КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/166/2022
справа № 760/5152/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2022 року Київський апеляційний суд в складі:

Судді - доповідача: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 06 серпня 2021 року, постановлене суддею Букіною О.М., по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

У С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2020 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якому просить суд визнати незаконним і скасувати наказ № 20-ОС від 29.01.2020 року про звільнення, поновити її на посаді директора Київського геріатричного пансіонату, стягнути на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу з 02.02.2020 року до дня поновлення на роботі, обґрунтовуючи тим, що з 15 травня 1997 року вона займала посаду директора Київського геріатричного пансіонату, який підпорядковується Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Вказує, що із нею, як керівником установи, було укладено контракт 01 листопада 2013 року. Строк дії контракту відповідно до п. 5.1 було встановлено з 01 листопада 2013 року по 31 жовтня 2018 року. Крім того зазначає, що відповідно до додаткової угоди до контракту № 4 від 01 лютого 2018 року п. 5.1. було викладено в наступній редакції: «Цей контракт діє з 01 лютого 2018 року по 01 лютого 2019 року», тобто строк дії контракту було змінено з 5 років на 1 рік. Посилається, що аналогічна додаткова угода № 5 була укладена із позивачем 01 лютого 2019 року. Згідно додаткової угоди № 5 строк дії контракту продовжувався до 01 лютого 2020 року. Крім того вказує на той факт, що кожне наступне продовження строку дії контракту відбувалося автоматично, оскільки у п. 4.5. контракту зазначено: «Якщо сторони не ініціювали припинення контракту за два місяці до закінчення строку дії контракту, то він вважається продовженим на рівнозначний термін, визначений в контракті». Тобто, при відсутності належним чином оформленого попередження про припинення контракту за два місяці до закінчення строку його дії, він продовжується ще на 1 рік. З огляду на викладене позивач стверджує, що відповідачем грубо порушено п. 4.5. контракту, оскільки попередження № 051/462-006 про припинення із ОСОБА_2 , як з керівником установи, контракту офіційно видано 15 січня 2020 року. Проте, відповідно до умов контракту таке попередження ОСОБА_2 повинна була отримати до 01 грудня 2019 року. Вказує, що власної ініціативи на розірвання контракту вона не виявляла, а тому строк дії контракту від 01 листопада 2013 року фактично було продовжено ще на рік, тобто до 01 лютого 2021 року.

Крім того стверджує, що відповідно до п. 25 наказу Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 321 від 07.08.2013 р. про Порядок призначення та звільнення керівників установ, підпорядкованих Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та укладання з ними контракту - за два місяці до закінчення строку дії контракту сектор кадрової роботи Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) готує відповідне подання на ім`я директора Департаменту соціальної політики. Директор Департаменту соціальної політики за погодженням з заступником голови Київської міської державної адміністрації відповідно до розподілу обов`язків вирішує питання щодо звільнення керівника установи у зв`язку із закінченням терміну дії контракту або продовження контракту шляхом укладення додаткової угоди, що є невід`ємною частиною основного контракту, або укладення контракту на новий термін.

Проте недоведеним є той факт, чи було погоджено звільнення позивача з посади з заступником голови Київської міської державної адміністрації, як того вимагає чинне законодавство. Таким чином вважає, що позивач має бути поновлений на посаді директора Київського геріатричного пансіонату. Крім того позивач вважає, що із відповідача має бути стягнуто на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу з 02.02.2020 року по день поновлення на роботі. З урахуванням викладеного просить суд позов задовольнити.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 06 серпня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду, 05.09.2021 року представник позивача звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю, мотивуючи тим, що рішення необґрунтоване, постановлене з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, зокрема, при звільненні було порушено пункт 4.5.укладеного контракту щодо повідомлення позивача за 2 місяці про звільнення, в інакшому разі контракт повинен вважатися продовженим на визначений термін.

Представник позивача підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з тих підстав, що викладені в ній.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причину неявки суду не повідомили.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з`явились.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні на те правові підстави, звільнення позивача відбулося у встановленому законом порядку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що наказом Головного управління соціального захисту населення Київської міської державної адміністрації № р-24-к від 12.05.1997 року ОСОБА_2 було призначено на посаду директора геріатричного пансіонату з 15.05.1997 року (а.с. 12).

01.11.2013 року між Департаментом соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та ОСОБА_2 на підставі наказу Директора Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 01.11.2013 року № 415 було укладено контракт, відповідно до якого ОСОБА_2 була призначена на посаду директора Київського геріатричного пансіонату з 01.11.2013 року по 31.10.2018 року (а.с. 50-56).

Відповідно до п. 5.1 Контакту, цей Контракт діє з 01.11.2013 року по 31.10.2018 року.

01.02.2017 року між Департаментом соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду № 3 до контракту від 01.11.2013 року, якою, зокрема, внесено зміни до п. 5.1 Контракту та викладено його в наступній редакції: «5.1 Цей Контракт діє з 01.02.2017 року по 01.02.2018 року» (а.с. 57-58).

01.02.2018 року між Департаментом соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду № 4 до контракту від 01.11.2013 року, якою, зокрема, внесено зміни до п. 5.1 Контракту та викладено його в наступній редакції: «5.1 Цей Контракт діє з 01.02.2018 року по 01.02.2019 року» (а.с. 59-60).

01.02.2019 року між Департаментом соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду № 5 до контракту від 01.11.2013 року, якою, зокрема, внесено зміни до п. 5.1 Контракту та викладено його в наступній редакції: «5.1 Цей Контракт діє з 01.02.2019 року по 01.02.2020 року» (а.с. 21).

