РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/775/21

Провадження №2/568/56/22

06 липня 2022 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді Троцюк В.О.,

секретаря судового засідання Гуменюк Г.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Радивилів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Радивилівської районної державної нотаріальної контори про визнання незаконною та скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом про визнання незаконною та скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

В обгрунтування позовних вимог вказує, що вона звернулась до Радивилівської районної державної нотаріальної контори із документами для оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Постановою завідувача Радивилівської районної державної нотаріальної контори від 16.02.2021 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, а саме житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 . Підставою для винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії стала та обставина, що в паспорті позивача відсутня, передбачена п.7.22 Правил ведення нотаріального діловодства, які зареєстровані в Міністерстві юстиції України 23.12.2010 року, відмітка для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляють від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний орган державної податкової служби. Вказує, що її в паспорт громадянина України 17.01.2005 року було зроблено запис «Має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера», який засвідчено начальником ВГІРФО ОСОБА_6 . Жодний законодавчий акт не передбачає обов`язок фізичних осіб платників податків повторного звернення осіб, які вже мають відмітку в паспорті. Враховуючи, що позивач отримала право на здійснення будь-яких платежів без ідентифікаційного номера за своїми релігійними переконаннями на підставі чинного на той час законодавства, і в її паспорті міститься відмітка про це, яка вчинена відділом громадянства, іміграції та реєстрації фізичних осіб, в якій відсутні будь-які застереження щодо строку її дії, відповідач неправомірно не видала їй свідоцтво про право на спадщину. За таких обставин, вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 22 червня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 28 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач та її представник адвокат Бернацький П.В. позовні вимоги підтримали, надали пояснення по суті позовних вимог, просять їх задовольнити.

Відповідач державний нотаріус Радивилівської районної державної нотаріальної контори в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення. Додатково пояснила, що при прийнятті рішення про відмову у вчиненні нотаріальних дій керувалася чинним законодавством. також нею позивачу було роз`яснено порядок усунення перешкод для отриманні свідоцтва про право на спадщину.

Суд, всебічно дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, приходить до таких висновків.

За частиною 1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Вислухавши пояснення учасників справи, розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 16 лютого 2021 року державним нотаріусом Радивилівської районної державної нотаріальної контори Забожною Л.Л. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, а саме житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5 . У вказаній постанові вказано, що при огляді документів, наданих ОСОБА_4 , встановлено що в паспорті громадянина України ОСОБА_4 відсутня, передбачена пунктом 7.22 Правил ведення нотаріального діловодства, які зареєстровані в Міністерстві юстиції України 23.12.2010 року №1318/18613 та затвердженні наказом Міністерства юстиції України 22.12.2010 року №3253/5, відмітка для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний орган державної податкової служби, в зв`язку з чим порушуються норми статей 63 та 70 глави 6 розділу ІІ Податкового кодексу України, статей 47 та 49 Закону України "Про нотаріат». (а.с.11)

В паспорті громадянина України ОСОБА_4 (серія НОМЕР_1 , виданий Радивилівським РВ УМВС України в Рівненській області 13.12.1999) на 7 аркуші міститься відмітка «Має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера», №171576 від 17.01.2005 за підписом начальника ВГІРФО Качан В.І. (а.с.7 зворот)

Частиною 1 ст.1 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Частиною 2 ст.1 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Закон України «Про нотаріат» поділяє об`єкти судового оскарження в межах нотаріального процесу на три групи: нотаріальні дії; відмова у вчиненні нотаріальних дій; нотаріальні акти.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про нотаріат» нотаріальними діями є посвідчення права, а також фактів, що мають юридичне значення, та інші дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Обов`язок нотаріуса та відповідної посадової особи вчиняти нотаріальні дії передбачені ч.3 ст.49 Закону України «Про нотаріат», де встановлено заборону безпідставної відмови в її вчиненні.

Як випливає з п. 9 ч.1 ст.49 Закону України «Про нотаріат», підстави для відмови у вчиненні нотаріальної дії можуть встановлюватися тільки цим Законом.

Перелік підстав для відмови нотаріусом у вчиненні нотаріальних дій, зазначений у ст. 49 Закону України «Про нотаріат», не є вичерпним.

За наявності умов, передбачених 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус може відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо вона суперечить вимогам чинного законодавства; по-друге, обґрунтувати своє рішення на підставі норм чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону України «Про нотаріат» право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Предметом судової діяльності у справах про оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні є перевірка законності дії нотаріусів або відповідних посадових осіб, які вчиняють нотаріальні дії чи які відмовили в їх вчиненні.

Предметом доказування під час судового розгляду у справах про оскарження нотаріальних дій або про відмову в їх вчиненні є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказами у справах щодо оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні можуть бути документи, що стосуються вчиненої нотаріальної дії (оригінали нотаріально посвідченого договору, заповіту, свідоцтва про право на спадщину, про право власності на частку в спільному майні подружжя, довіреності, інші документи, видані нотаріусами; документи, що підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника, тощо); постанова нотаріуса або відповідний акт посадової особи, яка вчиняє нотаріальні дії, про відмову вчинити дану нотаріальну дію; документи, які заявник просив засвідчити або посвідчити.

Згідно п.7.1 Правил ведення нотаріального діловодства про всі нотаріальні дії, вчинені нотаріусами, робиться запис у реєстрах для реєстрації нотаріальних дій.

