У х в а л а

29 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 755/8142/18

провадження № 61-9815ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

розглянув касаційну скаргу представника організації об`єднання громадян Центр захисту дітей «Наші діти» - Трегуб Оксани Анатоліївни на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 27 травня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до організації об`єднання громадян Центру захисту дітей «Наші діти», третя особа - директор організації об`єднання громадян Центру захисту дітей «Наші діти» Луценко Наталія Анатоліївна, про визнання незаконним та скасування наказу про зміни в організації праці та виробництва, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В с т а н о в и в:

10 жовтня 2022 року представник організації об`єднання громадян Центр захисту дітей «Наші діти» - Трегуб О. А. (далі - представник) звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 27 травня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року.

У касаційній скарзі представник просить суд касаційної інстанції скасувати рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 27 травня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року в частині задоволених позовних вимог і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Верховного Суду від 27 жовтня 2022 року касаційну скаргу на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 27 травня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не міг перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали.

На виконання вимог указаної вище ухвали представник, у встановлений судом строк, надіслала клопотання про усунення недоліків.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Указану касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження і представник порушує клопотання про поновлення цього строку, зазначаючи, що отримала повний текст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції особисто в приміщенні суду 09 вересня 2022 року.

На підтвердження дати отримання вказаного рішення суду апеляційної інстанції надано, зокрема, копію розписки, з якої вбачається, що відповідне судове рішення було отримано представником 09 вересня 2022 року.

Наведені підстави та обставини вказують на відсутність зловживань представником її процесуальними правами та, відповідно, свідчать про поважність причин пропуску строку для подання касаційної скарги.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави для відкриття касаційного провадження, передбачені пунктами 1, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Підставою касаційного оскарження рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 27 травня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року представник вказує застосування в оскаржуваних рішеннях норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 24 грудня 2019 року у справі № 926/1795/18, від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

Крім того, зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Разом з тим, представник вказує, що суд апеляційної інстанції не дослідив зібрані у справі докази.

Оскільки із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається імовірність неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що неможливо встановити без дослідження матеріалів справи, а тому з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду даної касаційної скарги та належної перевірки її доводів, наявна необхідність відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів даної справи.

Крім того, представник порушує клопотання про зупинення виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 27 травня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року, посилаючись на те, що наразі є відкрите виконавче провадження щодо примусового виконання судового рішення, за яким стягуються кошти, які мали бути спрямовані на виплату заробітної плати іншим працівникам з арештованого рахунку. У разі скасування оскаржуваних рішень поворот виконання цих стягнень може бути неможливим.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з пунктами 2, 4 частини першої статті 430 ЦПК України рішення суду у частині поновлення на роботі та присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць підлягає негайному виконанню.

Наведені у клопотанні представником доводи дають підстави для висновку про необхідність часткового зупинення виконання рішення суду першої інстанції щодо позовних вимог у частині, що не підлягає примусовому виконанню, оскільки є обґрунтованими з посиланням на те, що у разі задоволення поданої касаційної скарги здійснення повороту виконання судового рішення буде неможливо у зв`язку із відсутністю відповідного механізму у трудовому законодавстві України.

Касаційна скарга подана в передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У х в а л и в:

Поновити представнику організації об`єднання громадян Центр захисту дітей «Наші діти» - Трегуб Оксані Анатоліївні строк на касаційне оскарження рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 27 травня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою представника організації об`єднання громадян Центр захисту дітей «Наші діти» - Трегуб Оксани Анатоліївни на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 27 травня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року у справі за позовомОСОБА_1 до організації об`єднання громадян Центру захисту дітей «Наші діти», третя особа - директор організації об`єднання громадян Центру захисту дітей «Наші діти» Луценко Наталія Анатоліївна, про визнання незаконним та скасування наказу про зміни в організації праці та виробництва, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Витребувати з Дніпровського районного суду міста Києва матеріали цивільної справи № 755/8142/18 за позовом ОСОБА_1 до організації об`єднання громадян Центру захисту дітей «Наші діти», третя особа - директор організації об`єднання громадян Центру захисту дітей «Наші діти» Луценко Наталія Анатоліївна, про визнання незаконним та скасування наказу про зміни в організації праці та виробництва, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Клопотання представника організації об`єднання громадян Центр захисту дітей «Наші діти» - Трегуб Оксани Анатоліївни про зупинення виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 27 травня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року задовольнити частково.

Зупинити виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 27 травня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року в частині стягнення з організації об`єднання громадян Центр захисту дітей «Наші діти» середнього заробітку за час вимушеного прогулу за виключенням стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць до закінчення її перегляду у касаційному порядку.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук