Провадження номер 2-о/741/17/22
Єдиний унікальний номер 741/1534/21
РІШЕННЯ

іменем України

07 липня 2022 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Крупини А.О.,

з участю секретаря судового засідання Багмута С.О.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа Носівська об`єднана територіальна громада в особі Носівської міської ради Чернігівської області, про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року представник заявника адвокат Коршок О.Г., діючи від імені та представляючи інтереси заявника ОСОБА_2 , звернулася до Носівського районного суду Чернігівської області із цією заявою. Свої вимоги представник заявника мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника ОСОБА_3 , яка на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Останній рік перед смертю мати заявника почувала себе погано, у неї були хворі ноги і вона майже не виходила з будинку, потребувала постійного піклування. Син ОСОБА_2 фактично проживав з матір`ю, постійно її доглядав: викликав лікаря, купував ліки, продукти харчування, утримував будинок. Заявник розлучений, сім`ї не має, тому постійно проживав з матір`ю. Будинок, у якому заявник зареєстрований знаходиться поряд з будинком матері по АДРЕСА_2 , проживав він фактично з матір`ю. У 2016 році заявник працював у м. Носівка, отже, здійснювати догляд за матір`ю було зручно. Мати заявника померла на його руках, він здійснював поховання, у даний час доглядає за будинком та земельною ділянкою. Тобто фактично на день смерті ОСОБА_3 проживала зі своїм сином ОСОБА_2 за місцем відкриття спадщини. Після смерті матері заявника відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 звернувся із заявою про відкриття спадщини до Носівської районної державної нотаріальної контори та отримав інформаційний лист про те, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заведена. Оскільки у встановлений законом строк ОСОБА_2 не подав заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, то для отримання свідоцтва про право на спадщину йому необхідно звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Представник заявника просила судовим рішенням установити факт постійного проживання ОСОБА_2 разом із матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 20 грудня 2021 року відкрито окреме провадження в цивільній справі, призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні на 09 березня 2022 року.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 на території України уведено воєнний стан.

Відповідно до розпорядження № 2/0/9-22 від 08 березня 2022 року голови Верховного Суду В. Князєва про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану було змінено територіальну підсудність судових справ Носівського районного суду Чернігівської області, яку відновлено розпорядженням голови Верховного Суду від 04 травня 2022 року № 27/0/9-22.

Судове засідання по справі було призначено на 27 червня 2022 року.

Ухвалою суду судове засідання відкладено до 07 липня 2022 року за клопотанням представника заявника.

Представник заявника ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала вимоги заяви з підстав, викладених у її змісті, просила заяву задовольнити та установити факт постійного проживання ОСОБА_2 разом із матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву, у якій указала, що міська рада просить розглянути справу за відсутності свого представника за наявними в ній матеріалами та дослідженими в судовому засіданні доказами. Заявлені вимоги Носівська міська ради визнає, проти задоволення заяви не заперечує.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_4 дала показання, що заявник ОСОБА_2 після смерті свого батька ОСОБА_5 , який помер у 2006 році, проживав зі своєю матір`ю ОСОБА_3 в одному будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Його мати почувала себе погано, у неї були хворі ноги, вона майже не виходила з будинку, потребувала піклування. У 2016 році мати померла, ОСОБА_2 здійснював її поховання і в даний час доглядає за будинком та земельною ділянкою.

У судовому засіданні допитаний як свідок ОСОБА_6 дав показання, що із заявником ОСОБА_2 він знайомий 10 років, оскільки вони сусіди. ОСОБА_2 проживав зі своєю матір`ю ОСОБА_3 в одному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та доглядав за останньою. Коли у 2016 році мати померла, ОСОБА_7 здійснював її поховання, наразі доглядає за будинком.

Вислухавши пояснення представника заявника, показання свідків, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України доказами у цивільному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

Отже, у силу вимог ст. ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 8).

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а. с. 11).

За життя ОСОБА_3 заповіту не складала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 41-45).

Судом установлено, що спадкова справа до майна померлої ОСОБА_3 не заводилася, що підтверджується повідомленням Носівської державної нотаріальної контори від 18 травня 2022 року № 384/01-16 та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а. с. 39, 40).

Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Здійснення права на спадкування визначено главою 87 ЦК України.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з копією свідоцтва про народження (а. с. 12) ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3 , а тому в силу ст. 1261 ЦК України він має право на спадкування за законом після її смерті (є спадкоємцем першої черги за законом).

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї.

Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

У п. 23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Також передбачено, що відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

У судовому засіданні встановлено, що на день смерті спадкодавець ОСОБА_3 була зареєстрована по АДРЕСА_1 одна, однак із 2015 року з нею проживав син ОСОБА_2 , оскільки ОСОБА_3 у силу віку та стану здоров`я потребувала допомоги та постійного стороннього догляду, які їй надавав ОСОБА_2 . Ці обставини підтверджуються поясненнями заявника, показаннями допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , сумнівів у достовірності яких суд не має.

Отже, у силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України ОСОБА_2 уважається таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Однак, у заявника відсутні документи на підтвердження спільного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, що є перешкодою в отриманні в нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звертався до Носівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, однак заявником пропущено строк для прийняття спадщини після смерті матері. Нотаріус роз`яснив заявникові право на звернення до суду з відповідним позовом, що підтверджується повідомленням завідувача Носівської районної державної нотаріальної контори Л.М. Киреєвої від 30 листопада 2021 року вих. № 1183/01-16 (а. с. 13).

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд уважає, що встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем має для заявника юридичне значення. Юридичний факт встановлюється з метою реалізації заявником права на отримання спадщини після смерті матері ОСОБА_3 .

Отже, з огляду на вищезазначене, беручи до уваги всі обставини справи, докази, надані заявником та безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суд робить висновок, що заява ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини в АДРЕСА_1 підлягає задоволенню.

Установлення цього факту має для заявника юридичне значення, адже дозволить йому реалізувати своє право на спадщину після смерті матері.

Заявник позбавлений можливості в іншому порядку встановити вищезазначений факт, тому суд ухвалює рішення про задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1216-1218, 1261, 1268 ЦК України, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 259, 263, 264, 265, 273, 315, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа Носівська об`єднана територіальна громада в особі Носівської міської ради Чернігівської області, про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Установити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Учасники справи:

заявник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

заінтересована особа: Носівська міська рада Чернігівської області, , місцезнаходження: м. Носівка Чернігівської області, вул. Центральна, буд. 20.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 07 липня 2022 року.

Суддя Анатолій КРУПИНА