Дата документу 06.07.2022
Справа № 334/6847/21
Провадження № 2/334/559/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2022 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Філіпової І.М.,

за участю секретаря Трегуб Т. В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

10.09.2021 року ОСОБА_3 звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про припинення з 30.06.2021 року обов`язку щодо утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді щомісячної сплати на користь ОСОБА_4 аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів з заробітку у зв`язку з припиненням навчання та отримання диплому ОСОБА_2 , а також стягнути з ОСОБА_4 незаконно отримані аліменти у вересні 2021 року (відраховані з заробітної плати позивача за серпень 2021 року) в сумі 4066,55 грн на банківську карту позивача.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.06.2019 у справі № 334/2857/19 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення сином 23-х років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 , за умови, що він буде продовжувати навчання. На момент прийняття вказаного рішення ОСОБА_2 навчався у структурному підрозділі Коледж економіки та інформаційних технологій в ВПНЗ Запорізькій інститут економіки та інформаційних технологій згідно договору на підготовку молодшого спеціаліста №28162 від 14.08.2017 року, що підтверджувалося довідкою з місця навчання №29/19 від 09.04.2019 року, де вказано термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року. ВінОСОБА_6 закінчив навчання у Запорізькому Коледжі економіки та інформаційних технологій та отримав диплом молодшого спеціаліста серії НОМЕР_1 , у зв`язку з цим, позивач вважає, що його обов`язок щодо сплати аліментів припинився з закінченням відповідачем навчання 30.06.2021 року. Позивач належним чином виконав свій обов`язок та сплатив на користь відповідача аліменти за період з липня 2019 року по 30.06.2021 року у розмірі 86 918, 42 грн.

Крім того, позивач зауважує, що після завершення навчання у коледжі відповідач має можливість працевлаштуватися за фахом і самостійно себе забезпечувати себе та самостійно навчатися за власний рахунок.

08.11.2021 року відповідачем ОСОБА_4 подано відзив на позовну заяву, в якій вона просить відмовити у задоволенні позовних вимог. ОСОБА_2 продовжує навчання у ВПНЗ Запорізькій інститут економіки та інформаційних технологій , він навчається на денній формі навчання, тому немає можливості працевлаштуватися, він перебуває на утриманні відповідачки. Крім того, ОСОБА_2 має проблеми зі здоров`ям, а позивач крім сплати аліментів жодним чином не допомагає.

17.11.2021 року позивачем подано відповідь на відзив. Позивач зазначає, що обов`язок утримувати повнолітню дитину у позивача виник на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.06.2019 року, проте підстави та обставини, якими керувався суд при прийнятті рішення припинили свою дію та чинність 30.06.2021 року. При цьому розмір аліментів встановлювався виходячи з вартості навчання за договором №28162 від 14.08.2017 року. Крім того, наразі його син мешкає разом з матір`ю у будинку вітчима, що значно зменшує витрати на його утримання. Позивач зазначає, що з отриманням дитиною першої професійної кваліфікації одночасно припиняються як не матеріальні обов`язки батьків, що встановлені ч. 5 ст. 150 СК України, так і матеріальні, які визначені ч. 1 ст. 199 СК України. Після закінчення навчання, тобто після отримання диплому з навчального закладу дитина правомірно переходить до статусу повнолітньої працездатної дорослої людини, яка в достатній мірі отримала підготовку до самостійного життя та здобула професію і з цього моменту повинна утримувати себе самостійно шляхом працевлаштування. Крім того, позивач вказує, що під час судового розгляду у справі №334/2857/19 сторони погодилися, що отримувачем аліментів буде саме син, а також судом було роз`яснено, що аліменти будуть стягуватися на той період, який зазначений в документах з навчального закладу. У період з липня 2019 року по 30.06.2021 року ОСОБА_4 погоджувалася з перерахуванням аліментів на ім`я сина та не повідомляла про існування рішення на її користь та не пред`являла виконавчий лист до виконання. За таких обставин, позивач був впевнений, що у позові їй було відмовлено. Позивач не був присутній при оголошенні вказаного судового рішення, а ознайомився з його змістом з електронної бази тільки після подання виконавчого листа вже після 08.06.2021 року.

У судовому засіданні представник просила позов задовольнити у повному обсязі. ОСОБА_2 30.06.2021 року закінчив навчання, тому подальше стягнення аліментів є незаконним, обов`язок позивача щодо його утримання припинився. Здобуття професійно технічної освіти є виконанням батьком своїх обов`язків відповідно до ст. 150 СК України та ст. 199 СК України. Отримання диплому дає можливість відповідачу працевлаштуватися, тому якщо він бажає продовжувати навчання, то повинен оплачувати його самостійно.

