Єдиний унікальний номер 243/8042/21
Номер провадження 22-ц/804/666/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року м.Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого судді Мальцевої Є.Є.,

суддів Баркова В.М., Биліни Т.І.,

секретар судового засідання Сидельнікова А.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - адвокат Міскевич Аліса Леонідівна,

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 01 грудня 2021 року, повний текст якого складено 02 грудня 2021 року в складі судді Дурач О.А., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання права власності на недоотриману пенсію,

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання права власності на неотриману пенсію.

В позовній заяві зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_2 . Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді неотриманої пенсії за період з 01.06.2016 року по 20.04.2018 року.

25.05.2021 року позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на неотриману пенсію матері за період з 21.04.2018 року по 31.10.2020 рік у розмірі 147298 грн. Свідоцтво про право на спадщину за законом на неотриману пенсію за період часу з 01.06.2016 року по 20.04.2018 року, яка нараховувалась померлій за період її життя, нотаріусом видано не було. Приватний нотаріус Тищук Н.Ю. своєю постановою від 07.06.2021 року відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на неотриману пенсію ОСОБА_2 за період з 2016 року по 21.04.2018 рік з підстав, що у спадковій справі №8/2021 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 немає підтвердження того факту, що спадкодавцю ОСОБА_1 належить неотримана пенсія за період з 01.01.2016 року по 21.04.2018 року, оскільки Пенсійний фонд надав розрахунок неотриманої пенсії лише за останні 3 роки до смерті спадкодавця.

Згідно з відповіддю ГУ ПФУ України в Донецькій області пенсія ОСОБА_2 була виплачена по 31.05.2016 р., а з 01.06.2016 року виплата пенсії ОСОБА_2 була зупинена. ГУ ПФУ зазначає у відповіді, що сума неотриманої пенсії за померлу ОСОБА_2 розрахована управлінням за період з 02.06.2018 року по 31.10.2020 рік в розмірі 141 254 грн. 06 коп.

Позивач вважає обмеження відповідачем суми неотриманої пенсії, яка входить до складу спадщини, трирічним терміном - неправомірним.

Позивач з урахуванням уточнених позовних вимог від 29.11.2021 року просить суд визнати за ним право власності на неотриману пенсію померлої ОСОБА_2 у розмірі 90 230 грн. 75 коп. за період з 01.06.2016 року по 20.04.2018 рік в порядку спадкування за законом; стягнути з ГУПФУ України в Донецькій області на його користь суму неотриманої пенсії, яка належала померлій ОСОБА_2 , і не була нею одержана за життя за період з 01.06.2016 року по 20.10.2018 рік у розмірі 90 230 грн. 75 коп..

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 01 грудня 2021 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України про визнання права власності на недоотриману пенсію.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом позивач, як спадкоємець отримав спадщину, яка складається з суми пенсії його матері за період з 21.04.2018 року по 31.10.2020 року в розмірі 147298,04 грн.. Сума, яку просить стягнути позивач, а саме за період з 01.06.2016 року по 20.10.2018 рік в розмірі 90230,75 грн. до вказаної у свідоцтві про право на спадщину суми не входить, а є сумою неотриманої пенсії, вказаної у розрахунку відповідача за період з 01.06.2016 року по 20.04.2018 рік. Отже, сума, яку просить стягнути позивач, не увійшла до складу спадщини. Свідоцтво про право на спадщину за законом від 25.05.2021 року, видане позивачу. не є предметом спору у даній справі, не оспорено та є чинним.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Позивач в апеляційній скарзі просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким його позов задовольнити у повному обсязі.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що при ухваленні рішення судом неповно з`ясовані всі обставини справи та порушено норми процесуального та матеріального права.

Зазначає, що судом першої інстанції зроблений невірний висновок, що сума, яку просить стягнути позивач за період часу з 01.06.2016 року по 20.10.2018 рік у розмірі 90230 грн, не входить до спадкового майна, а тому не можу бути стягнута на його користь, оскільки спірна сума також є спадковим майном.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику про право на спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають.

Разом з тим, як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.06.2021 року, у позивача були відсутні умови для одержання свідоцтва про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі у зв`язку із навмисним ненаданням відповідачем повної інформації щодо розміру неотриманої пенсії, а тому саме дана обставина змусила ОСОБА_1 звернутись із даною позовною заявою до суду за захистом його прав.

В оскаржуваному рішенні містяться суперечності, оскільки суд зазначає, що сума неотриманої пенсії за період з 01.06.2021 року по 20.10.2018 року не входить до суми, вказаної у свідоцтві про право на спадщину від 25.05.2021 року, але в той же час суд встановлює, що сума пенсії, яка належала спадкодавцеві і залишилась неотриманою у зв`язку з її смертю увійшла до складу спадщини, а тому позивач є таким, що прийняв спадщину, бо має право на виплату цієї суми.

Суд помилково до даних правовідносин застосовує правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 6.07.2020 року у по справі № 750/8819/19, оскільки в матеріалах даної цивільної справи наявна постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.06.2021 року, а тому це зовсім інші правовідносини та обставини справи, але суд не надав належної оцінки даному письмовому доказу.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу Головним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області не подано.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача адвоката Міскевич А.Л., яка просила апеляційну скаргу задовольнити, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.05.2021 р., зареєстрованому у реєстрі за № 261, спадкоємцем майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є її син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається із неотриманої пенсії за період з 21.04.2018 року по 31.10.2020 року в розмірі 147298,04 грн., що підтверджується листом Великоновосілківського об`єднаного управлінні Пенсійного фонду України Донецької області від 30.04.2021 року (а.с. 10).

Як вбачається з відзиву Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 18.11.2021 р., наданого до суду першої інстанції, управлінням відповідно до положень ст. 46 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виплачено позивачу неотриману пенсію за останні 3 роки до дати звернення, а саме за період з 02.06.2018 року по 31.10.2020 року в сумі 141254 грн. 06 грн. (а.с. 54-56).

На виконання ухвали суду першої інстанції від 18.11.2021 року відповідачем був наданий розрахунок на неотриману пенсію померлої ОСОБА_2 за період з 01.06.2016 року по 20.04.2018 року в розмірі 90230,75 грн. (а.с.62).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог. суд першої інстанції виходив з того, що сума, яку просить стягнути позивач, а саме за період з 01.06.2016 року по 20.10.2018 рік в розмірі 90230,75 грн., до вказаної у свідоцтві про право на спадщину суми не входить, а є сумою неотриманої пенсії, вказаної у розрахунку відповідача за період з 01.06.2016 року по 20.04.2018 рік. Отже, сума, яку просить стягнути позивач, не увійшла до складу спадщини. Свідоцтво про право на спадщину за законом від 25.05.2021 року, видане позивачу не є предметом спору у даній справі, не оспорено та є чинним.

Апеляційний суд не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Статтею 31 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Тлумачення ст.ст. 1218, 1227 ЦК України свідчить про те, що законодавство допускає спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії.

Відповідно до відповіді на адвокатський запит від Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 14.06.2021 року з 01.08.2014 року ОСОБА_2 поновлено виплату пенсії управлінням Пенсійного фонду України в Великоновосілківському районі Донецької області на підставі заяви про взяття на облік пенсійної справи за новим місцем проживання. Пенсія зазначеним управлінням виплачена по 31.05.2016 рік. З 01.06.2016 року виплата пенсії ОСОБА_2 призупинена. Сума неотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 розрахована управлінням за період з 02.06.2018 року по 31.10.2020 рік в розмірі 141254,06 грн відповідно до вимог статті 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Закон № 1058). (а.с.13).

Відповідно до розрахунку, наданого відповідачем на запит суду, розмір неотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 за період з 01.06.2016 року по 20.04.2018 року складає 90230,75 грн. (а.с.62)

Спірні правовідносини по справі виникли саме з приводу невиплати позивачу пенсії померлої матері в порядку спадкування за законом за період з 01.06.2016 року по 20.04.2018 року у сумі 90230,75 грн., які були нараховані, але не включені у склад спадкового майна.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Суд зазначає, що положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Даний висновок узгоджується із позицією Верховного Суду, що викладений в постанові Верховного Суду від 06.07.2020 р. по справі № 750/8819/19.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Тлумачення ст. 1218, 1227 ЦК України свідчить про те, що законодавство допускає спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії.

З урахуванням вище викладеного та відповідно до положень ч. 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.1227 ЦК України позивач має право на отримання спірних сум у порядку спадкування за законом з одночасним визнанням за позивачем права власності на ці суми як спадщину за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначений у свідоцтві про право на спадщину обсяг спадщини у вигляді неотриманої пенсії за період часу з 21.04.2018 року по 31.10.2020 рік у розмірі 147298 грн, розрахований позивачем в межах трирічного строку, суперечить наведеним вище вимогам Закону.

Матеріалами справи підтверджено та не спростовано належними та допустимими доказами наявність недоотриманої пенсії померлою ОСОБА_2 за період з 01.06.2016 року по 20.04.2018 року складає 90230,75 грн..

Також судом встановлено та не оспорюється сторонами, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем майна після померлої матері ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 25.05.2021 року.

Апеляційний суд не може погодитися із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог через те, що видане позивачу свідоцтво про право не є предметом спору у даній справі, є чинним, а спірна сума не увійшла до спадщини, тому не може бути присуджена позивачу.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожній особі право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Ст.4 ЦПК України також визначає, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Таким чином, зверненню до суду з указаним позовом мало передувати вирішення питання про видачу позивачу нотаріусом або органом чи службовою особою, уповноваженою вчиняти нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину або відмова у видачі такого свідоцтва. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом першої інстанції не взято до уваги, що в матеріалах справи міститься постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07 червня 2021 року, якою приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округа Запорізької області Тищук Н.Ю. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на неотриману пенсію за період з 01 січня 2016 року по 21 квітня 2018 року після смерті його матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Постанова мотивована тим, що у спадковій справі № 8/2021 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 немає підтвердження того факту, що спадкодавцю ОСОБА_1 належить пенсія матері за період з 01 січня 2016 року по 21 квітня 2018 року. (а.с.12)

Як вбачається з відзиву Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 18.11.2021 р., наданого до суду першої інстанції, управлінням відповідно до положень ст. 46 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», було виплачено позивачу недоотриману пенсію за останні 3 роки до дати звернення, а саме за період з 02.06.2018 року по 31.10.2020 року в сумі 141254 грн. 06 грн. (а.с. 54-56).

Відповідно до відповіді на адвокатський запит від Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 14.06.2021 рок, сума недоотриманої пенсії за померлу ОСОБА_2 розрахована управлінням за період з 02.06.2018 року по 31.10.2020 рік в розмірі 141254,06 грн відповідно до вимог статті 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Закон № 1058). (а.с.13).

Таким чином вбачається, що відповідач не визнає наявність у нього заборгованості перед померлою ОСОБА_2 з огляду на вимоги ст. 46 Закону № 1058, тому спірну заборгованість відповідач не включив до наданих нотаріусу відомостей для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Отже, встановлені обставини унеможливлюють виконання нотаріусом своїх повноважень по видачі такого свідоцтва на повну суму невиплаченої пенсії, тому позивач не мав іншого шляху захисту свого права, крім звернення до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування на спірну суму пенсії, яка не була отримана спадкодавцем за життя.

Оскільки позивачу видане нотаріусом свідоцтво про право на спадину на частину недотриманої пенсії за законом, він є таким, що прийняв спадщину в цілому (ч.2 ст. 1268 УЦК України).

З урахуванням викладеного, колегія судів вважає, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню відповідно до п.1, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України про визнання за ним права власності на неотриману пенсію померлої ОСОБА_2 у розмірі 90 230,75 грн. за період з 01.06.2016 року по 20.04.2018 рік в порядку спадкування за законом та стягнення з ГУ ПФУ України в Донецькій області на його користь суми недоотриманої пенсії, яка належала померлій ОСОБА_2 , і не була нею одержана за життя за період часу з 01.06.2016 року по 20.10.2018 рік у розмірі 90 230,75 грн..

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпунктів "б" та "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки судом апеляційної інстанції задоволено позов у повному обсязі то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 908 грн та за подання апеляційної скарги в розмірі 1362 грн, а всього 2270 грн.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 01 грудня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання права власності на недоотриману пенсію задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на недоотримані за життя за період з 01.06.2016 року по 20.04.2018 року пенсійні виплати у сумі 90 230 грн. (дев`яносто тисяч двісті тридцять) гривень 75 коп.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) суму недоотриманих за життя за період з 01.06.2016 року по 20.04.2018 року пенсійних виплат ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 90 230 грн. (дев`яносто тисяч двісті тридцять) гривень 75 коп.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят)грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її винесення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 21 лютого 2022 року.

Головуючий суддя: Є.Є. Мальцева

Судді: В.М. Барков

Т.І. Биліна