01:000:0123 та площею 1,0659 га кадастровий номер :01:000:0111, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, номер запису про право в державному реєстрі прав № 249697409 та № 249695470.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини 3 статті 26 Закону України № 1952 (у редакції, чинній із 16 січня 2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

За змістом наведеної норми у чинній редакції (яка діяла на час ухвалення судового рішення у цій справі), на відміну від положень частини 2 статті 26 Закону України № 1952 у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому, з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Викладене свідчить, що з 16 січня 2020 року, тобто на час звернення позивача до суду з позовом і ухвалення оскаржуваного рішення у цій справі, такого способу захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права закон не передбачав, а тому обраний позивачем та застосований судом спосіб захисту про скасування запису про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, що внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Близнюківського районного нотаріального округу Харківської області Яременко Галиною Вікторівною за №14497897 від 10 травня 2016 року та за №14498221 від 10 травня 2016 року не відповідає вимогам закону та є неефективним.

Аналогічні правові висновки наведені у постанові Верховного Суду від 18 лютого 2021 року у справі № 756/13679/16-ц.

Отже, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині скасування записів про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, що внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Близнюківського районного нотаріального округу Харківської області Яременко Галиною Вікторівною за №14497897 від 10 травня 2016 року та за №14498221 від 10 травня 2016 року підлягає скасуванню через неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду в цій частині та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Водночас, обставинам справи та вимогам закону відповідає скасування рішення про державну реєстрацію з одночасним припиненням речових прав ОСОБА_2 на спірні земельні ділянки.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 12 липня 2021 року в частині задоволених позовних вимог про скасування записів про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, що внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Близнюківського районного нотаріального округу Харківської області Яременко Галиною Вікторівною за №14497897 від 10 травня 2016 року та за №14498221 від 10 травня 2016 року скасувати та у задоволенні цих позовних вимог відмовити.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позову в частині припинення права власності за ОСОБА_2 на земельні ділянки кадастрові номери :01:000:0123, :01:000:0111 скасувати, ці позовні вимоги задовольнити.

Припинити право власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку кадастровий номер :01:000:0123 площею 9,2281га, що знаходиться на території Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, цільове призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Припинити право власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку кадастровий номер :01:000:0111 площею 1,0659га, що знаходяться на території Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, цільове призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова

Повний текст постанови виготовлено 15 лютого 2022 року.