Провадження № 2/752/3643/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

08.07.2022 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Солодовник Я.С.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи - Головне управління юстиції у Київській області та приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

у вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 20 вересня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 623, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованість у розмірі 48 154,94 грн. На думку позивача, оспорюваний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вона не визнає суму заборгованості за кредитним договором у повному обсязі, вважає вимоги АТ «Банк Форвард» спірними. При вчиненні виконавчого напису нотаріус не перевірив подані документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Крім того, позивач зазначає, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. в рамках виконавчого провадження № 60454782 з примусового виконання оспорюваного виконавчого напису було утримано з позивача 23 987,49 грн.

Позивач зазначає, що прізвище « ОСОБА_1 » нею було змінено на « ОСОБА_1 », про що свідчить свідоцтво про зміну імені серії НОМЕР_1 , а в подальшому прізвище « ОСОБА_1 » було змінено на « ОСОБА_1 » у зв`язку з укладенням шлюбу 28.07.2017р., що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб.

За таких підстав, позивач просить:

- визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 623, вчинений 20 вересня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М., про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості у розмірі 48 154,94 грн.,

- стягнути з АТ «Банк Форвард» безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 23 987,49 грн. та судовий збір.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27 вересня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження. (а.с. 34)

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22 вересня 2021 року зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 623 від 20.09.2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М., про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості за кредитним договором № 100071621 у сумі 48154,94 грн. у виконавчому провадженні № 6045478 від 30.10.2021 року, відкритому на підстапостанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяни Леонідівни. (а.с. 37)

01 липня 2022 року автоматизованою системою документообігу суду було визначеного для розгляду цієї позовної заяви суддю Голосіївського районного суду м. Києва Шевченко Т.М.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що відповідач АТ «Банк Форвард» відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

20 вересня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 623, яким запропоновано звернути стягнення на користь АТ «Банк Форвард» заборгованість, що виникла по кредитному договору № 100071621 від 21.09.2012 року, укладеному між ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард», боржником за яким є ОСОБА_1 . Стягнення заборгованості проводиться за період з 23 грудня 2017 року по 22 січня 2018 р. Загальна сума заборгованості становить 47 304,94 грн. та складається з:

- заборгованості за сумою кредиту в розмірі 45 587,91 грн.,

- заборгованості за процентами в розмірі 1 717,03 грн.

За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України "Про нотаріат" отримано плату із стягувача АТ «Банк Форвард» в розмірі 850,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача.

Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника, яким є ОСОБА_1 , на користь АТ «Банк Форвард», складає 48 154,94 грн.

З матеріалів справи вбачається, що оспорюваний виконавчий напис № 623, виданий 20 вересня 2019 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М., про стягнення грошових коштів у розмірі 48 154,94 грн., перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л, про що свідчить постанова від 30 жовтня 2019 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 60454782.

Згідно свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1 , виданого 15 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, прізвище « ОСОБА_1 » було змінено на « ОСОБА_1 ». (а.с. 15)

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 28 липня 2017 року Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, прізвище « ОСОБА_1 » було змінено на « ОСОБА_1 ». (а.с. 16)

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин.

Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення. з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 20 вересня 2019 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, звертаючись до суду, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 23 987,49 грн. на підставі ст. 1212 ЦК України.

Згідно розрахункових листів з позивача на підставі відповідної постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. у виконавчому провадженні № 60454782 було стягнуто кошти у розмірі 23 987,49 грн.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення 83 глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідносин, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що правові підстави набуття відповідачем грошових коштів на виконання зазначеного виконавчого напису були відсутні, а тому необхідно стягнути з АТ «Банк Форвард» на користь ОСОБА_1 кошти, як безпідставно набуті.

Такі висновки суду відповідають висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 06 березня 2019 року в справі № 910/1531/18.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Керуючись статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 133-142, 223, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи - Головне управління юстиції у Київській області та приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 20 вересня 2019 року, зареєстрований в реєстрі за № 623, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Наталією Миколаївною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості за кредитним договором № 100071621 від 21.09.2012 р. в розмірі 48 154,94 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Банк Форвард» (м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 105, ) на користь ОСОБА_1 23 987,49 грн. безпідставно набутих грошових коштів та судовий збір в розмірі 2 270,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: