Провадження № 4-с/638/50/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.,

секретаря Рижикової В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові цивільну справу за скаргою адвоката Волочнюка Михайла Олександровича в інтересах боржника ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ярмоленко Олександр Валентинович, Акціонерне товариство «Універсал Банк», на рішення приватного виконавця,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на рішення приватного виконавця, в якій просить скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ярмоленко О.В. від 22.10.2021 року про відкриття виконавчого провадження № 67228046 за виконавчим листом № 638/14048/13-ц, виданим 19.10.29015 року Дзержинським районним судом м. Харкова; скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ярмоленко О.В. від 22.10.2021 року про стягнення з боржника основної винагороди; скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ярмоленко О.В. від 22.10.2021 року про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій; скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ярмоленко О.В. від 22.10.2021 року про арешт майна боржника; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ярмоленко О.В. внести до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень записи по скасуванню постанов приватного виконавця від 22.10.2021 року.

Заява обґрунтована пропуском встановленого законом строку пред`явлення до виконання.

Представник боржника надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги заяви підтримав та просив задовольнити.

Представник стягувача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлені належно, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило.

Приватний виконавець Ярмоленко О.В. надав суду письмові заперечення на дану скаргу, в яких просив розглядати справу за його відсутністю, відмовити в задоволенні скарги боржника, вказуючи про те, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не пропущений, а постанови, що ухвалені в рамках виконавчого провадження є законним та обґрунтованими.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 08.09.2015 року у справі № 638/14048/13-ц задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

19.10.2015 року на виконання вказаного рішення суду виданий виконавчий лист, який постановою виконавця від 14.11.2017 року повернутий на підстав п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

04.02.2021 року виконавчий лист повернуто стягувачеві без прийняття до виконання згідно п.2 ч.4 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ярмоленко О.В. від 22.10.2021 року відкрито виконавче провадження за виконавчим лист № 638/14048/13-ц та винесені постанови про стягнення з боржника основної винагороди, розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, арешт майна.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення ЄСПЛ від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» № 18357/91, § 40).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частин першої, третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 22 Закону № 606-XIV, чинного станом на час набрання законної сили рішенням апеляційного суду Харківської області у справі № 638/14048/13-ц, рішення суду від 08.09.2015 року могло бути пред`явлене до виконання протягом року, починаючи з наступного дня після набрання чинності.

Згідно з пунктом 1 частини першої та частиною другою статті 23 Закону № 606-XIV строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. Частиною третьою цієї ж статті передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Згідно матеріалів виконавчого провадження, що надані приватним виконавцем, наявні відмітки на виконавчому листі № 638/14048/13-ц, виданому 19.10.2015 року, зокрема, від 14.11.2017 року про повернення виконавчого документа та 04.02.2021 року про повернення виконавчого документу стягувачеві без прийняття до виконання, що свідчать про те, що річний строк предявлення виконавчого листа до виконання сплив.

Постанова приватного виконавця Ярмоленко О.В. про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 638/14048/13-ц від 22.10.2021 року та постанови, що винесені в рамках виконавчого провадження від 22.10.2021 року з підстав, зазначених у скарзі, підлягають скасуванню з огляду на таке.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон № 1404-VIII, відповідно до частини першої статті 12 якого виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (пункт 4 Рішення Конституційного Суду України від 05 квітня 2001 року у справі № 3-рп/2001).

Згідно з пунктом 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Результат аналізу пункту 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII дає підстави для висновку, що цей пункт застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності цим Законом. Для пункту 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм Закону № 1404-VIII до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Аналогічний висновок зроблений в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28 березня 2018 року у справі № 905/6977/13 та від 02 травня 2018 року у справі № 5016/149/2011(17/6) і постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 серпня 2018 року у справі № 553/1951/14-ц (провадження № 61-20552св18).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За схожих обставин у постанові Верховного Суду України від 05 жовтня 2016 року у справі № 910/18165/13 (провадження № 6-698гс16) зроблено висновок, що після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з повторним його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення (отримання стягувачем постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження). Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 12 Закону № 1404-VIII строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: пред`явлення виконавчого документа до виконання; надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Результат аналізу частин четвертої та п`ятої статті 12 № 1404-VIII свідчить, що після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Таким чином, повернення виконавчого документа без виконання не позбавляє стягувача права на повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання в межах строку, встановленого статтею 12 Закону № 1404-VIII.

Враховуючи вищенаведене, приватний виконавець Ярмоленко О.В. відкрив виконавче провадження без дотриманням вимог Закону № 1404-VIII, а тому постанова про відкриття виконавчого провадження від 22.10.2021 року та постанови про стягнення з боржника основної винагороди, розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, арешт майна, підлягають скасуванню.

Разом з тим, суд залишає без задоволення вимогу про зобов?язання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ярмоленко О.В. внести до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень записи по скасуванню постанов приватного виконавця від 22.10.2021 року, з огляду на наступне.

Відповідно до Рекомендацій Комітету Ради Європи № R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Ради від 11 березня 1980 року, під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини, викладеної справах «Класс та інші проти Німеччини» від 6 вересня 1978 року, «Фадєєва проти Росії» від 09 червня 2005 року, «Кумпене і Мазере проти Румунії» від 17 грудня 2004 року, завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, а тому суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

Отже суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах від 18 березня 2014 року у справі № 21-11а14 та від 21 травня 2013 року у справі № 21-87а13.

Таким чином, скарга ОСОБА_1 на рішення приватного виконавця підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.447-451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Скаргу адвоката Волочнюка Михайла Олександровича в інтересах боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ярмоленко Олександр Валентинович (м. Харків, пров. Поштовий, 5, другий поверх), Акціонерне товариство «Універсал Банк» (, адреса: м.Київ, вул. Автозаводська, 54/19), на рішення приватного виконавця, - задовольнити частково.

Скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ярмоленко О.В. від 22.10.2021 року про відкриття виконавчого провадження № 67228046 за виконавчим листом № 638/14048/13-ц, виданим 19.10.29015 року Дзержинським районним судом м. Харкова.

Скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ярмоленко О.В. від 22.10.2021 року про стягнення з боржника основної винагороди.

Скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ярмоленко О.В. від 22.10.2021 року про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

Скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ярмоленко О.В. від 22.10.2021 року про арешт майна боржника.

В іншій частині відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення, починаючи з 11.02.2022 року.

Головуючий