Справа № 352/313/22
Провадження № 2/352/370/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2022 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Гундич Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивачка 18.02.2022 р. звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, у якому просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на двох неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 5000 грн. щомісячно на кожну дитину.

Заявлений позов обґрунтовувала тим, що у шлюбі з відповідачем народилося четверо дітей, двоє з яких є неповнолітніми. Сторони разом не проживають, неповнолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають з нею. Відповідач постійно проживає та працює у Польщі, заробляє достатньо коштів та має можливість утримувати неповнолітніх дітей.

Позивачка у поданій суду заяві просила справу розглянути за її відсутності, позов підтримала і просила його задоволити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, його представник адвокат Бандура В.О. у поданій суду заяві просив справу розглянути без його участі та відмовити у задоволенні позову. У наданому суду представником відповідача відзиві сторона не визнала заявлений позов, посилаючись на те, що відповідач систематично допомагає фінансово своїм неповнолітнім та повнолітнім дітям, що підтверджується банківськими виписками. Неповнолітній син ОСОБА_3 неодноразово відвідував батька у Польщі, тривалий період часу перебував на його повному утриманні. Відповідач готовий забрати сина до себе на проживання і утримання, однак, позивачка заперечує щодо цього. Відповідач працює священнослужителем та отримує мінімальний дохід, зокрема, 800 злотих щомісячно, що становить 5280 грн. та підтверджується довідкою парафії Благовіщення Пресвятої Богородиці Вроцлавсько-Кошалінської єпархії від 04.05.2022 р. Такої заробітної плати недостатньо для проживання, тому відповідач повинен підпрацьовувати на тимчасових роботах, власного житла у Польщі у нього немає. На даний час у відповідача незадовільний стан здоров`я, хворіє гострою серцевою недостатністю. Крім того, заявлена позивачкою сума аліментів у 5000 грн. на кожну дитину не обґрунтована та значно перевищує фінансові можливості відповідача.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що у шлюбі сторін народилося четверо дітей, двоє з яких є неповнолітніми, а саме: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сторони разом не проживають, неповнолітні діти проживають разом з матір`ю.

Відповідач не надає належного матеріального утримання своїм неповнолітнім дітям, у зв`язку з чим порушуються їхні права на належне утримання з боку батька, який проживає окремо, на належний рівень життя, необхідний для їх гармонійного всебічного розвитку.

При вирішенні спору суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.), ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до вимог ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до вимог ч.2 ст.182 СК України (у редакції ЗУ від 03.07.2018 р.) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частиною 1 ст.184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При вирішенні спору суд відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України враховує наступні обставини:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дітей сторін, зокрема те, що діти здорові, перебувають на утриманні матері, яка працює у відділі патронатної служби виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на підставі цивільно-правового договору; та фінансова допомога, яка надається дітям з боку відповідача, не може розцінюватись судом як належне матеріальне утримання неповнолітніх дітей, що особливо стосується малолітньої дочки ОСОБА_4 ;

2) задовільний стан здоров`я відповідача, який не надав жодних доказів на підтвердження обставини щодо своєї хвороби, на яку посилався, та матеріальне становище відповідача, який працює священнослужителем у Республіці Польща, несе служіння у кількох греко-католицьких парафіях (а.с.10), при цьому офіційно підтвердив свій мінімальний дохід у 800 злотих щомісячно лише в одній парафії (а.с.68);

3) інших дітей та непрацездатних утриманців відповідач не має;

3-1) відповідач є власником домоволодіння АДРЕСА_1 , що складається із житлового будинку площею 345,1 кв.м вартістю 87600 доларів США, та присадибної земельної ділянки площею 0,1387 га; відповідачу на праві власності належать два транспортні засоби: автомобіль марки FIAT PANDA реєстраційний номер НОМЕР_1 орієнтовною ринковою вартістю 5450 доларів США та автомобіль марки OPEL VIVARO, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 орієнтовною ринковою вартістю 14500 доларів США (а.с.84-97); відсутність даних щодо наявності у відповідача грошових коштів.

З урахуванням викладеного суд визначає до стягнення з відповідача щомісячний розмір аліментів у твердій грошовій сумі 3500 грн. на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину.

З урахуванням вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з огляду на те, що позивачка звільнена від сплати судового збору згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звідповідача слід стягнути 992,40 грн. судового збору в дохід державного бюджету.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 3, 27 Конвеції ООН про права дитини від 20.11.1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.),ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., ст. 180, 181 ч.3, 182, 184 СК України, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст. 141, 263-265, 279, 430 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, на дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнення аліментів розпочати з 18 лютого 2022 року і проводити до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у дохід державного бюджету (стягувач Державна судова адміністрація України) в розмірі 992 (девятсот девяносто дві) грн. 40 коп.

Рішення у частині стягнення аліментів за один місяць звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Представник позивача: ОСОБА_7 , АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 ,, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Представник відповідача: ОСОБА_8 , м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 11 офіс 3.

Повне судове рішення складено 07.07.2022 р.

Суддя Марія ХОМИНЕЦЬ