Справа №717/1418/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2022 року Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Туржанського В.В.,

при секретарі: Тихоненко І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кельменці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів? про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського

Нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович

Представник позивача: Венгер Андрій Валерійович

Представник відповідача: ОСОБА_2

Представник позивача подав до Кельменецького районного суду Чернівецької області позовну заяву у якій просить визнати виконавчий напис, вчинений 30.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем зареєстрований в реєстрі за номером 250654 таким, що не підлягає виконанню.

В С Т А Н О В И В :

Позивач в судове засідання не з`явився.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився та подав до суду заяву, у якій просить справу розглянути за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Представник відповідача ОСОБА_2 надіслала до суду відзив на позовну заяву у якому зазначила, що відповідач вважає позов безпідставним та необгрунтованим. Зазначає, що нотаріусу було надано оригінал кредитного договору та розрахунок заборгованості за кредитним договором, а отже зазначену у оспорюваному виконавчому написі заборгованість можна вважати безспірною. Крім того, зазначає, що не було пропущено строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився. Письмові пояснення не надав.

Позов заявлений з тих підстав, що у нотаріуса не було правових підстав для вчинення виконавчого напису, оскільки кредитний договір на підставі якого був вчинений виконавчий напис не був нотаріально посвідчений.

Судом встановлено, що представник товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів? звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. із заявою про вчинення виконавчого напису. 30 червня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів? невиплачених в строк грошових коштів за кредитним договором № від 07 грудня 2017 року, укладеним між ОСОБА_1 та з ТзОВ „Фінансова компанія ?Центр фінансових рішень?, за період з 07 жовтня 2020 року по 31 травня 2021 року, у розмірі 8144 гривні 03 копійки заборгованості за тілом кредиту, 05 копійок заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами, 4956 гривень 51 копійка заборгованість по комісіям, 9146 гривень 79 копійок заборгованість за пенею, 50 гривень плата за вчиненні виконавчого напису, що становить загальну суму 22297 гривень 38 копійок.

31 серпня 2021 року приватним виконавцем Коломійцем В.К. було відкрито виконавче провадження щодо виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса.

Вказані обставини стверджуються копією виконавчого напису від 30 червня 2021 року, копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 31 серпня 2021 року.

Таким чином між сторонами склалися кредитні правовідносини.

Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Право вчинення виконавчого напису відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України „Про нотаріат належить до компетенції нотаріусів. При цьому, законодавець визначив, що виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості.

Частиною першою статті 88 Закону України „Про нотаріат встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Аналогічні положення містяться в пункті 3.1. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ „Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (далі за текстом - Порядок).

Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом.

Частиною першою статті 87 Закону України „Про нотаріат передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина 2 статті 87 Закону України „Про нотаріат).

Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 , для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 (1172-99-п) (далі за текстом - Перелік). Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року.

Пунктом 2 Розділу „Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються, а)оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Київський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України №662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України „Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів №1172 в редакції від 29.11.2001 року.

Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29.11.2001 року передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Також, підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 "Вчинення виконавчих написів" розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року (в редакції чинній станом на 30.06.2021 року - дату вчинення спірного виконавчого напису) встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.

Судом встановлено, що кредитний договір № від 07.12.2017 року між ОСОБА_1 та ТзОВ „Фінансова компанія ?Центр фінансових рішень? нотаріально не посвідчувався, що виключає надання відповідачем оригіналу такого договору нотаріусу. А тому у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису.

Суду не наданий кредитний договір на підставі якого був вчинений оскаржений виконавчий напис.

Отже, станом на 30.06.2021 року - дату вчинення спірного виконавчого напису нотаріуса чинне законодавство передбачало можливість вчинення виконавчого напису лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення виконавчого напису на підставі копій інших договорів (укладених в простій письмовій формі) чинним законодавством не передбачалось.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Згідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Суд вважає, що з відповідача на користь держави слід стягнути 992 гривні 40 копійок судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог. При цьому суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору як інвалід першої групи.

Згідно до пункту 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі ст.ст. 16,18,ЦК України, статті 34,87,88 Закону України „Про нотаріат, п.п.1.1., 1.2., 3.2., 3.4, 3.5 глави Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012, постановою Кабінету Міністрів України „Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів №1172 в редакції від 29.11.2001 року, керуючись ст.ст. 2, 5, 12, 13, 15, 19, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 209, 258, 263, 264, 265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , до товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів?, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 35625014, яке розташоване в м. Київ, вулиця Симона Петлюри будинок 30, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, адреса якого м. Київ вулиця Мала Житомирська будинок 6/5, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 30 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів? невиплачених у строк грошових коштів за кредитним договором № від 07 грудня 2017 року, зареєстрований у реєстрі за номером 250654.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів? на користь держави 992 (дев`ятсот дев?яносто дві) гривні 40 (сорок) копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 02 грудня 2022 року.

Суддя: