1Справа № 335/9375/21 2/335/357/2022
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 липня 2022 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Стеценка А.В., за участю секретаря судового засідання Резніченко Ю.В., розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в особі представника - адвоката Шевченко Надії Юріївни до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП», треття особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди заподіяної смертю фізичної особи,
01.09.2021 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в особі представника - адвоката Шевченко Н.Ю. звернулись до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП», в обґрунтування позову зазначивши наступне.
28.12.2019 ОСОБА_4 , який є сином позивача ОСОБА_1 та батьком позивача ОСОБА_2 , загинув внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась на автодорозі Харків-Сімферополь навпроти дороги, що веде до с. Приморське Запорізького району Запорізької області. Вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 05.10.2020 в справі № 317/509/20 водія автомобіля ВАЗ 2109 з реєстраційними номером НОМЕР_1 , в якому в момент ДТП перебував у якості пасажира ОСОБА_4 , визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України. Цивільно- правова відповідальність власника зазначеного вище транспортного засобу на момент події була застрахована страховиком Приватне акціонерне товариство «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» (далі - відповідач).
12.04.2021 позивачі звернулись до відповідача із заявами про виплату страхового відшкодування, в яких просили відповідача виплатити страхове відшкодування за шкоду, заподіяну життю ОСОБА_4 внаслідок вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди.
Проте відповідач страхове відшкодування позивачам не виплатив, у зв`язку із чим позивачі були вимушені звернутись до суду з позовом, в якому просять:
Ухвалою судді від 06.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.
Крім того, зазначеною ухвалою було залучено до участі в справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , оскільки рішення в справі може вплинути на його права та обов`язки щодо відповідача.
Відповідач та третя особа правом на подання заяв по суті справи не скористались.
Ухвалою суду від 24.12.2021 було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.
В судове засідання позивачі та їх представник не з`явились. Представник позивачів звернулась до суду із заявою про розгляд справи за відсутності позивачів та їх представника. Проти заочного розгляду позивача не заперечували.
В судові засідання призначенні на 02.02.2022, 28.02.2022, 26.04.2022, 01.07.2022 представник відповідача та третя особа не з`явились, причин неявки суду не повідомили.
З урахуванням того, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву на позов не подав, а позивачі не заперечували проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд постановив провести заочний розгляд справи.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.
Дослідивши наданні позивачами докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
28.12.2019 ОСОБА_4 , який є сином позивача ОСОБА_1 та батьком позивача ОСОБА_2 , загинув внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась на автодорозі Харків-Сімферополь навпроти дороги, що веде до с. Приморське Запорізького району Запорізької області. Вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 05.10.2020 в справі № 317/509/20 водія автомобіля ВАЗ 2109 з реєстраційними номером НОМЕР_1 , в якому в момент ДТП перебував у якості пасажира ОСОБА_4 , визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.
Цивільно- правова відповідальність власника зазначеного вище транспортного засобу на момент події була застрахована страховиком Приватне акціонерне товариство «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» (далі - відповідач), що підтверджується інформацією з офіційного сайту Моторного транспортного бюро України (а.с. 27).
12.04.2021 позивачі звернулись до відповідача із заявами про виплату їм страхового відшкодування (а.с. 31-32, 46-47), форма та зміст яких в повній мірі відповідають ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
У строки, передбачені ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування позивачам не виплатив, про відмову у здійсненні страхового відшкодування позивачем не повідомив.
Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
За змістом статті 15 ЦК України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено статтею 16 цього Кодексу.
Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).
Частиною першою статті 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).
Відносини в сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон).
У статті 3 Закону визначено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників.
Згідно зі статтею 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Частиною першою статті 21 Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до статті 23 Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.
Пунктом 27.1 статті 27 Закону передбачено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.
Судом встановлено, що внаслідок ДТП (страхового випадку), яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 настала смерть потерпілого ОСОБА_4 .
Згідно зі статтею 9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.
Пунктом 9.4 статті 9 Закону встановлено, що страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.
Учасники справи суду поліс АО2285782 не надали, дату укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності тапередбачений ним розмір франшизи суду не повідомили.
