Справа № 190/1128/22
Провадження №2/190/376/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року м.Пятихатки

П?ятихатський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Кудрявцевої Ю.В.

за участю секретаря судового засідання Пронської Т.В.

представника позивача Христян М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м.П?ятихатки цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулася представник АТ КБ «ПриватБанк» Балагурак В.В. з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 2649,84 доларів США, що за курсом 36,56 відповідно до службового розпорядження НБУ від 27.07.2022 року, становить 96878,15 грн., яка виникла в порядку ст.625 ЦК України в результаті нарахування 3% річних від простроченої суми за договором кредиту №DNU0GK00001327 від 26.06.2007 року станом на 27.07.2022 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.06.2007 року між позивачем та ОСОБА_1 , був укладений кредитний договір №DNU0GK00001327 за умовами якого АТ КБ «Приватбданк» надав ОСОБА_1 кредит в сумі 14300,00 доларів США, а ОСОБА_1 зобов`язався щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також здійснювати щомісячне погашення кредиту у строк до 27.06.2037 року. 19.12.2014 року рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області з ОСОБА_1 було стягнуто на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитом №DNU0GK00001327 від 26.06.2007 року в розмірі 38225,37 доларів США, що еквівалентно 501134,56 грн., яка нарахована станом на 21.08.2014 року. Оскільки з відповідача було стягнуто заборгованість за кредитним договором за період з дати укладання кредитного договору до дати поточної заборгованості, яка була вказана в рішенні П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 19.12.2014 року, тобто за період з 26.07.2007 року по 21.08.2014 року, то за період після подання позовної заяви від 29.09.2014 року, з 30.09.2014 по 27.07.2022 року відповідач має заборгованість у розмірі 2649,84 доларів США, що складається з 3% річних від простроченої суми.

Ухвалою П?ятихатського районного суду від 07.09.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу запропоновано у строк, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали, подати відзив на позов та заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Справу призначено до розгляду на 05.10.2022 року.

03.10.2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи для надання йому часу на отримання ним правової допомоги.

Тому, 05.10.2022 року розгляд справи відкладено до 15.11.2022 року.

08.11.2022 року ОСОБА_1 подав відзив, згідно якого вважає позов необґрунтованим, безпідставним та повністю заперечує щодо його задоволення. Зазначає, що за змістом ст.625 ЦК України нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. Крім того ОСОБА_1 зазначає, що главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу, тобто позовну давність; на його думку позивачем пропущено строк позовної давності, тому є підстави для відмови у позові. Таким чином, просить в задоволенні позову відмовити.

21.11.2022 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначає, що винесення рішення П`ятихатським районним судом 19.12.2014 року, не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання. Тому нарахування 3% річних від простроченої суми є цілком правомірним. Щодо строків позовної давності зазначає, що відповідно до п.5.1 кредитного договору обумовлено, що договір діє з моменту його укладення до повного виконання зобов`язань сторонами, тобто термін дії договору обумовлений моментом повного виконання зобов`язань; у зв`язку з цим обставини, на які посилається відповідач, не відповідають дійсності, а строк позовної давності позивачем дотримано при зверненні до суду. Вказує, що на даний час відповідач свої зобов`язання за кредитним договором, належним чином не виконав, тому просить задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі. .

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» підтримала в повному обсязі посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та у відповіді на відзив, які обґрунтовані доказами, що долучені до позовної заяви. Як зазначила представник позивача; інші докази на підтвердження позовних вимог відсутні.

Відповідач ОСОБА_1 05.10.2022, 15.11.2022 та 30.11.2022 року за викликом суду не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку; кожного разу від нього надходили клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з його неможливістю прийняти участь в судовому засіданні.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 доказів на підтвердження поважності причин своєї неявки за викликами на 15.11.2022 року та 30.11.2022 року суду не надав, суд вважає, що його неявка відбулась за неповажних причин.

Відповідно до ст.2 ЦПК України, - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Розумність строків розгляду справи судом є одним із принципів цивільного судочинства.

Таким чином, з урахування поданого ОСОБА_1 відзиву на позов, керуючись положеннями ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_1 26.06.2007 року уклали кредитний договір №DNU0GK00001327. Згідно договору позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у розмір 14300,00 доларів США на термін до 27.06.2037 р., а останній зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Дане зобов`язання забезпечено іпотекою п.7.3 Договору (а.с.1718)

19.12.2014 року рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитом №DNU0GK00001327 від 26.06.2007 року в розмірі 501134,56 грн., нарахованої станом на 21.08.2014 року.(а.с.6-7)

Підставою для звернення позивача до суду з даним позовом зазначено, що після звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором та задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» рішенням Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 19.12.2014 року, відповідач має заборгованість у розмірі 3% річних від простроченої суми.

Відповідно до змісту ст. 524, 533-535 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст.625 ЦК України, - боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Великої палати Верховного Суду у постанові від 08.11.2019 року № 127/15672/16-ц, відповідно до якої право на позов про стягнення коштів на підставі ст. 625 ЦК України виникає в кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання, триває до моменту його усунення й обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Відповідно до правової позиції, що міститься у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 1.03.2018 року у справі № 914/712/16, при обрахунку 3 % річних за основу береться розмір простроченої суми заборгованості, визначеної у договорі чи судовому рішенні.

Проаналізувавши вказану позицію, суд приходить до висновку, що сума заборгованості визначена у договорі може слугувати базою, якщо відсутнє судове рішення, в якому встановлений судом розмір заборгованості за грошовим зобов`язанням, що має преюдиційне значення для сторін.

Таким чином, основою для обрахування в цій справі 3 % річних є сума заборгованості, визначена в судовому рішенні в розмірі 501134,56 грн..

Згідно рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 19.12.2014 року, - з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість в розмірі 38225,37 доларів США, що еквівалентно 501134,56 грн., яка нарахована станом на 21.08.2014.

Згідно розрахунку трьох відсотків річних, який додано позивачем до позовної заяви (а.с.12), - в основу розрахунку покладено суму заборгованості - 11288,40 доларів США. При цьому, позивачем не вказано чому саме застосована ця розрахункова величина.

Варто зазначити, що позовна заява та додані докази взагалі не містять інформації, чи застосовувалось примусове виконання рішення суду і чи не знаходиться зазначене рішення на примусовому виконанні на даний час, чи зверталось стягнення на предмет іпотеки, якою забезпечено виконання зобов`язання за кредитним договором тощо.

Отже, позивачем не доведено та не обґрунтовано належними і допустимими доказами розмір заборгованості, яку пред`явлено до стягнення, а відтак в задоволенні позову слід відмовити.

При цьому, суд відмовляє відповідачу у задоволенні клопотання про застосування строків позовної давності, оскільки позовна давність застосовується у разі наявності підстав для задоволення позову.

Згідно вимог ч.1 та ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 282, 365 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

вирішив:

В задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - відмовити.

Судові витрати по справі залишити по фактично понесеним.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» ( АТ КБ «ПриватБанк»), адреса: вул.Грушевського,1Д, м. Київ, 01001, адреса для листування : вул. Набережна Перемоги, буд. 50, м. Дніпро, 49094 ( , НОМЕР_1 , МФО 305299).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено та підписано суддею 05 грудня 2022 року

Суддя П`ятихатського районного суду

Дніпропетровської області Ю.В.Кудрявцева