Справа № 438/1290/19
Провадження № 2/438/28/2022
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 листопада 2022 року Бориславський міський суд Львівської області у складі:

головуючого судді Слиша А.Т.,

за участі секретаря судових засідань Кекош Н.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Бориславського міського суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зобов`язання вчинення дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 05 листопада 2019 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 , у якому просила зобов`язати відповідача привести ґрунтовий покрив земельної ділянки у попередній стан до порушення її прав, шляхом підняття шару землі на висоту 1 метра біля її паркану;

стягнути з ОСОБА_5 на її користь матеріальну шкоду, завдану руйнуванням огорожі та пошкодження бруківки, у розмірі, яка складається з вартості ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень об`єктів;

стягнути з ОСОБА_5 на її користь 20000 (двадцять тисяч) грн моральної шкоди, завданої його неправомірними діями, зокрема, зрізання та вивозу грунту, що призвело до руйнування огорожі та пошкодження бруківки;

стягнути з ОСОБА_5 на її користь понесені судові витрати.

У обґрунтування позову посилається на те, що вона, ОСОБА_1 , є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 та земельної ділянки площа 0,0875 га, на якій розташований вказаний будинок, кадастровий номер земельної ділянки :02:010:0992.

Відповідач ОСОБА_5 є сусідом позивачки та проживає по АДРЕСА_1 . На межі між їхніми земельними ділянками встановлена за кошти позивачки бетонна огорожа, яка розділяє два господарства.

Протягом кількох років відповідач проводить будівельні роботи на своїй земельній ділянці біля її бетонної огорожі, шляхом вертикального планування своє земельної ділянки (виправлення рельєфу з метою пристосування його для потреб експлуатації), а також провів зняття (зрізання) та вивіз шару грунту глибиною в 1 м, зокрема біля фундаменту її огорожі, який розмежовує їхні земельні ділянки. У результаті його дій частина огорожі просідає, руйнується фундамент огорожі, сама огорожа, яка складається з бетонних секцій, та руйнується пішохідна доріжка, яка складається з елементів бруківки, що влаштована на її земельній ділянці на АДРЕСА_1 .

Позивач неодноразово зверталась до відповідача з пропозицією добровільно привести ґрунтовий покрив земельної ділянки у попередній стан, щоб відповідав показникам грунтового покриву до проведення будівельних робіт та відшкодувати матеріальну шкоду, завдану руйнуванням огорожі та пошкодженням бруківки. Однак відповідач на дане прохання не реагує.

Зазначені обставини підтверджуються актами огляду, складеними представниками органів виконаної влади, які оглядали межі між їхніми земельними ділянками.

Згідно Акту комісії Бориславської міської ради від 15 лютого 2017 року встановлено перепад рівнів суміжних ділянок, який становить 1 м. Такий перепад зумовлений тим, що власник сусідньої земельної ділянки ОСОБА_5 проводив облаштування своєї території шляхом зрізання і вивозу ґрунту. Це привело до руйнування існуючої огорожі гр. ОСОБА_1 . На відстані 1 м від межі ділянки відбувається зсув ґрунту, що завдає пошкоджень покриттю замощення (зміщення бруківки). Огорожа зазнає руйнування, а саме нахил елементів огорожі та руйнування декоративних елементів стовпців.

Згідно акту комісії Східницької селищної ради обстеження земельної ділянки від 27 лютого 2019 року встановлено, що бетонна огорожа по лінії межування між гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_5 нахилилась в сторону ділянки гр. ОСОБА_5 . Причиною такого нахилу є зняття шару грунту приблизно глибиною в 1 м на земельній ділянці ОСОБА_5 біля самого паркану. Це стало причиною нахилу огорожі та в подальшому її руйнування. Дана комісія зобов`язала гр. ОСОБА_5 дотримуватись чинного законодавства та прийняти всі необхідні заходи щодо відновлення та в подальшому збереження у відповідному стані бетонної огорожі, яка проходить між двома сусідніми землекористувачами.

Факт пошкодження бетонної огорожі та бруківки підтверджується Звітом експерта про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта від 14 березня 2019 року. Згідно вищезазначеного звіту встановлено, що огорожа на земельній ділянці по межі «А-Г» між садибою по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 перебуває в аварійному стані зі сторони садиби ОСОБА_5 . Це спричинено зняттям грунту попри фундамент огорожі зі сторони садиби ОСОБА_5 і є причинним зв`язком між проведенням будівельних робіт відповідачем та отриманими наслідками. Експерт зазначив про необхідність терміново посилити конструкції фундаменту огорожі по всій довжині зі сторони садиби ОСОБА_5 по АДРЕСА_3 за рахунок відповідача.

