справа № 274/1694/22
провадження № 2/0274/924/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06.07.2022 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: судді Вдовиченко Т.М., за участю секретаря судового засідання - Рудич М.О., розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева Житомирської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

В с т а н о в и в :

19.04.2022 представник позивача - адвокат Шкляєв К.В. звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за позивачем ОСОБА_1 право на земельну частку (пай), площею 2,30 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі, розташованої на території Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області, яка перебувала в колективній власності КСП "Скаківське", в порядку спадкування за заповітом після померлого ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_1 являється спадкоємцем свого батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок в с.Журбинці та земельна частка (пай) в КСП "Скаківське" площею 2,30 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, розташованої на території Гришковецької сільської ради Бердичівського району Житомирської області. Право на зазначену частку (пай) належало ОСОБА_3 заповідачу спадкодавця, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_2 прийняв спадщину, але не оформив спадкових прав. В зв`язку з чим позивач звернувся до Бердичівської державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав. 05.11.2021 року державним нотаріусом Денисенко Г.А. позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 , одночасно постановою від 30.11.2021 року №3691/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) розміром 2,30 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі, розташованої на території Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області, яка перебувала в колективній власності КСП "Скаківське", що належало ОСОБА_3 на підставі сертифікату серії ЖТ №0082808. Проте оригінал сертифікату було втрачено. За таких обставин позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку оформити свої спадкові права.

Ухвалою судді Бердичівського міськрайонного суду від 20.04.2022 року в справі відкрито загальне позовне провадження ( а.с.24).

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 24.05.2022 року в справі закрито підготовче засідання , справу призначено до судового розгляду ( а.с.63).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв, клопотань, відзиву на позов відповідач не подав.

Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Журбинці Бердичівського району Житомирської області помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 15).

11.10.1993 року виконавчим комітетом Скаківської сільської ради посвідчено заповіт, на підставі якого ОСОБА_3 все своє майно заповів ОСОБА_2 (а.с.18).

До складу спадкового майна ОСОБА_3 належало, зокрема, право на земельну частку (пай) по КСП "Скаківське", Скаківської сільської ради, на підставі сертифіката серії ЖТ №0082808, виданого на підставі розпорядження голови Бердичівської райдержадміністрації від 27.12.1996 року № 280, зареєстрованого в Книзі сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №640 21.01.1997 року (а.с. 9).

ОСОБА_2 прийняв спадщину після ОСОБА_3 , але не оформив свої спадкові права.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8).

Спадкоємцем майна ОСОБА_2 , згідно заповіту являється його син ОСОБА_1 (копія матеріалів спадкової справи).

05.11.2021 року позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 (копія матеріалів спадкової справи)

Постановою від 30.11.2021 року №3691/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) розміром 2,30 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі, розташованої на території Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області, яка перебувала в колективній власності КСП "Скаківське", що належало ОСОБА_3 на підставі сертифікату серії ЖТ №0082808, в зв`язку з відсутністю документів, що підтверджує право спадкодавця ОСОБА_2 на зазначену частку (пай) (а.с.14).

Дійсно, оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0082808 було втрачено та визнано його недійсним, що підтверджується копією газети "Земля Бердичівська" від 05.03.2021 №10 року (а.с. 11).

З наведеного вбачається, що ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно належало право на зазначену вище земельну ділянку, але не було оформлено спадкових прав.

Так, згідно із ст.ст. 41,55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Відповідно д ост.16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Тобто, за змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права.

Нормами Цивільного кодексу України встановлено загальні положення про право власності, порядок її набуття, порядок спадкування та набуття права на спадщину.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1223, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України).

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

В силу ст. 116 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку, в силу вимог ст. 126 ЗК України, оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", тобто свідоцтвом про право власності.

Статті 81, 131 ЗК України передбачають, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст.1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування.

За приписами ст.ст. 1217,1218 ЦК України та ст.3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10 листопада 1994 року №666/94 право на земельну частку успадковується спадкоємцями, оскільки спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року за №7«Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Право на земельну частку (пай), що отримують працівники, набувається ними на період з моменту прийняття рішення про виділення земельних часток (паїв) до завершення землевпорядних робіт, необхідних для виділення земельних часток (паїв) у натурі у вигляді земельних ділянок та видачі громадянам державних актів про право власності на землю.

Отже, оскільки ОСОБА_3 мав право на земельну частку (пай), площею 2,30 га умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі, розташованої на території Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області, яка перебувала в колективній власності КСП "Скаківське", яке успадкував ОСОБА_2 , то і позивач в порядку спадкування за заповітом після смерті батька має право на успадкування цією частку (паю) з послідуючим отриманням свідоцтв про право власності.

Визнання за позивачем права на земельну частку (пай) не порушує права та інтереси інших осіб, в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 4,12-13,76-81,89,211,223,247,258,263-265,354 ЦПК України, суд -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельної частки (паю), площею площею 2,30 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі, розташованої на території Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області, яка перебувала в колективній власності КСП "Скаківське", в порядку спадкування за заповітом після батька - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0082808 від 21.01.1997 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.М. Вдовиченко