Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.02.2022 Справа №607/20981/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді Позняка В.М., за участю секретаря судового засідання Свергун Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Підгороднянської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Підгороднянської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_2 та батька ОСОБА_3 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина на майно на 1/2 частину житлового будинок із господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 . За життя він склав заповіт, згідно якого все своє майно, на випадок своєї смерті заповів їй. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_2 після смерті якої відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинок із господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 . За життя вона склала заповіт, згідно якого все своє майно, на випадок своєї смерті заповіла їй. Після смерті батьків, позивач у встановлений законом строк, звернулась до державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане спадкове майно після смерті батьків, проте державним нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії у зв`язку із виявленими розбіжностями у правовстановлюючих документах щодо правового статусу будинку, тобто спірне домоволодіння належало до суспільної групи «робітничий двір» і до «колгоспного двору». З цих підстав просить визнати за нею право власності на вказане спадкове майно.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 грудня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 11.01.2022.

Ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання від 11.01.2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 07.02.2022.

Позиції учасників судового провадження.

Позивач в судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, попередньо подавши до суду заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності уповноваженого представника.

Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 06 вересня 2010 року Довжанською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №16.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася з 1/2 частини житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_3 склав заповіт від 22 лютого 2000 року, який було посвідчено секретарем Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Струбіцькою Марією Ярославівною, зареєстрований у реєстрі за №2, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і все те, що йому буде належати на день смерті і на що він згідно з законом буде мати право, заповів ОСОБА_1 .

У справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_3 заведена спадкова справа за №384/2010 за заявою ОСОБА_1 .

З метою оформлення права власності на вказане спадкове майно після смерті ОСОБА_3 та видачі свідоцтва про право на спадщину, ОСОБА_1 звернулася до державної нотаріальної контори, де постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Підгайної І.В. від 30 червня 2021 року № 1574/02-31, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину була мотивована нотаріусом тим, що у правовстановлюючих документах на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 виявлено розбіжності стосовно правового статусу будинку, тобто чітко не зазначено спірне домоволодіння належало до суспільної групи «робітничий двір» чи до «колгоспного двору».

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 23 вересня 2020 року Виконавчим комітетом Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №14.

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася з 1/2 частини житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_2 склала заповіт від 12 липня 2011 року, який було посвідчено секретарем Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Білою Марією Альбінівною, зареєстрований у реєстрі за №33, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона згідно з законом буде мати право, заповіла ОСОБА_1 .

У справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_2 заведена спадкова справа за №311/2020 за заявою ОСОБА_1 .

З метою оформлення права власності на вказане спадкове майно після смерті ОСОБА_2 та видачі свідоцтва про право на спадщину, ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса, де постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Підгайної І.В. від 30 червня 2021 року № 1575/02-31, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину була мотивована нотаріусом тим, що у правовстановлюючих документах на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 виявлено розбіжності стосовно правового статусу будинку, тобто чітко не зазначено спірне домоволодіння належало до суспільної групи «робітничий двір» чи до «колгоспного двору».

З матеріалів справи встановлено, що житловий будинок по АДРЕСА_1 , був побудований у 1967 році, і згідно виписки з погосподарської книги, виданої Підгороднянською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, належить до суспільної групи господарств «робітничий двір», станом на 01.01.1989, 01.01.1990, 01.01.1991 його членами були: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - голова сім`ї, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - дружина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна №728 виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 10 червня 2021 року по обліку бюро будинковолодіння АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_3 .

30 вересня 1989 року виконавчим комітетом Тернопільської районної Ради народних депутатів Тернопільської області Української РСР видано свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_2 та належить колгоспному двору головою якого є ОСОБА_3 .

Відповідно до інформаційної довідки №730 виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 10 червня 2021 року, за матеріалами бюро станом на 01.01.2013 р. житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 зареєстровано за головою колгоспного двору ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 30.09.1989 та записано в реєстрову книгу №1 за реєстровим №123.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство.

Так, у відповідності до законодавства, діючого до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Згідно з ст. 13 Закону Української РСР «Про сільську раду депутатів трудящих Української РСР» 1968 року зі змінами на вказані ради було покладено обов`язок здійснення обліку населення та ведення за встановленими формами погосподарських книг. Таким чином, записи у погосподарських книгах, визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності на житлові споруди.

Спеціальним нормативним актом, який визначав порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах є Вказівки по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13.04.1979 № 112/5 (далі - Вказівки № 112/5), а згодом Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені Центральним статистичним управлінням СРСР 12.05.1985 № 5-24/26 (далі - Вказівки № 5-24/26), та Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені постановою Державного комітету статистики СРСР від 25.05.1990 року № 69 (далі - Вказівки № 69), які були замінені Інструкцією з ведення погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджених наказом Міністерства статистики України від 22.02.1995 № 48.

Згідно із зазначеними Вказівками суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї).

Особи, які працюють у колгоспі, але не є членами колгоспу, відносяться до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади. Виключенням із загального порядку були лише господарства, в яких проживали працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять голови господарства, відносилися до господарств колгоспників.

Оскільки спірний житловий будинок з господарськими спорудами відносився до суспільної групи робітничий двір, тому положення статей 120, 123 ЦК УРСР застосуванню не підлягають, оскільки майнові правовідносини господарства робітника були врегульовані загальними нормами цивільного, земельного та сімейного права. Він не мав статусу колгоспного двору, а тому немає підстав застосування до правовідносин у цій справі норм ЦК УРСР 1963 року, у тому числі за аналогією закону.

Відтак, слід керуватися вимогами Кодексу про шлюб та сім`ю УРСР 1969 року, за яким суб`єктами права спільної сумісної власності вважалося подружжя.

Так, згідно з ч.1 ст.22 даного Кодексу майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Відповідно до ч.1 ст.28 Кодексу про шлюб та сім`ю УРСР в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Таким чином, житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 належав подружжю ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних частках по 1/2 частині кожному.

Відповідно до ст.ст. 1216-1219 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , за життя склали заповіти, згідно яких, зокрема, належні їм частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , заповіли ОСОБА_1 , остання спадщину прийняла, оскільки протягом шестимісячного строку звернулася до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини.

Таким чином, спадщину за заповітом на спірний житловий будинок після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , прийняла ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, а також те, що через наявність у правовстановлюючих документах розбіжностей щодо правового статусу спірного житлового будинку, позивач не може реалізувати своїх спадкових прав, а тому її право підлягає захисту в судовому порядку, шляхом визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Керуючись ст.ст. ст. ст. 10, 12, 13, 81, 82, 259, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, ст. 16, 392 1223, 1270, 1273 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Підгороднянської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі через суд першої інстанції, у 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_3 .

Відповідач: Підгороднянська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області, місцезнаходження - вул. Зелена, 2, с. Підгороднє, Тернопільський район Тернопільська область, код ЄДРПОУ - 14029197.

Третя особа: Тернопільська районна державна нотаріальна контора, вул. Котляревського, 27, м. Тернопіль.

Головуючий суддяВ. М. Позняк