Позивач звернулась до депутата Бориславської міської ради Львівської області Руднєва В. для вирішення даного питання. Згідно відповіді Бориславської міської ради Львівської області від 25.02.2019 № 3- 46/461 гр. ОСОБА_5 роз`яснено про необхідність дотримання санітарних норм та норм Земельного Кодексу України про добросусідство, а також підтверджено, що перепад рівнів суміжних ділянок становить 1 м, адже сусід ОСОБА_5 провів облаштування своєї території шляхом зрізання і вивозу грунту, що призводить до руйнування існуючої огорожі та покриття замощення.

Бетонна огорожа, як межова споруда, була створена за рахунок позивачки та власними силами, тому згідно ст. 331 Цивільного кодексу України, така споруда належить їй особисто на праві власності, та не може спільно використовуватися сусідом ОСОБА_5 на підставі ст. 108 Земельного кодексу України.

Також позивач посилається на положення ст. 16, 22, 319, 322, 1166, 1192 Цивільного кодексу України, ст. 1 Закону України «Про землеустрій», ст. 9, ч.3 ст.10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», ст.91, 96, 104, 152, ч.2,3 ст.168 ЗК України, ст.52 Закону України «Про охорону земель», ст. 54 Закону України «Про землеустрій», та зазначила, що оскільки відповідач не бажав привести ґрунтовий покрив земельної ділянки у попередній стан, щоб відповідав показникам ґрунтового покриву до проведення будівельних робіт, позивач звернулась до Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Дежгеокадастру у Львівській області для видання обов`язкового для виконання припису про зобов`язання привести грунтовий покрив земельної ділянки у попередній стан.

Однак, у відповіді Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Дежгеокадастру у Львівській області від 02.08.2019 № Б-452/0-581/6-19 їй повідомлено, що в діях ОСОБА_6 відсутній склад адміністративного правопорушення. Суб`єкт владних повноважень, зсилаючись на п. 3.2. Порядку видачі та анулювання спеціальних дозволів на зняття та перенесення грунтового покриву родючого шару грунту земельних ділянок, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 1 від 04.01.2005, вказав, що дозвіл не вимагається у випадках, якщо переміщення ґрунтового покриву (родючого шару грушу) здійснюється в межах однієї й тієї самої земельної ділянки, що надана для ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва та будівництва індивідуальних гаражів. З даної відповіді вбачається, що державний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель не здійснив виїзд на об`єкт, оскільки вказано, що інформацію він отримав згідно публічної кадастрової карти України. Позивач звертає увагу суду на те, що відповідач вивозив грунтовий покрив за межі своєї ділянки, а не в її межах.

Оскільки відповідач добровільно не хоче привести грунтовий покрив земельної ділянки у попередній стан, щоб відповідав показникам грунтового покриву до проведення будівельних робіт та відшкодувати матеріальну шкоду, яка пов`язана із руйнування огорожі та пошкодження бруківки, позивач змушена звернутись до суду.

Попередньо матеріальну шкоду вона оцінила в розмірі 56 000 гривень, конкретний розмір матеріальної шкоди, яка завдана через руйнування бетонної огорожі та пошкодження бруківки, буде визначено судово будівельно-технічною експертизою.

Окрім цього, їй завдано моральної шкоди, яка полягає в тому, що вона була змушена приділяти значну частину свого особистого часу на вирішення даної проблеми, багаторазово звертатись до органів місцевого самоврядування. Моральна шкода також полягає в душевних стражданнях, викликаних неодноразовою протиправною поведінкою відповідача, привселюдним приниженням її честі та гідності. Протягом багатьох років сім`я відповідача її ображала, це все призводило до головного болю, душевного хвилювання та переживання. Через зазначені події вона втратила душевний спокій, здоровий сон, погіршився стан її здоров`я.

Так, згідно довідки, виданої Східницькою амбулаторією Комунального некомерційного підприємства ЦМЛ м. Борислава Бориславської міської ради від 27.09.2019, їй встановлено діагноз: ІХС з ГХ II ст. НХ О (Ішемічна хвороба серця з гіпертонічною хворобою).

Згідно дублікату довідки № 7 від Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна лікарня відновного лікування» позивач перебувала на стаціонарному лікуванні з 01.03.2018 до 15.03.2018 з діагнозом «Кисти нирок, сечокислий діатез, ЖКХ (жовчно- кам`яна хвороба), хронічний калькульозний холецистит, хронічний панкреатит.

Також про те, що вона втратила здоров`я свідчить запис ОСОБА_7 амбулаторного хворого. Так, 04.04.2019 їй встановлено діагноз - гіпертонічний криз, 02.09.2019 року - діагноз: Змішаний зоб (вузли в обох частинах), 05.09.2019 - діагноз: Аутоімунний тиреоїдит, без порушення функції щитовидної залози (це безболісне запалення щитоподібної залози).

Тому на підставі ст.23 ЦК України просить відшкодувати моральну шкоду у розмірі 20 000 гривень.

Ухвалою судді Бориславського міського суду Львівської області від 23 грудня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами загального позовного провадження, проведення підготовчого засідання призначено на 23 січня 2020 року.

14 січня 2020 року до суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_5 на позовну заяву. Зокрема, відповідач просить відмовити у задоволенні позову, вважає доводи, викладені в позовній заяві, безпідставними, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Щодо покликання в позовній заяві ОСОБА_1 на акти обстеження земельної ділянки на АДРЕСА_1 від 15.02.2017 та 27.02.2019 комісії Бориславської міської ради та Східницької селищної ради відповідно, необхідно зазначити, що такі доводи не заслуговують на увагу, оскільки дані висновки комісії базуються виключно на візуальному сприйнятті. Крім того, на дати зазначених в актах обстеження 15.02.2017 та 27.02.2019 в смт. Східниця на поверхні ґрунту лежав сніг, що також не сприяло об`єктивному з`ясуванню обставин та встановлення істинних причин руйнування огорожі.

Проте, як вбачається з листа КП «Господарник» Східницької селищної ради за №11 від 27.01.2017, що майстром благоустрою даного підприємства було проведено перевірку земельної ділянки по АДРЕСА_3 . При обстеженні візуально спостерігається нахилення 2 стовпчиків огорожі території позивача. Встановити причини, що спричинили дане пошкодження - не виявляється можливим. Позивачу рекомендовано звернутися до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції з метою здійснення перевірки на дотримання суб`єктом господарювання законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм та стандартів.

За результатами проведеної перевірки Інспекції ДАБК у Львівській області, згідно акту №2 від 25.06.2014 зазначено, що при проведенні позапланової перевірки дотримання ОСОБА_5 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил - порушень не виявлено.

Крім того, звертає увагу суду, що депутат Східницької селищної ради Яців А.С., як вбачається з акту перевірки Інспекції ДАБК у Львівській області від 25.06.2014 був присутній під час перевірки, про що свідчить його підпис, зауважень не мав. Однак, в акті обстеження від 27.02.2019 ставить підпис і стверджує, що причиною нахилу огорожі є зняття шару ґрунту.

Позивачем долучено до матеріалів справи лист Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 02.08.2019, в якому зазначено, що відсутні правові підстави для притягнення гр. ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельної ділянки при будівництві будинку та господарських споруд на АДРЕСА_3 . З долучених копій фото, що начебто відповідач вивозив ґрунтовий покрив за межі своєї ділянки, не можна встановити та ідентифікувати земельну ділянку, в зв`язку з чим дані фотокопії не є належним та допустимим доказом.

Стосовно долученого до позовної зави звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта від 14.03.2019, а саме огорожі на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , складеному експертом з технічного обстеження будівель і споруд ОСОБА_8 згідно якого, встановлено неможливість його надійної та безпечної експлуатації, технічний стан споруди аварійний, що спричинило зняттям ґрунту попри фундамент огорожі зі сторони садиби ОСОБА_5 .

Однак, звертає увагу Суду, на висновок даного звіту, експертом не уточнюється глибина знятого шару землі відповідачем, що в свою чергу не може свідчити про порушення з боку ОСОБА_5 , а відтак, відсутній причинний зв`язок між проведеними будівельними роботами відповідача та завданими збитками позивача.

Щодо твердження ОСОБА_1 , що відповідач впродовж кількох років проводить будівельні роботи на своїй земельній ділянці біля бетонної огорожі позивача, що призводить до руйнування огорожі та пошкодження бруківки не відповідає дійсності. Даний факт спростовується тим, що роботи, про які зазначає позивач, проводились з лютого по травень 2014 року однак, огорожа сусіда ще до початку проведення робіт уже знаходилась в похилому стані та частково були зруйновані декоративні елементи стовпців. Крім того, саме за ініціативою позивача Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області була проведена позапланова перевірка дотримання вимог у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил. За наслідками перевірки порушень з боку ОСОБА_9 не виявлено.

Щодо причин руйнування огорожі, може свідчити той факт, що вона була зведена без дотримання будівельних норм та стандартів. Крім того, повідомляє Суд, що позивачем впродовж тривалого часу дана огорожа використовувалась, як опора для дров, об`ємом понад 10 метрів кубічних, даний факт підтверджується долученим позивачем фото, що ймовірно могло призвести до її руйнування.

Також, причиною руйнування огорожі міг спричинити побудований позивачем трьох поверховий будинок без дотримання відповідних стандартів та правил. Відстань між будинком і огорожею становить всього 0,60 метра. Сніг та вода з даху будинку позивача стікають прямо на ділянку ОСОБА_5 .

Ще однією причиною, яка могла спричинити до нахилу бетонної огорожі, може бути зміщення каналізаційного септика всього в 1 метрі від огорожі. Дуже часто траплялась така ситуація, що каналізаційні стоки розливались через верх і текли рікою на земельну ділянку відповідача.

Крім того, повідомляє суд, що внаслідок вище перелічених недоліків, допущених зі сторони позивача, будинок відповідача суттєво зазнає руйнування, про що свідчать тріщини на стінах та стелі.

ОСОБА_1 неодноразово скеровувала у контролюючі та правоохоронні органи заяви та звернення щодо проведення перевірок відповідача. Однак, жодних порушень за наслідками розгляду таких заяв і звернень встановлено не було. Проте, за свідомо неправдивий виклик поліції ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності.

Посилаючись на обставини щодо порушення своїх прав, внаслідок того, що відповідачем при здійсненні будівельних робіт пошкоджено огорожу та бруківку, позивачем не доведено даної обставини належними та допустимими доказами, а відповідно не доведено протиправних дій та вини з боку відповідача. Посилання позивача на відповіді на її звернення не є доказами негативного впливу, а мають лише інформаційний характер. Позивачем не надано доказів на підтвердження протиправної поведінки, так і доказів завдання позивачу збитків, а також не доведено наявності причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданням збитків.

Що стосується моральної шкоди загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, відповідно до ч. 1 яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Позивач повинен надати докази, як на підтвердження протиправних дій позивача, так і докази спричинення йому моральної шкоди, а також наявності причинного зв`язку між діями, бездіяльністю заподіювача та спричиненою шкодою. Проте, належних та допустимих доказів того, що саме відповідачем пошкоджено огорожу та бруківку, позивачем не надано, тобто вину відповідача в спричиненні моральної шкоди позивачеві не доведено, підстави для задоволення позову за вимогами ст. 1167 ЦК України відсутні.

22 січня 2020 року до суду надійшла відповідь позивача ОСОБА_1 на відзив. Зокрема, позивач вказала, що не погоджується з відзивом на позовну заяву. На час обстеження та складення актів обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_1 від 15.02.2017 та 27.02.2019 комісії Бориславської міської ради та Східницької селищної ради незважаючи на зимовий період, снігу не було. Земельна ділянка обстежувалась комісіями за участю представників відділу архітектури та містобудування управління комунальної власності, земельних відносин та архітектури Бориславської міської ради, поліції, інспектора Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції, інспекторами екологічної інспекції та земельної комісії Східницької селищної ради, які підтвердили перепад рівнів суміжних ділянок в 1 м через облаштування відповідачем своєї території шляхом зрізання і вивозу грунту, що призвело до руйнування її огорожі та покриття замощення.

З листа КП «Господарник» Східницької селищної ради за №11 від 27.01.2017, долученого відповідачем до відзиву, вбачається, що при обстеженні земельної ділянки по АДРЕСА_1 підтверджено факт пошкодження огорожі. Для встановлення причин пошкодження рекомендовано звернутись до компетентних осіб, що в подальшому було нею зроблено.

Відповідач, як на спростування своєї вини, посилається на акт Інспекції ДАБК у Львівській області №2 від 25.06.2014, в якому зазначено, що при проведенні позапланової перевірки дотримання ОСОБА_5 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил - порушень не виявлено.

Як вбачається з даного акту, перевірка здійснювалась щодо наявності документів на право власності, повідомлення про початок будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта. Земельна ділянка не оглядалась, а відтак дотримання вимог ДБН щодо вертикального планування території не з`ясовувалося.

Експертом в Звіті про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта від 14 березня 2019 року встановлено, що огорожа на земельній ділянці по межі «А-Г» між садибою по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 перебуває в аварійному стані зі сторони садиби ОСОБА_5 . Це спричинено зняттям грунту попри фундамент огорожі зі сторони садиби ОСОБА_5 і є причинним зв`язком між проведенням будівельних робіт відповідачем та отриманими наслідками. До висновку долучені креслення, з яких видно глибину знятого шару ґрунту.

Відповідач зазначає як ймовірні причини руйнування огорожі: використання як опору для дров, побудований трьохповерховий будинок без дотримання відповідних стандартів та правил, відстань між огорожею та будинком 0,60 метра, розміщення каналізаційного септика в 1 м від огорожі. Все це припущення ОСОБА_5 , які не підтверджуються жодними доказами.

Огорожа, загальною довжиною 38 м, біля будинку та септика зазнала найменше руйнувань, так як перепад рівнів суміжних ділянок там невеликий. Септик знаходиться вкінці садиби, зацементований, оснащений мотором, прокладено труби. Позивач регулярно замовляє машину для очищення септика. Каналізаційні стоки через верх ніколи не текли, чого не можна сказати про септик відповідача, за яким він не доглядає.

Будинок облаштований ринвами, стічними трубами, тому твердження відповідача, що на його земельну ділянку стікають сніг та вода з даху її будинку - безпідставні.

Не відповідає дійсності й те, що позивач використовує огорожу як опору для дров. Огорожа збудована за її кошти і її силами, і вона зацікавлена в її збереженні, а не руйнуванні.

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди. Саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Ухвалою підготовчого засідання від 13 серпня 2020 року задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_5 та призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз. На вирішення експертизи поставлено запитання: Який технічний стан (ступінь фізичного зношення) бетонної огорожі яка розмежовує ділянки по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 та бруківки, встановленої на подвір`ї будинковолодіння по АДРЕСА_1 ? Яка технічна причина пошкоджень та руйнувань об`єктів, зокрема елементів бруківки та огорожі, враховуючи загальну площу руйнувань? Чи можлива подальша експлуатація об`єктів? Яка вартість ремонтно будівельних робіт, проведення яких необхідно для усунення пошкодження об`єктів? Яка причина руйнування (відхилення від вертикальної осі) бетонної огорожі, яка розмежовує ділянки по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 ? На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

15 липня 2021 року до суду надійшов висновок судової будівельно-технічної експертизи №6028 від 09 липня 2021 року, відтак ухвалою судді від 16 серпня 2021 року поновлено провадження, призначено підготовче засідання на 31 серпня 2021 року.

Ухвалою підготовчого засідання від 31 серпня 2021 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Пилипів О.Я. та витребувано в приватного нотаріуса Дрогобицького нотаріального округу Малетич Оксани Ярославівни копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 .

Копія витребуваної спадкової справи надійшла до суду 15 вересня 2021 року.

Ухвалою підготовчого засідання від 16 листопада 2021 року задоволено заяву представника позивача - ОСОБА_2 та залучено до участі у справі правонаступника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_3 . Роз`яснено відповідачу ОСОБА_3 , що усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. Підготовче засідання відкладено на 11 січня 2022 року.

Ухвалою від 02 лютого 2022 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні 17 березня 2022 року.

Судове засідання відкладалось у зв`язку з клопотаннями учасників справи, викликом у судове засідання судового експерта.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , допитана в якості свідка, та її представник - адвокат Пилипів О.В., яка діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 16.01.2020, позов підтримали, дали пояснення, аналогічні змісту позовної заяви, відповіді на відзив.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник - адвокат Рождественська Л.П., яка діє на підставі ордеру від 29.06.2022, у судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні надала покази про те, що її родичі, зокрема, батько на спільній межі будинковолодінь по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_3 збудував бетонний паркан. При будівництві використовував якісний цемент, щебінь, арматуру. На думку свідка, причиною руйнування паркану є зняття власником будинковолодіння по АДРЕСА_3 шару грунту глибиною близько 1 метру біля фундаменту огорожі. Відповідно частина огорожі просіла, похилилась, руйнується фундамент огорожі.

У судовому засіданні судовий експерт Корчинський Р.Б. суду пояснив, що повністю підтримує висновок судової будівельно-технічної експертизи №6028 від 09 липня 2021 року. Будівництво огорожі проводилось без будь-якої проектно-кошторисної документації. На думку експерта, причиною пошкоджень фундаменту дослідженої огорожі та стовпів можливо були декілька факторів як зазначено у висновку. Визначити що слугувало основним фактором без проведення додаткових досліджень не являється можливим.

Заслухавши пояснення учасників справи, допитавши в судовому засіданні судового експерта, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Аналогічно статті 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач має право на звернення до суду з позовом про усунення будь-яких порушень його прав на користування земельною ділянкою, а також на відшкодування збитків.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Східницької селищної ради від 12.12.2007 згідно рішення від 20.09.2007 № 68, право власності зареєстроване Дрогобицьким державним комунальним міжміським бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки у книзі № 8 за номером запису № 594.

Вказаний будинок розташований на земельній ділянці на АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:016:6992, площею 0,0875 га, цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку, яка також належить на праві власності позивачці ОСОБА_1 , що стверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 335953, виданого 16 травня 2005 року Східницькою селищною радою, зареєстрованого в Книзі записів реєстрів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.05.439.00274.

Відповідач ОСОБА_5 був сусідом позивачки, який проживав по АДРЕСА_3 . На межі між їхніми земельними ділянками встановлена за кошти позивачки бетонна огорожа, яка розділяє два господарства.

ОСОБА_5 був власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:0251 за адресою: АДРЕСА_3 .

Після смерті ОСОБА_5 спадкоємцем вказаної земельної ділянки є його син - відповідач ОСОБА_3 (т.2, а.с.69).

На спільній межі вищезазначених будинковолодінь встановлена огорожа з металопрофілю довжиною 38 метрів на бетонних стовпах, висотою 1,5 метри, з бетонним фундаментом, що не заперечується сторонами.

Позивач стверджує, що протягом кількох років ОСОБА_5 проводив будівельні роботи на своїй земельній ділянці біля бетонної огорожі позивачки, шляхом вертикального планування своє земельної ділянки (виправлення рельєфу з метою пристосування його для потреб експлуатації), а також провів зняття (зрізання) та вивіз шару грунту глибиною в 1 м, зокрема біля фундаменту огорожі позивачки, який розмежовує їхні земельні ділянки. У результаті його дій частина огорожі просідає, руйнується фундамент огорожі, сама огорожа, яка складається з бетонних секцій, та руйнується пішохідна доріжка, яка складається з елементів бруківки, що влаштована на земельній ділянці позивачки, що на АДРЕСА_1 . Позивач неодноразово зверталась до відповідача з пропозицією добровільно привести ґрунтовий покрив земельної ділянки у попередній стан, щоб відповідав показникам грунтового покриву до проведення будівельних робіт та відшкодувати матеріальну шкоду, завдану руйнуванням огорожі та пошкодженням бруківки. Однак відповідач на дане прохання не реагував.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частинами першою, третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, при з`ясуванні, якими доказами кожна сторона буде обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо невизнаних обставин, суд повинен виходити з принципу змагальності цивільного процесу, за яким кожна сторона несе обов`язки щодо збирання доказів і доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, якщо інше не встановлено процесуальним законом.

Відповідно до частини 1 статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Поняття доказів розкрито у частині першій статті 76 ЦПК України. Так, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, що мають значення для вирішення справи.

За змістом статті 77 ЦПК України належними є докази, що містять інформацію щодо предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно частини першої статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

На підтвердження факту завдання позивачці шкоди діями відповідача позивач послалася на акти комісії Бориславської міської ради та Східницької селищної ради від 15 лютого 2017 року та 27 лютого 2019 року, відповідно.

Зокрема, згідно копії акту комісії Бориславської міської ради від 15 лютого 2017 року (т.1, а.с.17) встановлено перепад рівнів суміжних ділянок, який становить 1 м. Такий перепад зумовлений тим, що власник сусідньої земельної ділянки ОСОБА_5 проводив облаштування своєї території шляхом зрізання і вивозу грунту. Це призводить до руйнування існуючої огорожі гр. ОСОБА_1 . На відстані 1 м від межі ділянки відбувається зсув грунту, що завдає пошкоджень покриттю замощення (зміщення бруківки). Огорожа зазнає руйнування, а саме нахил елементів огорожі та руйнування декоративних елементів стовпців.

Згідно копії акту комісії Східницької селищної ради обстеження земельної ділянки від 27 лютого 2019 року (т.1, а.с.18) встановлено, що бетонна огорожа по лінії межування між гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_5 нахилилась в сторону ділянки гр. ОСОБА_5 . Причиною такого нахилу є зняття шару ґрунту приблизно глибиною в 1 м на земельній ділянці ОСОБА_5 біля самого паркану. Це стало причиною нахилу огорожі та в подальшому її руйнування. Комісія зобов`язала гр. ОСОБА_5 дотримуватись чинного законодавства та прийняти всі необхідні дії щодо відновлення та в подальшому збереження у відповідному стані бетонної огорожі, яка проходить між двома сусідніми землекористувачами.

Аналізуючи вищезазначені докази, суд вважає їх недопустимими доказами, оскільки вони не містять необхідних реквізитів та відомостей, необхідних для офіційних документів, зокрема відсутні дані про орган, який створив комісії, підстави створення комісій, також відсутнє значення кадастрових номерів обстежуваних земельних ділянок, дані про наявність межових знаків, власників суміжних земельних ділянок чи інших ознаки, які б давали можливість ідентифікувати земельну ділянку, яка належить позивачу ОСОБА_1 , дані обстежень земельних ділянок внаслідок чого комісія прийшла до висновку «про перепад рівнів суміжних ділянок становить 1 метр».

Не заслуговує на увагу також наданий позивачем ОСОБА_1 звіт експерта з технічного обстеження будівель і споруд ОСОБА_8 про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта від 14 березня 2019 року, оскільки кваліфікаційний сертифікат (а.с.34 т.1) не підтверджує право вказаної особи надавати такі висновки.

Крім цього, у звіті зазначено, що огорожа на земельній ділянці по межі «А-Г» між садибою по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 перебуває в аварійному стані. Це спричинено зняттям ґрунту попри фундамент огорожі зі сторони садиби ОСОБА_5 і є причинним зв`язком між проведенням будівельних робіт відповідачем та отриманими наслідками. Експерт зазначив про необхідність терміново посилити конструкції фундаменту огорожі по всій довжині зі сторони садиби ОСОБА_5 по АДРЕСА_3 межі «А-Г» за рахунок відповідача. Встановлено порушення ДБН 360-92 розділ 9.2 , а саме зняття грунту (вертикальне планування) без погодження з власницею ділянки садиби 99 «Д» зі сторони сусіда ОСОБА_5 .

Суд звертає увагу, що досліджуючи огорожу встановлену на спільній межі вищезазначених будинковолодінь, «експерт» застосував норми ДБНу, які станом на час складення звіту (14 березня 2019 року) втратили чинність.

Так, норми ДБН 360-92 втратили свою чинність 23 квітня 2018 року на підставі наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 23.04.2018 №100 «Про затвердження ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій».

Суд не бере до уваги показання позивача ОСОБА_1 , допитаної у якості свідка та її доньку свідка ОСОБА_10 , оскільки зазначені покази, у даному випадку не є належними доказами.

Далі, згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи №6028 від 09 липня 2021 року, проведеної за ухвалою суду, «технічний стан (ступінь фізичного зношення) бетонної огорожі, яка розмежовує земельні ділянки по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 та бруківки, встановленої на подвір`ї будинковолодіння по АДРЕСА_1 , на день проведення огляду - незадовільний, ступінь фізичного зносу - 55%.

Визначити, що стало причиною пошкоджень фундаменту огорожі та стовпів, а саме появи горизонтальних та вертикальних тріщин - ускладнено на день проведення дослідження, так як експертом не проводилось дослідження об`єкту до зняття ґрунту на земельній ділянці ОСОБА_5 , однак на думку експерта причиною могли стати наступні фактори:

- рухомість ґрунту, через пониження рівня ґрунту на земельній ділянці гр. ОСОБА_5 ;

- неправильно розраховане навантаження на фундамент, не виконані геологічні дослідження, не враховано властивості ґрунту, особливості місцевого рельєфу або інші помилки;

- порушено технологію зведення фундаменту: неправильно виконана опалубка, армування, обрана низька марка бетону, неправильна пропорція будівельних матеріалів в бетонному розчині, наприклад, при зведенні стрічкового фундаменту, влаштування фундаменту нижче рівня підземних вод, зведення фундаменту в зимовий час з його промерзанням.

Експлуатація елементів огорожі можлива лише при умові проведення їх ремонту (т.1 а.с.179-182).

Тобто, на думку експерта, визначено декілька можливих факторів, що слугували причиною пошкодження фундаменту огорожі та стовпів, в тому числі рухомість ґрунту, через пониження рівня ґрунту на земельній ділянці гр. ОСОБА_5 .

Проте, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини 6 стаття 81 ЦПК).

Частинами першою, другою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно статті 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Суд, з`ясувавши думку сторін у справі щодо визначення експертом декількох можливих факторів, що слугували причиною пошкодження фундаменту огорожі та стовпів, роз`яснив сторонам, що вони мають право подати заяви про призначення додаткової чи повторної експертизи.

Проте зазначеним правом сторони не скористались.

Оскільки, всупереч вимогам ст. ст. 12, 81 ЦПК України, позивач у суді не довела обставин, на які посилалась як на обґрунтування позовних вимог, відтак суд дійшов до висновку, що відсутні підстави для задоволення в частині позовних вимог про зобов`язання відповідача приведення ґрунтового покриву земельної ділянки у попередній стан до порушення її прав, шляхом підняття шару землі на висоту 1 метра біля її паркану.

Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача на її користь матеріальної шкоди, завданої руйнуванням огорожі та пошкодження бруківки, у розмірі, яка складається з вартості ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень об`єктів та 20000 (двадцять тисяч) грн моральної шкоди, завданої неправомірними діями, зокрема, зрізання та вивозу ґрунту, що призвело до руйнування огорожі та пошкодження бруківки, то суд зазначає наступне.

Попередньо матеріальну шкоду позивач оцінила в розмірі 56 000 грн., конкретний розмір матеріальної шкоди, яка завдана через руйнування бетонної огорожі та пошкодження бруківки, буде визначено судово будівельно-технічною експертизою.

Висновком судової будівельно-технічної експертизи №6028 від 09 липня 2021 року визначено орієнтовна вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно виконати для усунення пошкоджень фундаменту, огорожі та стовпів становить - 85 465,0 грн.

Відповідно ч. 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди є похідними вимогами від вимоги про зобов`язання відповідача приведення ґрунтового покриву земельної ділянки у попередній стан до порушення її прав, шляхом підняття шару землі на висоту 1 метра біля її паркану, у задоволенні яких відмовлено, та враховуючи те, що зазначена вимога обґрунтована аналогічними підставами, суд дійшов висновку що у задоволенні вказаної вимоги слід також відмовити.

Крім цього, позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що внаслідок неправомірних дій відповідача, що викладені у позовній заяві, їй була завдана моральна шкода, яка полягає у завданні їй негативних наслідків оскільки вона була змушена приділяти значну частину свого особистого часу на вирішення даної проблеми, багаторазово звертатись до органів місцевого самоврядування. Моральна шкода також полягає в душевних стражданнях, викликаних неодноразовою протиправною поведінкою відповідача, привселюдним приниженням її честі та гідності. Протягом багатьох років сім`я відповідача її ображала, це все призводило до головного болю, душевного хвилювання та переживання. Через зазначені події вона втратила душевний спокій, здоровий сон, погіршився стан її здоров`я.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п. 9 вищевказаної Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року№3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

В матеріалах справи, як зазначено вище, відсутні належні, допустимі, достовірні та достатні докази наявності вини відповідача у спричиненні позивачу ОСОБА_1 моральної шкоди, відповідно в цій частині вимог, суд відмовляє позивачу ОСОБА_1 у стягненні моральної шкоди.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покласти на позивача, у зв`язку із повною відмовою у задоволенні позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зобов`язання вчинення дії; зобов`язання приведення грунтового покрову земельної ділянки у попередній стан, шляхом підняття шару землі на висоту 1 метра, відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Повне найменування учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, адреса місця проживання: АДРЕСА_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02 грудня 2022 року.

Головуючий суддя А.Т.Слиш