Пунктом 7.22 вказаних Правил у графі 3 Реєстру зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові; дата народження; місце проживання особи, для якої вчиняється нотаріальна дія; реєстраційний номер облікової картки платника податків, крім фізичних осіб, які з підстав, встановлених законодавством, в установленому порядку відмовилися від реєстраційного номера облікової картки платника податків. Відомості щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків або відмови від нього зазначаються, якщо їх наявність передбачено вчинюваною нотаріальною дією.

До набрання чинності Податковим кодексом України порядок реєстрації фізичних осіб платників податків та інших обов`язкових платежів та присвоєння їм ідентифікаційних номерів регулювався Законом України від 22 грудня 1994 року № 320/94-ВР «Про Державний реєстр фізичних осіб платників податків та інших обов`язкових платежів».

Відповідно до статті 5 Закону № 320/94-ВР інформація про осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовились від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомили про це відповідні державні органи, до Державного реєстру фізичних осіб платників податків та інших обов`язкових платежів не вносилась. Єдиний державний облік таких осіб та їх доходів не провадився.

Згідно із Законом та постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та свідоцтво про народження» був розроблений Порядок унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов`язкових платежів, затверджений наказом Державної податкової адміністрації України, Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2004 № 602/1226 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20.10. 2004 за № 1345/9944.

Зазначений Порядок визначав процедуру внесення відмітки про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера до паспорта фізичної особи, яка через свої релігійні або інші переконання відмовлялась від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомила про це орган державної податкової служби. У паспортах зазначених осіб посадовою особою органу внутрішніх справ вносилась відмітка «Має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера».

01.01.2011 Закон втратив чинність у зв`язку з прийняттям Податкового Кодексу України. На сьогодні чинним законодавством не передбачено ведення Державного реєстру фізичних осіб платників податків та інших обов`язкових платежів.

Відповідно до пункту 63.5 ст.63 Кодексу всі фізичні особи платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб платників податків (далі Державний реєстр).

Кодексом збережено право фізичних осіб платників податків відмовитись від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків з релігійних переконань, запроваджено альтернативну форму обліку таких платників податків.

Так, п. 63.6 ст. 63 та п. 70.1 ст. 70 Кодексу облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім`ям, по батькові, серією (за наявності) та номером паспорта. До паспортів зазначених осіб вноситься відмітка, яка свідчить про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та/або номером паспорта.

Порядок обліку фізичних осіб в окремому реєстрі Державного реєстру фізичних осіб платників податків визначено розділом VIII Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 29.09.2017 № 822, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.10.2017 за № 1306/31174 (із змінами).

Фізична особа, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, зобов`язана особисто подати до відповідного контролюючого органу Повідомлення фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків за формою № 1П (додаток 8) (далі Повідомлення), яке є водночас заявою для обліку в окремому реєстрі Державного реєстру, та пред`явити паспорт або документ, на підставі якого оформлюється паспорт вперше. У разі зміни прізвища, імені чи по батькові особа, крім паспорта, пред`являє свідоцтво про шлюб (за наявності), свідоцтво про розірвання шлюбу (за наявності), свідоцтво про зміну імені (за наявності).

Після приймання Повідомлення контролюючим органом здійснюється перевірка щодо наявності реєстрації фізичної особи у Державному реєстрі за реєстраційним номером облікової картки платника податків або в окремому реєстрі Державного реєстру за серією та/або номером паспорта.

За результатами такої перевірки повідомлення-підтвердження щодо можливості внесення відмітки до паспорта громадянина України у формі книжечки надсилається ДПС до відповідного контролюючого органу.

Після отримання підтвердження щодо можливості внесення відмітки за зверненням фізичної особи, яка подала Повідомлення, відповідний контролюючий орган вносить до паспорта у формі книжечки відмітку про право здійснювати будь-які платежі за серією та/або номером паспорта, форму якої наведено в додатку 9 до цього Положення.

Датою взяття на облік в окремому реєстрі Державного реєстру вважається дата внесення відмітки до паспорта.

Враховуючи викладене, фізичні особи платники податків, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера, зроблену до набуття чинності Кодексу, та які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повинні звернутися до контролюючого органу для подання Повідомлення та внесення до паспорта відмітки про право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта відповідно до вимог чинного законодавства.

Аналізуючи вказані норми, суд приходить до висновку про те, що фізична особа, яка через свої релігійні та інші переконання відмовлялась від прийняття ідентифікаційного номеру та у паспорті громадянина України має відмітку про право здійснювати платежі без ідентифікаційного номера, внесену до 01.01.2011, втрачає таке право.

Оскільки, позивач не пройшла процедуру відмови від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків за новим діючим законодавством, відповідно відносно неї немає відомостей в окремому реєстрі Державного реєстру фізичних осіб.

За таких обставин, державний нотаріус, при винесені постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, діяла в межах своїх повноважень.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач діяла правомірно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений вказаними вище нормативно-правовими актами, та нею не було допущено порушення норм Закону України «Про нотаріат».

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про визнання незаконною постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом слід відмовити.

Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору та витрати на правову допомогу керується ч.1 ст.141 ЦПК України, за якою судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України в разі відмови в позові інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Отже, з огляду на те, що у задоволенні позову відмовлено, суд відносить судові витрати понесені позивачем зі сплати судового збору на її рахунок.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 13, 19, 23, 76-80, 141, 258-259, 263-265, 268, 273-279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Радивилівської районної державної нотаріальної контори про визнання незаконною та скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмовити.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Радивилівським РВ УМВС України в Рівненській області, адреса АДРЕСА_2 .

Відповідач: Радивилівська районна державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління юстиції м.Львів, , адреса м.Радивилів вул.Кременецька, 52 Рівненської області.

Повний текст рішення виготовлено 11.07.2022 року.

Суддя В.О. Троцюк