Справа № 456/4135/22
Провадження № 2/456/1270/2022
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

01 грудня 2022 року місто Стрий Львівської області

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитин В.Я., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зазначене в позовній заяві останнє відоме місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків відсутній у матеріалах позовної заяви) про позбавлення права на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, -

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 в особі свого уповноваженого представника адвоката Лешеги В.В. (ордер АО «Юридична консультація Жидачівського району» на надання правничої допомоги серія ВС № 1156748 від 28.11.2022 року в оригіналі та угода про надання правничої допомоги від 10.11.2022 року у належно засвідченій копії приєднані до матеріалів позовної заяви) 28.11.2022 року, скориставшись відділенням поштового зв`язку, скерувала у Стрийський міськрайонний суд Львівської області позовну заяву, що надійшла та була зареєстрована в діловодстві суду 29.11.2022 року за вх. № 16071, в якій просить суд ухвалити рішення про позбавлення відповідача ОСОБА_2 як батька загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_3 права на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, що належить йому на підставі статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», абз. 1 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року за № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі половини цієї допомоги, що становитиме 7 500 000 грн..

Одночасно із вищевказаною позовною заявою позивачкою ОСОБА_1 через свого уповноваженого представника адвоката Лешегу В.В. також було скеровано заяву про звільнення від сплати судового збору за її пред`явлення до суду, а також за подання до суду заяви про вжиття заходів забезпечення цієї позовної заяви, в силу того, що ця позовна заява разом і з заявою про її забезпечення пред`явлена позивачкою ОСОБА_1 як матір`ю загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_3 , а також у зв`язку із її скрутним матеріальним становищем. Також було скеровано заяву про забезпечення позову у спосіб накладення арешту на грошові кошти у розмірі половини вищевказаної одноразової грошової допомоги, що може бути призначена та отримана відповідачем ОСОБА_2 , у сумі 7 500 000 грн..

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29.11.2022 року головуючим суддею щодо розгляду вищевказаної позовної заяви разом із заявою про її забезпечення, визначено суддю Микитина В.Я..

Поза тим, згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Вимоги щодо форми і змісту позовної заяви встановлені у статті 175 ЦПК України.

Відповідно до приписів частин 1, 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються її копії та копії усіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, а також документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Таким чином, на виконання приписів ч. 4 ст. 177 ЦПК України, перевіркою матеріалів позовної заяви, а також перевіркою, через комп`ютерну програму автоматизованої системи документообігу суду (Д-3), зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, справляння судового збору не підтвердилось, а документів, що підтверджують сплату судового збору не виявлено, як і не надано суду доказів про звільнення позивачки ОСОБА_1 від сплати зазначеного судового збору на підставі одного із пунктів, визначених Законом України «Про судовий збір».

Разом з тим, Законом України «Про судовий збір» визначені правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно підпункту 1 пункту 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, судовий збір справляється у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру від прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів від прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно підпункту 2 пункту 1 ч. 2 ст. 4 вказаного Закону, за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, судовий збір справляється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно підпункту 4 пункту 1 ч. 2 ст. 4 вказаного Закону, за подання до суду заяви про забезпечення позову, яка подана яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб

При подачі вищевказаної позовної заяви до суду позивачкою ОСОБА_1 в особі свого уповноваженого представника адвоката Лешеги В.В. невірно визначено, що має місце спір майнового характеру та помилково зазначено ціну позову 7 500 000 грн., оскільки пред`явлена вимога стосується позбавлення відповідача ОСОБА_2 права на призначення йому та отримання ним одноразової грошової допомоги у розмірі половини цієї допомоги, що становитиме 7 500 000 грн., а позивачка ОСОБА_1 не ставить питання про визнання за нею права власності на ці грошові кошти чи про стягнення цих грошових коштів на її користь. Отже, має місце спір немайнового характеру.

На підставі викладеного, позивачці ОСОБА_1 слід було б сплатити судовий збір за пред`явлення позовної заяви у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 992 грн. 40 коп., та за подання заяви про забезпечення цієї позовної заяви у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 грн. 20 коп.. Поза тим, як уже йшлося вище, позивачкою ОСОБА_1 в особі свого уповноваженого представника адвоката Лешеги В.В., було скеровано до суду заяву про її звільнення від сплати судового збору як за пред`явлення позовної заяви, так і за подання заяви про її забезпечення, в силу того, що позовна заява разом із заявою про її забезпечення пред`явлена нею як матір`ю загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_3 , а також у зв`язку із її скрутним матеріальним становищем.

Вирішуючи відповідну заяву про звільнення позивачки ОСОБА_1 від сплати судового збору у частині пред`явлення до суду позовної заяви із однією вимогою немайнового характеру, приходжу до висновку про її часткове задоволення, зокрема у спосіб відстрочки сплати такого судового збору до ухвалення судового рішення у цій справі, що, на переконання судді, буде достатнім у даному конкретному випадку. При цьому, такі судові витрати слід стягнути за судовим рішенням у справі, в залежності від результату його ухвалення. При вирішенні такої заяви у наведеній частині суддя врахував підтверджений позивачкою належними й допустимими доказами статус члена сім`ї загиблого військовослужбовця Збройних Сил України, а також її скрутний матеріальний стан, як наслідок, неможливість оплатити судовий збір у значному розмірі, що, відповідно, не може служити підставою для відмови цій позивачці у доступі до правосуддя та неможливості захисту її порушеного права. Така позиція судді узгоджується з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини щодо наголошення на перевагах інтересів справедливого здійснення правосуддя над накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду, у тому числі й щодо сплати судового збору (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Kreuz v. Poland», заява № 28249/95; рішення від 20 лютого 2014 року у справі «Shishkov v. Russia», заява № 26746/05). Щодо вирішення відповідної заяви про звільнення позивачки ОСОБА_1 від сплати судового збору у частині подання заяви про забезпечення позову, то таку слід задовольнити та звільнити згадану позивачку від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову. Наведене свідчить про дотримання суддею у даному випадку принципу верховенства права, одним з проявів якого є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства, а позиція судді з вказаного приводу узгоджується з приписами статей 2, 4-5, 10 ЦПК України, котрі визначають справедливість як одну із загальних засад цивільного судочинства.

Поряд з цим, вищевказана позовна заява не містить достатній виклад обставин, якими позивачка ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги, а також у ній не зазначено докази, що підтверджують вказані обставини, серед іншого й не долучено документів на підтвердження наявності у відповідача ОСОБА_2 права на пільги, встановлені законодавством України для сімей загиблих (померлих) військовослужбовців Збройних Сил України, а також його звернення у зазначеному статусі до компетентного органу щодо призначення одноразової грошової допомоги у розмірі половини від такої допомоги й нарахування грошових коштів у сумі 7 500 000 грн., не залучено відповідний компетентний орган до участі у справі в якості співвідповідача чи третьої особи (за вбором позивачки ОСОБА_1 ). Окрім того позивачкою ОСОБА_1 не зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом цієї справи.

Відтак, позивачці ОСОБА_1 слід подати належно оформлену позовну заяву із зазначенням про те, що спір немайнового характеру, без визначення ціни позову, а також на виконання пунктів 5 та 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, належить зазначити достатній виклад обставин, котрими обґрунтовуються позовні вимоги, й подати докази, що підтверджують вказані обставини, остаточно визначитися з колом учасників справи, а також вказати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат. Виправлену позовну заяву при цьому, на виконання приписів ч. 1 ст. 177 ЦПК України, належить подати із доданням до неї її копії та копії всіх документів, що додаються, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб.

Суддею при постановленні цієї ухвали враховується прецедентна практика Європейського Суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Так, прецедентними є рішення Європейського Суду з прав людини у справах «Osman v. The United Kingdom» від 28 жовтня 1998 року та вже згадане вище «Kreuz v. Poland», заява № 28249/95від 19 червня 2001 року, у котрих, з-поміж іншого, зазначено про те, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки вказану позовну заяву подано без додержання вимог статей 175, 177 ЦПК України, тому її слід залишити без руху, надавши позивачці ОСОБА_1 термін для виправлення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, з метою забезпечення повного захисту її прав та інтересів.

Керуючись статтями 2, 4-5, 10, 13, 136, 185, 260-261, 353 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , подану через свого представника адвоката Лешегу Володимира Володимировича, про звільнення від сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви та подання заяви про її забезпечення, - задовольнити частково у наступний спосіб.

Відстрочити сплату судового збору за пред`явлення ОСОБА_1 до ОСОБА_2 позовної заяви із однією вимогою немайнового характеру, а саме про позбавлення права на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп., - до ухвалення судового рішення у даній справі.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання зави про забезпечення пред`явленого нею позову до ОСОБА_2 про позбавлення права на призначення та отримання одноразової грошової допомоги.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, - залишити без руху та надати термін для виправлення її недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Запропонувати позивачці ОСОБА_1 усунути вищезазначені недоліки позовної заяви та одночасно роз`яснити їй, що якщо вона не усуне недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною й буде їй повернута.

Заяву ОСОБА_1 , подану через свого представника адвоката Лешегу Володимира Володимировича, про забезпечення позову, розглянути у порядку, визначеному статтею 153 ЦПК України.

Копію цієї ухвали надіслати позивачці ОСОБА_1 з урахуванням вимог, встановлених ч. 5 ст. 128 ЦПК України, для відома та виконання.

Ухвала судді, в силу положень ч. 2 ст. 261 та ч. 1 ст. 353 ЦПК України, набирає законної сили з моменту її підписання, оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала складена та підписана суддею без її проголошення 01 грудня 2022 року.

Суддя Володимир МИКИТИН