УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 752/193/19

провадження № 61-10913ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Хомік Олена Володимирівна, на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 27 серпня 2021 року позов задоволено частково.

Розірвано шлюб, укладений ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 11 жовтня 2000 року.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі по 2 500 грн на кожну дитину, проте не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку, починаючи з 8 січня 2019 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежів за один місяць допущено до негайного виконання.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840,80 грн у відшкодування судового збору.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Хомік О. В., 31 серпня 2022 року звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 вересня 2022 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Хомік О. В., на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27 серпня 2021 року.

Не погодившись з ухвалою Київського апеляційного суду від 26 вересня 2022 року, ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Хомік О. В., 3 листопада 2022 року подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати зазначене судове рішення. Також заявник просив скасувати рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27 серпня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 7 листопада 2022 року відмовлено ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Хомік О. В., у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ним рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27 серпня 2021 року у цій справі.

Ухвалою Верховного Суду від 7 листопада 2022 року касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 вересня 2022 року залишено без руху та надано заявнику десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

Вказані в ухвалі недоліки у встановлений судом строк усунено.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, суд дійшов наступних висновків.

На виконання вимог ухвали суду від 7 листопада 2022 року заявником надано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, обґрунтоване отриманням копії ухвали Київського апеляційного суду 3 жовтня 2022 року.На підтвердження зазначеного заявником додано копію конверта, в якому апеляційним судом направлено копію оскаржуваної ухвали.

Також заявник посилається на введення Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні воєнного стану з 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжено.

Відповідно до статті 390 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Розглянувши клопотання, касаційний суд дійшов висновку, щовказані заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення свідчать про пропуск процесуального строку з поважних причин.

Встановлені обставини є підставою для задоволення клопотання і поновлення ОСОБА_2 строку на касаційне оскарженняухвали Київського апеляційного суду від 26 вересня 2022 року.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у

пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Підставою касаційного оскарження ухвали Київського апеляційного суду

від 26 вересня 2022 року заявник визначає порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зазначаючи, що судом порушено право на оскарження судового рішення.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції вбачається, що скарга заявника є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Постановляючи ухвалу, Київський апеляційний суд виходив з того, що апеляційна скарга подана після закінчення строків, установлених законодавством. Виключні випадки, передбачені частиною другою

статті 358 ЦПК України для поновлення строку на апеляційне оскарження, судом не встановлені, тому у відкритті провадження вважав за необхідне відмовити відповідно до вимог статті 358 ЦПК України.

Судом апеляційної інстанції за матеріалами справи встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 27 серпня 2021 року позов задоволено частково.

Розірвано шлюб, укладений ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 11 жовтня 2000 року.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі по 2 500 грн на кожну дитину, проте не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку, починаючи з 8 січня 2019 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежів за один місяць допущено до негайного виконання.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840,80 грн у відшкодування судового збору.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Хомік О. В., 31 серпня 2022 року звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою.

Також судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 обізнаний про розгляд справи судом першої інстанції, оскільки відповідач отримав копію ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 11 січня 2019 року про відкриття провадження та призначення підготовчого судового засідання; подавав заяви та клопотання, відзив.

Вивчивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про обізнаність заявника зі справою, яка перебувала на розгляді Голосіївського районного суду міста Києва, відсутність обставин непереборної сили, тому відмовив у відкритті провадження у справі на підставі частини другої статті 358 ЦПК України.

Згідно зі змістом статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Вказаним вимогам закону оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції відповідає.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково (частина перша статті 352 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Встановивши, що апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції

від 27 серпня 2021 року ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Хомік О. В., подано 31 серпня 2022 року, і виключні випадки, передбачені частиною другою статті 358 ЦПК України, заявником не обґрунтовані, а судом не встановлені, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі.

Особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо доведення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, суд має виходити з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними лише у тому випадку, якщо таке недотримання строків апеляційного оскарження було зумовлене діями (бездіяльністю) суду першої інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали своєчасному зверненню з такою скаргою.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення може бути визнано порушенням права на справедливий судовий розгляд, гарантованого

пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, в аспекті дотримання принципу правової визначеності, який включає принцип остаточності судового рішення.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (стаття 44 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зазначив, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини від 7 липня 1989 року у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії, № 11681/85, § 35).

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини від 21 грудня 2010 року у справі Перетяка і Шереметьєв проти України, № 17160/06 та № 35548/06, § 34).

Вказаним спростовуються доводи касаційної скарги про те, що судом апеляційної інстанції порушено право заявника на оскарження судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення, касаційна скарга ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Хомік О. В., на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 вересня 2022 року є необґрунтованою, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, Верховний Суд виходить із того, що у даній справі сторонам надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних правовідносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. При цьому право на суд не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, і такі обмеження не можуть зашкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 36 рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого 1975 року та пункт 27 рішення у справі «Пелевін проти України» від 20 травня 2010 року.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Оскільки оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції є законною і обґрунтованою, постановленою із додержанням норм процесуального права й підстави для її скасування відсутні, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Хомік О. В., на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 вересня 2022 року суд відмовляє.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 26 вересня 2022 року у цій справі.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Хомік Олена Володимирівна, на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко

В. М. Ігнатенко

В. А. Стрільчук