На момент настання страхового випадку, мінімальний розмір страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів було визначено розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 09.07.2010 № 566 «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент настання страхового випадку), згідно п. 1 якої розмір страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цим розпорядженням, за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, становив 260000 гривень.
Абзацем 2 п. 17.1 ст. 17 Закону передбачено, що внутрішні договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності укладаються строком на один рік.
Укладення внутрішніх договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на строк менший, ніж один рік, але не менш як на 15 днів допускається виключно щодо транспортних засобів: незареєстрованих - на час до їх реєстрації, тимчасово зареєстрованих - на час до їх постійної реєстрації, зареєстрованих на території іноземних держав - на час їх перебування на території України (абз. 3 п. 17.1 ст. 17 Закону).
Таким чином, договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеним між власником забезпеченого транспортного засобу з реєстраційним номером НОМЕР_1 та відповідачем, який був чинним на момент настання 28.12.2019 страхового випадку, розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, не міг бути меншим 200000 гривень на одного потерпілого.
Пунктом 27.2 статті 27 Закону передбачено, що страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.
Відповідно до пункту 27.3 статті 27 Закону страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.
Відповідно до пункту 27.4 статті 27 Закону страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовного одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.
Пунктом 27.5 статті 27 Закону передбачено, що відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.
Згідно із частиною першою статті 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, довічно; інвалідам - на строк їх інвалідності; одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, до досягнення ними чотирнадцяти років; іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, протягом п`яти років після його смерті.
Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою (абз. 1 п. 36.1 ст. 36 Закону).
Абзацами 1-3 п. 36.2 ст. 36 Закону передбачено, що страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:
-у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ);
-у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування.
Позивач ОСОБА_1 є батьком потерпілого ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 28.06.1979 (а.с. 38). ОСОБА_1 на момент страхового випадку позивач ОСОБА_1 досяг пенсійного віку, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 18.01.2005 (а.с. 48).
Позивач ОСОБА_2 є сином потерпілого ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 08.12.2000 (а.с. 60). На момент настання страхового випадку ОСОБА_2 досяг повноліття, проте продовжував навчатись, що підтверджується дипломом серії НОМЕР_3 з додатком (а.с. 49-50).
Таким чином, позивачі на момент смерті потерпілого (момент настання страхового випадку) мали право на відшкодування страховиком (відповідачем) шкоди, заподіяної смертю потерпілого.
На переконання суду, документів доданих позивачами до заяв про страхове відшкодування, було достатньо для прийняття відповідачем вмотивованого рішення про здійснення страхового відшкодування та його виплати.
Доказів виплати страхового відшкодування позивачам або рішення про відмову у здійснені страхового відшкодування відповідачем суду не надано.
Таким чином, невиплату відповідачем страхового відшкодування суд розцінює як безпідставну (протиправну).
Пунктом 36.5 ст. 36 Закону передбачено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
В силі ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
При безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України).
Перевіривши розрахунок позовних вимог, суд доходить висновку, що його виконано правильно. Загальний розмір усіх страхових відшкодувань, які позивачі просять стягнути з відповідача на їх користь за шкоду, заподіяну життю ОСОБА_4 , не перевищує страхову суму за таку шкоду (260000,00 грн.).
Розрахунок пені за прострочення виплати страхового відшкодування, та трьох процентів річних за прострочення грошового зобов`язання позивачами також виконано правильно.
З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають задоволенню у повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачі звільнені від сплати судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. Закону України «Про судовий збір».
Отже, з урахуванням того, що позовні вимоги задоволені повністю, з відповідача в дохід державного бюджету має бути стягнуто судовий збір в розмірі 2148,50 грн.
Доказів понесення інших судових витрат позивачами суду не надано.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 247, 265, 280-282 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» - задовольнити.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» на користь державного бюджету судовий збір в розмірі 2148 (дві тисячі сто сорок вісім) гривень 50 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання в повному обсязі.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищезазначених строків, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи
Повне рішення складено 11.07.2022.
Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .
Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 .
Суддя А.В. Стеценко