Справа № 462/1641/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2022 року Залізничний районний суд м. Львова в складі: головуючої - судді Румілової Н.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», третя особа Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць Андрій Андрійович про повернення стягнення за виконавчим написом нотаріуса,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 15.04.2022 року звернулась до суду з позовом, в якому зазначив, що 22 листопада 2012 року ОСОБА_1 склав Оферту відповідно до якої, запропонував ПАТ «Дельта Банк» укласти Договір про надання споживчого кредиту №002-13556-221112. Відповідно цього ж дня, представником ПАТ «Дельта Банк» прийнято пропозицію ОСОБА_1 на укладення Договору про надання кредиту №002-13556-221112.12.08.2021 року позивачем отримано постанову про відкриття виконавчого провадження №66327940 від 30.07.2021 року, відповідно до якої повідомлено про пред`явлення до виконання виконавчого напису №55734 виданого 11.06.2021 року щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» заборгованості у розмірі 17294,24 грн. Відповідно до виконавчого напису №55734 від 11.06.2021 року, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. пропонує стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПГІ: НОМЕР_1 , невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс», якому ПАТ «Дельта Банк» відступлено право вимоги на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 2248/К від 21.05.2020 року, зокрема право вимоги за Кредитним договором 002-13556-221112 від 22.11.2012 року, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 . Вище вказаний виконавчий напис оскаржено Позивачем в судовому порядку. За результатом розгляду позову у справі №462/7292/21 рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 11.01.2022 року визнано виконавчий напис №55734 виданий 11.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» заборгованості в сумі 17294,24 грн. таким, що не підлягає-виконанню. В межах виконавчого провадження №66327940 приватним виконавцем Пиць А.А. стягнено на підставі оскарженого виконавчого напису з Позивача 9118,70 гривень, що підтверджується листом приватного виконавця Пиць А.А. від 16.03.2022 року. Враховуючи, що підставою отримання Відповідачем суми у розмірі 9118,70 грн було стягнення з Позивача на підставі виконавчого напису, який судовим рішенням був визнаний такими, що не підлягає виконанню, вищевказана сума вважається такою, що підлягає поверненню, оскільки правова підстава її набуття відповідачем згодом відпала. В зв`язку з наведеним, просить позов задовольнит.

У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Враховуючи, що підставою отримання Відповідачем суми у розмірі 9118,70 грн було стягнення з Позивача на підставі виконавчого напису, який судовим рішенням був визнаний такими, що не підлягає виконанню, вищевказана сума вважається такою, що підлягає поверненню, оскільки правова підстава її набуття відповідачем згодом відпала.

Ухвалою суду визначено здійснювати судовий розгляд справи за даним позовом в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву, заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач та треті особи відзив на позовну заяву не надали.

Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть у ній участь.

Суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, приходить до наступного.

Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 22 листопада 2012 року ОСОБА_1 склав Оферту відповідно до якої, запропонував ПАТ «Дельта Банк» укласти Договір про надання споживчого кредиту №002-13556-221112. Відповідно цього ж дня, представником ПАТ «Дельта Банк» прийнято пропозицію ОСОБА_1 на укладення Договору про надання кредиту №002-13556-221112.

12.08.2021 року позивачем отримано постанову про відкриття виконавчого провадження №66327940 від 30.07.2021 року, відповідно до якої повідомлено про пред`явлення до виконання виконавчого напису №55734 виданого 11.06.2021 року щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» заборгованості у розмірі 17294,24 грн.

04.08.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць Андрієм Андрійовичем видано постанову по виконавчому провадженні №66327940 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, відповідно до якої постановлено здійснювати відрахування із доходів позивача у відповідності до чинного законодавства у розмірі 20% від доходу, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до повного погашення заборгованості за виконавчим документом, яка становить 19926,66 грн., з яких: 17294,24 грн. - основний борг; 1729,42 грн, - основна винагорода приватного виконавця; 903 грн. - витрати виконавчого провадження.

Відповідно до виконавчого напису №55734 від 11.06.2021 року, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. пропонує стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПГІ: НОМЕР_1 , невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс», якому ПАТ «Дельта Банк» відступлено право вимоги на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 2248/К від 21.05.2020 року, зокрема право вимоги за Кредитним договором 002-13556-221112 від 22.11.2012 року, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 . Вище вказаний виконавчий напис оскаржено Позивачем в судовому порядку. За результатом розгляду позову у справі №462/7292/21 рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 11.01.2022 року визнано виконавчий напис №55734 виданий 11.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» заборгованості в сумі 17294,24 грн. таким, що не підлягає-виконанню.

Як вбачається із матеріалів справи в межах виконавчого провадження №66327940 приватним виконавцем Пиць А.А. стягнено на підставі оскарженого виконавчого напису з Позивача 9118,70 гривень, що підтверджується листом приватного виконавця Пиць А.А. від 16.03.2022 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна /довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до ч. 1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Частиною 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно, з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. .12.1-2 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Частиною 1 ст. 1213 ЦК України визначено, що особа, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Враховуючи, що підставою отримання відповідачем ТзОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» суми у розмірі 9118,70 грн. було стягнення з позивача ОСОБА_1 на підставі виконавчого напису, який судовим рішенням був визнаний такими, що не підлягає виконанню, вищевказана сума вважається такою, що підлягає поверненню, оскільки правова підстава її набуття відповідачем згодом відпала.

Відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які б спростували вищевказані обставини, які були встановлені судом, як і не подав відзиву чи заперечень на позов.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку що враховуючи, що підставою отримання відповідачем ТзОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» суми у розмірі 9118,70 грн. було стягнення з позивача ОСОБА_1 на підставі виконавчого напису, який судовим рішенням був визнаний такими, що не підлягає виконанню, вищевказана сума вважається такою, що підлягає поверненню, оскільки правова підстава її набуття відповідачем згодом відпала.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивач звертаючись з позовом до суду, просив стягнути на його користь понесені витрати у розмірі 4000 гривень у зв`язку з наданням йому правової допомоги адвокатом.

З приводу заявлених вимог суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути суму сплаченого судового збору 992 грн. 40 коп.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі, гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються. згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості,що сплачена або підлягає сплаті, відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.137 ЦПК).

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (ст.ст.12,46,56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року №5076-VIпередбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 11.04.2022 року між ОСОБА_1 та адвокатом Манукян М.А., яка діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №000224 від 31.07.2015 року укладено договір про надання правової допомоги №11/04. Відповідно до додатку №1 до договору про надання правової допомоги №11/04 клієнт сплачує адвокатові гонорар за підготовку, подання позовної заяви та ведення в суді першої інстанції даної справи у розмірі 4000 грн.

Однак, позивачем не надано документів на підтвердження оплати (зарахування) послуг адвоката відповідно до умов вказаного договору, що підтверджено відповідними платіжними документами, а тому суд не вбачає підстав для стягнення із відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. 10, 11, 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», третя особа Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць Андрій Андрійович про повернення стягнення за виконавчим написом нотаріуса задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 9118 (дев`ять тисяч сто вісімнадцять) гривень 70 копійок та 992 грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКП: НОМЕР_1 ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37/41; ).

Третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць Андрій Андрійович (ЄДРПОУ , місцезнаходження: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, буд. 2а, офіс 256).

Суддя: Н.М.Румілова