Відповідач ОСОБА_2 проти возову заперечував, просив відмовити.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, причини не явки суду не повідомила, відзив на позов надала.

Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши пісьмові докази, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.06.2019 року у справі № 334/2857/ стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 (яка змінила прізвище на ОСОБА_7 після укладення шлюбу) аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення сином 23-х років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 , за умови, що він буде продовжувати навчання.

23.07.2019 судом видано виконавчий лист №334/2857/19, який не пред`являвся стягувачем до примусового виконання, оскільки відповідні відрахування із заробітку боржника здійснювалися на підставі його заяви за місцем роботи.

Згідно довідки №29/19 від 09.04.2019 Запорізького Коледжу економіки та інформаційних технологій ОСОБА_2 навчався в учбовому закладі, форма навчання контрактна, термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року.

14.08.2017 року між ПрАТ «ПВНЗ «Запорізькій інститут економіки та інформаційних технологій» та ОСОБА_5 був укладений договір №28162 про цільову підготовку молодшого спеціаліста ОСОБА_2 .

ВінОСОБА_6 закінчив навчання 30.06.2021 року у Запорізькому Коледжі економіки та інформаційних технологій та отримав диплом молодшого спеціаліста серії НОМЕР_1 .

Згідно довідки №04/21 від 01.09.2021 ОСОБА_2 є студентом 2 курсу Запорізького інституту економіки та інформаційних технологій IV рівня акредитації денної форми навчання інженерного факультету. Навчається на контрактній основі за спеціальністю інженерія програмного забезпечення освітньо кваліфікаційного рівня бакалавр. Строк навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2024 року.

15.06.2019 року відповідач ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_8 та після реєстрації шлюбу обрала прізвище « ОСОБА_7 ».

Докази щодо стану здоров`я відповідача ОСОБА_2 , набуття відповідачем ОСОБА_4 статусу безробітної, судові рішення у справі за заявою ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд визнає неналежними, оскільки вони містять інформацію, що не стосуються предмету доказування.

Згідно довідок про доходи ОСОБА_3 №10/244, №10/245, №10/246 від 20.08.2021 року за період з липня 2019 року по червень 2021 року з нього було утримано аліменти. Суд звертає увагу, що у липні 2021 року аліменти з позивача не утримувалися.

Розрахунковий лист за серпень 2021 року на ім`я ОСОБА_3 не можна вважати належним доказом стягнення аліментів за вказаний період. Інших доказів на підтвердження стягнення аліментів після 30.06.2021 року позивачем не надано.

Відповідно до ст. 199 СК України батьки зобов`язані утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Суд звертає увагу, що у Главі 16 Сімейного Кодексу йдеться саме про обов`язок утримувати повнолітню дочку, сина. Посилання позивача на положення ч. 5 ст. 150 СК України суд не приймає до уваги, оскільки вказані положення регулюють обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дітей, а відповідач ОСОБА_9 досяг повноліття та не є дитиною.

Також положення ст. 199 201 Сімейного Кодексу України не містять обмежень щодо отримання вищої освіти.

Суд критично ставиться до пояснень позивача, що йому було не відомо про зміст рішення суду від 19.06.2019 року, оскільки він безпосередньо приймав участь у судових засіданнях, про наявність якихось усних домовленостей з відповідачами, оскільки на думку суду, це є способом ухилення від сплати аліментів, встановлених рішенням суду, яке набуло законної сили.

Також, суд не приймає до уваги зауваження позивача, що у рішенні суду від 19.06.2019 року йдеться про період навчання згідно довідки по 30.06.2021 року, оскільки резолютивна частина рішення не містить таких вказівок,виключно умову щодо продовження навчання.

Крім того, суд вважає, що правом вибору щодо продовження освіти та здобуття кваліфікаційного рівня бакалавр або працевлаштування за фахом при наявності диплому молодшого спеціаліста наділений відповідач ОСОБА_2 . Отримання сином позивача диплому молодшого спеціаліста не звільняє позивача від обов`язку, передбаченого ст. 199 СК України, оскільки судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 продовжив навчання у вищому навчальному закладі, тому відповідно має право на отримання аліментів за рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.06.2019 року у справі № 334/2857/21 до досягнення сином 23-х років, а саме до 06.03.2024 року, за умови, що він буде продовжувати навчання.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст. 199 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Проголошення повного тексту рішення 08.07.2022 року о 10 год. 30 хв.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: Філіпова І. М.