Справа №175/1680/22
Провадження №2/175/524/22
Ухвала

Іменем України

29 листопада 2022 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бойка О.М.,

при секретареві Бабко-Малій В.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Слобожанське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визначення місця проживання дітей,

в с т а н о в и в:

В провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визначення місця проживання дітей.

В обґрунтування позовних позивач зазначає, що з 02 серпня 2003 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2022 року був розірваний. Від шлюбу позивач та відповідач мають дітей: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач зазначає, що сторони після розірвання шлюбу дійшли згоди, та діти також самостійно вирішили, що старша донька сторін ОСОБА_6 буде проживати з матір`ю, а молодша Прохода Лілія буде проживати із батьком. Такі заяви діти написали до Органу опіки та піклування Підгородненської міської ради.

Позивач зазначає, що він із відповідачкою також написали відповідні заяви до органу опіки про погодження самостійно між собою місця проживання дітей.

В позові позивач просив визначити місце проживання малолітньої доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 з батьком ОСОБА_7 , а також місце проживання старшої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 (якій на момент розгляду справи виповнилось 18 років) із матір`ю ОСОБА_2 .

У судовому засіданні позивач подав заяву про відмову від частини позовних вимог щодо визначення місця проживання старшої доньки ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , із матір`ю. Пояснивши, що на момент розгляду справи доньці виповнилось вісімнадцять років, вона вже є повнолітньою і сама самостійно може обирати місце свого проживання.

Позивач у судовому засіданні підтримав вимоги стосовно визначення місця проживання молодшої доньки сторін ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , із батьком ОСОБА_1 .

Відповідач у судовому засіданні не заперечувала проти позовних вимог позивача. Надала суду відповідну заяву про визнання позову.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Підгородненської міської ради Рябухіна Ю. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 Сімейного Кодексу України, сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Сімейні відносини регулюються лише у тій частині, у якій це є допустимим і можливим з точки зору інтересів їх учасників та інтересів суспільства. Регулювання сімейних відносин здійснюється з урахуванням права на таємницю особистого життя їх учасників, їхнього права на особисту свободу та недопустимості свавільного втручання у сімейне життя. Учасник сімейних відносин не може мати привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, статі, політичних, релігійних та інших переконань, етнічного та соціального походження, матеріального стану, місця проживання, за мовними та іншими ознаками. Жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно ст. 9 Сімейного кодесу України , подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім`ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства. Особи, які проживають однією сім`єю, а також родичі за походженням, відносини яких не врегульовані цим Кодексом, можуть врегулювати свої сімейні (родинні) відносини за договором, який має бути укладений у письмовій формі. Такий договір є обов`язковим до виконання, якщо він не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів України та моральним засадам суспільства.

Сімейним кодексом України передбачена участь органу опіки та піклування у захисті сімейних прав та інтересів

Зокрема ст. 9 СК України, визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 СК України, рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи, сторони самостійно, у відповідності до ст. 19 СК України, звернулись до органу опіки та піклування із приводу надання ним висновку про визначення місця проживання дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 із батьком ОСОБА_1 .

Так, в матеріалах справи міститься рішення Виконавчого комітету Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області № 567 від 15.07.2022 року, яким затверджено висновок органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини ОСОБА_5 із батьком.

У висновку орган опіки та піклування виходячи із інтересів дитини, вважав за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 з батьком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Як вбачається з висновку, та документів поданих до позовної заяви, батьки дитини, тобто сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 самостійно звернулись до органу опіки та піклування із відповідною заявою про визначення місця проживання дитини.

Відповідно до положень Сімейного кодексу України висновок органу опіки та піклування та винесене відповідне рішення Виконавчого комітету Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визначення місця проживання дитини є обов`язковим для виконання всіма сторонами, кого стосується. У разі невиконання вказаного рішення та висновку, законом передбачена відповідальність та певні наслідки.

Суду не надано відповідних доказів, того, що висновок органу опіки та піклування, та відповідне рішення не виконується або оскаржується, а навпаки, відповідач ОСОБА_2 не заперечує, проти проживання їх малолітньої доньки із батьком, про що свідчить надана суду заява про визнання позову.

Отже, суд приходить до висновку, що сторони самостійно, у позасудовий порядок, за допомогою органу опіки та піклування на підставі його рішення, обов`язкового до виконання всіма сторонами, вирішили питання місця проживання дитини, а на момент розгляду справи жодного спору між позивачем та відповідачем не існує.

Підставами для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1статті 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально - правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20.09.2021 року у справі 638/3792/20.

Що стосується позовних вимог позивача, щодо визначення місця проживання старшої дитини сторін - доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 (якій на момент розгляду справи виповнилось 18 років) із матір`ю ОСОБА_2 , суд з урахуванням положень Сімейного кодексу України також вважає, що із даного приводу між сторонами відсутній спір, оскільки донці сторін на момент розгляду справи виповнилось 18 років, і вона вже є повнолітньою.

Як вбачається із матеріалів справи після розірвання шлюбу між сторонами було досягнуто згоди щодо місця проживання молодшої дитини ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) з батьком, органом опіки та піклування вирішено це питання, відповідач не оскаржує досягнутої між сторонами домовленості та рішення органу опіки та піклування, щодо місця проживання дитини, відзив на позов не надає, самостійного позову щодо зміну місця проживання дитини не пред`являє, жодних дій з цього приводу не вчиняє.

Враховуючи вищенаведене, з урахуванням висновку суду щодо відсутності спору між сторонами, та необхідності закриття провадження по справі, суд вважає за необхідне відмовити відповідачу у прийнятті визнання позову, як такому, що суперечить процесуальному закону.

Керуючись ст.ст. п.2 ч.1 ст. 255, 206, 256,260 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_2 відмовити у прийнятті визнання відповідачем позову.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визначення місця проживання дітей закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя О.М. Бойко