Таким чином є встановленим, що відповідно до контракту та укладених до нього додаткових угод, його термін закінчувався 01.02.2020 року.

Дані обставини не заперечувалися сторонами у справі.

29.01.2020 року Наказом Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за підписом директора Світлого Р.В. № 20-ОС ОСОБА_2 - директора Київського геріатричного пансіонату, звільнено з займаної посади з 01.02.2020 року у зв`язку з закінченням строку дії строкового трудового договору (контракту) на підставі п.2 ст. 36 КЗпП України (а.с. 65).

Відповідно до підпункту 4 пункту 6 Положення про Департамент соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12 лютого 2013 року № 175 (у редакції розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10 серпня 2015 року № 778), що діяло на момент виникнення спірних правовідносин, Департамент відповідно до визначених повноважень здійснює координацію та контроль за діяльністю комунальних підприємств, установ та організацій, що підпорядковані Департаменту.

Відповідно до пункту 10.16 Положення Директор Департаменту забезпечує комплексне вирішення питань роботи з керівниками комунальних підприємств, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва та підпорядковані Департаменту, вносить пропозиції щодо призначення і звільнення їх керівників. Відповідає за підготовку, своєчасне погодження та укладання контрактів з директорами підпорядкованих підприємств. Здійснює аналіз виконання умов та показників укладених контрактів з керівниками цих підприємств, забезпечення своєчасного продовження та розірвання контрактів.

Згідно пункту 10.19 Положення Директор Департаменту призначає на посади і звільняє з посад керівників закладів соціальної сфери, що підпорядковані Департаменту в установленому порядку.

Відповідно до Розпорядження № 817 Київського міського голови Кличка В.В. від 20.09.2019 року Світлого Р.В. призначено на посаду Директора Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з 24.09.2020 року (а.с. 79).

Таким чином вбачається, що оспорюваний наказ Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 20-ОС від 29.01.2020 року виданий уповноваженою на те особою.

Відповідно до частин 1 та 3 ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Відповідно до ст.23 КЗпП України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

В пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" роз`яснено, що контракт є особливою формою трудового договору і укладається він, коли його застосування відповідає законодавству (ст.21 КЗпП). Власник або уповноважений ним орган може вимагати від працівника, який працює за трудовим договором, укладення контракту тільки в тому разі, коли він відноситься до категорії працівників, які згідно з законодавством працюють за контрактом (наприклад, керівники підприємств). Порушення цих вимог може бути підставою для визнання відповідно до ст.9 КЗпП недійсними умов праці за контрактом, які погіршують становище порівняно з законодавством України.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є закінчення строку, крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Як було встановлено судом вище, термін дії Контракту закінчувався 01.02.2020 року.

Відповідно до п. 4.2.1. Контракту, він припиняється, у тому числі, після закінчення строку дії Контракту.

Згідно із п 4.5. Контракту, якщо сторони не ініціювали припинення контракту за два місяці до закінчення строку дії контракту, то він вважається продовженим на рівнозначний термін, визначений в Контракті.

Листом від 13.12.2019 року №051-12917-010, який позивач отримала 26.12.2019 року, останню було повідомлено про закінчення дії контракту, укладеного по 01 лютого 2020 року та зазначено, що до закінчення дії контракту буде вирішено питання щодо звільнення з посади, продовження або укладання контракту на новий термін (а.с. 63).

Листом від 15.01.2020 року № 051/462-006, який позивач отримала 16.01.2020 року, останню було повідомлено про закінчення дії контракту та прийняття рішення щодо звільнення з посади.

Позивач у позові посилається на ту обставину, що дане попередження відповідач мав здійснити до 01.12.2019 року, як це передбачено п. 4.5 Контракту.

Чинним трудовим законодавством України не передбачено обов`язку власника повідомляти працівника про закінчення дії строкового трудового договору - контракту. Крім того, позивачу було достеменно відомо про те, що останнім робочим днем згідно з умовами контракту було 01.02.2020 року.

Крім того, із п. 4.2.1. Контракту вбачається, що він припиняється після закінчення строку дії Контракту.

Колегія суддів вважає, що відповідно до п.4.5 Контракту протягом двох місяців до закінчення строку контракту , а саме Листом від 13.12.2019 року позивача попереджено про закінчення дії контракту, укладеного по 01 лютого 2020 року, хоча їй було достовірно відомо, що контракт припиняється 1 лютого 2020 року.

Протягом двох місяців перед звільненням позивача ще раз 16.01.2020 року було повідомлено про закінчення дії контракту та звільнення.

Таким чином колегія суддів прийшла до висновку, що підстав вважати, що позивачу ОСОБА_2 не було відомо про закінчення дії контракту саме 01 лютого 2020 року немає.

Закінчення строку трудового договору (контракту) припиняє трудові відносини тоді, коли вимогу про звільнення заявила одна з сторін трудового договору - працівник чи власник або уповноважений ним орган. При такому волевиявленні однієї зі сторін друга сторона не може перешкодити припиненню трудових відносин.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 22.10.2018 року у справі №755/10628/16-ц.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки сторони не виявили спільного бажання для продовження контракту, строк, на який його було укладено, закінчився, то відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності звільнення позивача колегія суддів вважає безпідставними.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку про залишення рішення суду без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 06 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 21 лютого 2022 року.

Суддя - доповідач:

Судді: