Справа № 127/2914/21
Провадження № 22-ц/801/1883/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дернова В. В.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 рокуСправа № 127/2914/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Оніщука В. В. (суддя-доповідач),

суддів: Денишенко Т. О., Копаничук С. Г.,

з участю секретаря судового засідання: Литвина С. С.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 травня 2021 року, ухвалене у складі судді Дернової В. В., в залі суду,

встановив:

Короткий зміст вимог

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовна заява обґрунтована тим, що з 18 листопада 2006 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В позові зазначено, що сторони не проживають разом тривалий час, а спільне життя та збереження сім`ї є неможливим.

На підставі наведеного вище, позивач звернувшись в суд з позовом, просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 18 листопада 2006 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 3308.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05 травня 2021 року позов задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , зареєстрований 18 листопада 2006 року у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), за актовим записом № 3308 (повторне свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 29 січня 2021 року).

Вирішено питання про судові витрати.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції свій висновок обґрунтував тим, що примирення між подружжям неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 , посилаючись на його незаконність та не з`ясуванням судом фактичних обставин справи, подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та постановити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 30 вересня 2022 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Оніщук В. В., судді: Денишенко Т .О., Копаничук С. Г.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 04 жовтня 2022 року поновлено ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 травня 2021 року. Відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 травня 2021 року та надано строк для подання відзиву на апеляційну скаргу іншому учаснику справи.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 24 жовтня 2022 року справу призначено до розгляду в приміщенні Вінницького апеляційного суду на 10 листопада 2022 року.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що шлюбні відносини між сторонами не припинені, під час перебування справи в суді вони помирились, проживали разом однією сім`єю та вели спільне господарство, тож розірвання шлюбу суперечить інтересам сім`ї.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу

Відзив на апеляційну скаргу від позивача впродовж встановленого апеляційним судом строку не надходив.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала з посиланням на викладені у них обставини.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причин неявки не повідомила, а тому згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України її неявка не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що 18 листопада 2006 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 3308, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 29 січня 2021 року (а.с. 5).

Сторони є батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 25 квітня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 3) та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 12 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 4).

Позиція суду апеляційної інстанції

Суд, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Згідно із ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Частиною 2 ст. 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Частиною 3 ст. 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Вимогами ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 , пред`являючи вимогу про розірвання шлюбу, обґрунтувала її небажанням збереження шлюбу та зазначила, що спільне життя з відповідачем не складається через непорозуміння, сварки та постійні образи, що також негативно впливає на виховання та здоров`я спільних дітей.

Задовольняючи позов та розриваючи шлюб між сторонами, суд першої інстанції вірно застосував положення статті 110 та 112 СК України, врахувавши той факт, що на час звернення до суду з позовом та на час ухвалення судового рішення позивач відповідно наполягала та не відмовилась від вимог щодо розірвання шлюбу, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують доводів позовної заяви та заявлених позовних вимог.

Доводи ОСОБА_2 щодо неповідомлення його про час та місце розгляду справи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки є недостатньою підставою для скасування судового рішення.

Водночас, судова колегія звертає увагу на те, що дана справа була розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного провадження, що передбачено п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України. Про прийняття заяви до розгляду та відкриття спрощеного позовного провадження у справі Вінницьким міським судом Вінницької області була постановлена ухвала від 19 лютого 2021 року ( а.с. 12). Заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідачем не подано.

Також суд зазначає, що в даному випадку виключно бажання відповідача зберегти шлюб не може бути підставою для відмови у його розірванні.

Крім того, під час перебування справи в суді апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_2 не скористався правом заявити клопотання про надання строку для примирення, до того ж представником відповідача в судовому засіданні було зазначено, що примирення між сторонами не відбулось, вони разом не проживають і шлюбні відносини не підтримують.

Колегія суддів критично ставиться до посилань ОСОБА_2 , викладених в апеляційній скарзі, про те, що під час перебування справи у суді вони з позивачем помирились і проживали однією сім`єю, оскільки дане посилання є недоведеним і спростовується наведеними вище обставинами.

Водночас, виходячи із засад сімейного законодавства, шлюб має добровільний характер і ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, тож примушування до збереження шлюбних стосунків є порушенням права одного із подружжя, що є неприпустимим.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення.

При вирішенні цієї справи суд правильно визначив характер правовідносин між сторонами, застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Отже, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не не дають підстав для висновку про порушення процесуального права або неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, а ОСОБА_2 звільнено від сплати судового збору, судові витрати слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: В. В. Оніщук

Судді: Т. О. Денишенко

С. Г. Копаничук