№ 336/119/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боєва Є.С., за участю:

секретаря судового засідання Журавель Д.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Барчунінова К.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що у період з 01.11.2018 року по 01.11.2021 року надав відповідачам послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на суму 17084, 57 грн. Боржники не належним чином виконували свої зобов`язання по оплаті наданих послуг, в зв`язку з чим Концерн «МТМ» змушений звернутися до суду.

За позовом позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з централізованого опалення і гарячого водопостачання в сумі 17084, 57 грн. та судові витрати.

Ухвалою від 19.01.2022 року відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

11.03.2022 судове було відкладено на підставі наказу голови суду № 5 від 01 березня 2022 року задля забезпечення безпеки відвідувачів суду, працівників суду в умовах воєнної агресії проти України.

У відзиві на позовну заяву адвокат Барчунінов К.О., який діє в інтересах відповідача ОСОБА_2 , просить відмовити у задоволенні позову посилаючи на наступне, кожного місяці позивач надає інформацію по сплату за надані послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання, але він не розділяє дані послуги окремо, що взагалі невідомо за яку послугу повинно оплачуватися та кількість наданої теплової енергії. Зазначає, що справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку. Відповідно до особистого рахунку, вбачається що позивач нараховував плату за наявні послуги за нормативами (нормами) споживання. Також відповідач, вказує на те, що не користується гарячою водою з 2007 року. Як, вбачається із матеріалів справи, позивач не надав жодного документу або обґрунтованого розрахунку, що підтверджує позивачем надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання на суму 17 084,57 грн. Крім того зазначає, що позивачем стягується сума заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, але обґрунтований розрахунок сум не надано, чим порушено ст. 3 п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

19.10.2022 року на адресу суду надійшов відповідь на відзив.

В судове засідання 10.11.2022 з`явилися представник позивача, відповідач ОСОБА_3 та представник іншого відповідача адвокат Барчунінов К.О. Судове засідання відкладено за клопотанням адвоката задля ознайомлення із відповіддю на відзив і надання заперечень.

В судове засідання 24.11.2022 відповідач ОСОБА_3 не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань не надав. На підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України розгляд проведений за його відсутності.

У судовому засіданні представника позивача підтримала позовну заяву, просила суд позов задовольнити на підставі наявних у матеріалах доказах.

Представник відповідача заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, також зазначив, що правом надання заперечень не скористався.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору або вимог Цивільного кодексу , інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

За змістом ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином з забороною односторонньої відмови від виконання умов договору.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води від 04.12.2007. Користувачами послуг позивача зазначені відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та неповнолітній ОСОБА_4 . За п. 9 договору розрахунковим періодом є календарний місяць, оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим (а.с. 9-11).

Із відомостей про реєстрацію місця проживання відповідачів, встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із неповнолітніми Т. Завгородньою та ОСОБА_5 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Як зазначалося вище, в силу ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та положень договору від 04.12.2007, споживач зобов`язаний здійснювати оплату послуг щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно до відомостей з особового рахунку № НОМЕР_1 позивач у період з 01.11.2018 по 01.11.2021 надав відповідачам послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у вищевказане приміщення, на суму 17 084,57 грн. Відповідачі як споживачі цих послуг оплату в належному обсязі не здійснювали, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 17 084,57 грн. (а.с. 8).

Частиною третьою статті 12, частинами першою, п`ятою, шостою статті81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статями 76, 77, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Позивачем як доказ на підтвердження позовних вимог надано витяг із особистого рахунку відповідачів, згідно з яким останні мають заборгованість з оплати послуг з теплопостачання та централізоване гаряче водопостачання за період з 01.11.2018 по 01.11.2021 на загальну суму 17084,57 грн. грн.

Наданий позивачем розрахунок відповідачі не спростували, а тому доводи представника відповідача ОСОБА_6 щодо необґрунтованості розрахунку заборгованості не може братися до уваги.

Стосовно аргументів адвоката щодо неврахування позивачем показань приладів обліку гарячої води, суд зазначає таке.

Згідно з розрахунком, наданим позивачем, у відповідачів утворилася заборгованість за послуги з гарячого водопостачання за період з лютого 2019 року (оскільки у лютому 2019 року лічильник був знятий з комерційного обліку і нарахування за послугу централізованого гарячого водопостачання проводилось згідно зі встановленими нормами споживання на підставі Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630) по липень 2019 року включно (дату, по яку нараховано заборгованість) в розмірі 6029,22 гривень.

Згідно з пунктом 15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі Правила № 630), засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці.

Пунктом 20 Правил № 630 передбачено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Відповідно до пункту 21 Правил № 630, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства.

Питомі норми споживання гарячої води у м. Запоріжжі були затверджені рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 474 від 28 листопада 2014 року та становлять 0,140 м3 на добу на 1 особу.

Пунктами 9, 30, 32 Правил № 630 передбачено, що квартирні засоби обліку води і теплової енергії беруться виконавцем на абонентський облік, а їх періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) проводяться за рахунок виконавця, до обов`язків якого входить контроль міжповіркових інтервалів, повірка квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, в той час як обов`язком споживача є своєчасна оплата наданих послуг за цінами і тарифами, встановленими згідно з вимогами законодавства.

Відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1344 від 02 листопада 2017 року, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг виконала перерахунок вартості тарифів та вилучила з них витрати, пов`язані з обслуговуванням та повіркою загальнобудинкових та індивідуальних засобів обліку, тим самим поклавши обов`язок на власника індивідуального засобу обліку води за власний рахунок здійснювати їх періодичну повірку, обслуговування та ремонт, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки.

Проаналізувавши зазначені норми, суд доходить до висновку, що станом до 28 листопада 2017 року включно періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки, що є власністю фізичних осіб, здійснювалась за рахунок суб`єктів господарювання, а починаючи з 29 листопада 2017 року повірка та ремонт засобів квартирних приладів обліку води, які знаходяться у власності фізичних осіб, повинна здійснюватися за кошти абонентів.

Наслідком несвоєчасної перевірки такого обладнання є зняття лічильнику з обліку в базі даних Концерну із подальшим нарахуванням послуг згідно зі встановленими нормами та тарифами відповідно до кількості зареєстрованих у приміщенні осіб.

Концерном «Міські теплові мережі» було знято лічильник водопостачання у квартирі відповідачів внаслідок порушення останнім вимог законодавства. А тому, починаючи з лютого 2019 року по липень 2019 року нарахування проводилось згідно зі встановленими нормами та тарифами відповідно до кількості зареєстрованих у приміщенні осіб.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» підлягають задоволенню.

На підставі ч. 1ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача суму судового збору.

Керуючись ст.ст.264,265,279,352,354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 17 084,54 грн. (сімнадцять тисяч вісімдесят чотири гривні 54 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Концерну «Міські теплові мережі» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1135 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Концерну «Міські теплові мережі» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1135 грн.

Відповідно до ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач Концерн «Міські теплові мережі», місцезнаходження: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137;

Відповідач 1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач 2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 05.12.2022.

Суддя Є.С. Боєв

24.11.22