Справа № 444/3626/21
Провадження № 2/444/260/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

01 лютого 2022 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Мікула В. Є.,

секретар судового засідання Сагаль Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Добросинсько-Магерівська сільська рада Львівського району Львівської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про позбавлення права користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги мотивує тим, що проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Житловий будинок за вказаною адресою належить їй на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії НМР №057810, виданого 10.12.2020 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №236395436 від 10.12.2020 року. Даний будинок вона успадкувала від своєї матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначає, що у вказаному будинку зареєстровані шестеро осіб: вона, ОСОБА_1 , її внук ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , колишня дружина внука ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , її дві правнучки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та її дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що свідчать дані будинкової книги для прописки громадян, проживаючих в будинку АДРЕСА_1 .

Зазначає, що ОСОБА_2 з моменту розірвання шлюбу з внуком більше не проживає з ними. Розірвання шлюбу підтверджується копією рішення Жовківського районного суду Львівської області від 25.11.2020р.

Вказує, що факт не проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_2 підтверджується довідками виданими виконкомом Добросинсько-Магерівської сільської ради Бишківського старостинського округу № 4 Львівського району Львівської області.

Крім цього вказує, що оскільки, Відповідач не проживає за вказаною адресою, то у позивача виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, житлово - комунальні послуги розраховуються від кількості зареєстрованих осіб, хоча відповідач за адресою фактично не проживає.

Крім цього вказує, що відповідач не сплачує грошові кошти за комунальні послуги та не бере участі в утриманні житла чим об`єктивно порушуються права позивача, а тому він змушений звернутись за захистом своїх прав до суду.

У зв`язку з чим позивач звернулась до суду з даним позовом та просить такий задоволити.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки не повідомив і не надходило клопотання про розгляд справи у його відсутності.

На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

У відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

А тому суд постановив провести по справі заочний розгляд та ухвалити заочне рішення.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З матеріалів справи вбачається, що окрім позивача в будинку зареєстровані: позивач- ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ,, що підтверджується довідкою про кількість зареєстрованих осіб.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до ст. 71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

У відповідності до ст. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

При цьому, слід врахувати, що за правилами ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відтак визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням має наслідок зняття її з реєстрації.

Окрім цього з матеріалів справи вбачається, що відповідач по справі, ОСОБА_2 зареєстрована в даному будинку, але фактично не проживає в ньому. Цей факт підтверджується відповідним актом.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Виходячи із змісту норм ст. 71,72 ЖК України, відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 12 квітня 1985 року № 2 Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України з наступними змінами, при вирішення спору про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно з`ясовувати причини відсутності особи у жилому приміщенні понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

А від так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач не проживає за місцем реєстрації понад 1 рік. Отже, судом встановлено факт відсутності відповідача у квартирі понад 1 рік без поважних причин.

Враховуючи вищенаведені обставин суд прийшов до переконання що позовні вимоги є підставними і підлягають до задоволення.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог .

Керуючись ст. 12, 13, 23, 76, 131, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 280, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Одночасно роз`яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуто судом який його ухвалив за письмовою заявою. Заяву про перегляд заочного рішення має бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: Мікула В. Є.