Житомирський апеляційний суд
Справа №293/2032/20 Головуючий у 1-й інст. Бруховський Є. Б.
Категорія 83 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 293/2032/20 за позовом ОСОБА_1 до Черняхівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про скасування арешту майна, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Черняхівського районного суду Житомирської області від 1 серпня 2022 року, постановлену під головуванням судді Бруховського Є.Б.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати арешт, накладений на все рухоме майно, зазначене у витязі з Державного реєстру обтяжень рухомого майна ( витяг №47803535) та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження рухомого майна запис про арешт рухомого майна.

Ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області від 1 серпня 2022 року позовну заяву залишено без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд не взяв до уваги ту обставину, що він не був належним чином повідомлений про судове засідання. Окрім того, положення пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України можливо застосувати лише у разі повторної неявки саме в судові засідання, а не в підготовче засідання.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

При вирішенні питання про залишення позову без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що позивач, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце слухання справи, повторно не з`явився в судове засідання й не подав заяву про розгляд справи за його відсутності, що є підставою для застосування положень пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком.

Статтею 196 ЦПК України передбачено, що для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Частиною 1 статті 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання ( частина 2 статті 189 ЦПК України).

Згідно з частиною 2 статті 198 ЦПК України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: визначених частиною 2 статті 223 цього Кодексу; залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; в інших випадках, коли питання, визначені частиною 2 статті 197 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

За змістом частин 1 та 2 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1)неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час та місце судового засідання; 2)перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3)виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідності витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обгрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження;5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Виходячи зі змісту вказаних процесуальних норм, підготовче провадження має бути проведено протягом встановлених строків, а неявка належним чином повідомленого про дату та час підготовчого засідання позивача за загальним правилом не перешкоджає проведенню підготовчого засідання.

Відповідно до частини1 статті 200 ЦПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу ( ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

Частиною 5 цієї статті також передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналогічна норма закріплена й у пункті 3 частини 1 статті 257 ЦПК України.

Вказані норми свідчать про те, що залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача може мати місце лише в тому випадку, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, повторно не з`явився саме в судове засідання під час розгляду справи по суті, а не в підготовче засідання.

Такі висновки містяться у постановах Верховного Суду від 21 жовтня 2019 року у справі №756/15271/17, від 10 лютого 2021 року у справі №598/2250/19.

Матеріали справи свідчать, що провадження у справі відкрито 2 грудня 2020 року. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 28 травня 2021 року.

Судова повістка про виклик, направлена на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням, повернулася до суду з відміткою « адресат відсутній за вказаною адресою».

Ухвалою суду від 28 травня 2021 року підготовче засідання відкладено на 15 грудня 2021 року. Відмітка на поштовому відправленні повістки про виклик у попереднє судове засідання також свідчить про те, що позивач відсутній за адресою, зазначеною ним у позові.

15 грудня 2021 року суд своєю ухвалою закрив підготовче провадження у справі та призначив розгляд справи по суті на 1 серпня 2022 року.

В судове засідання, призначене на 1 серпня 2022 року, позивач не з`явився. При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що він був належним чином повідомлений про час та місце проведення даного судового засідання.

Застосування положень пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України можливе лише у разі повторної ( двічі поспіль) неявки позивача саме в судове засідання, й за умови його належного повідомлення про час та місце розгляду справи по суті.

Таким чином, ухвалу слід скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 259,268,367,368,374,379,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Черняхівського районного суду Житомирської області від 1 серпня 2022 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: