Єдиний унікальний номер справи 754/3288/21
Провадження №22-ц/824/7500/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2022 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Сас Ю.В.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 07 лютого 2022 року у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Благовісного В.М.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 18 березня 2021 року у цивільній справі №754/3288/21 відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Саламон О.Б., стягнуто з ОСОБА_1 у зв`язку із зловживанням процесуальними правами в дохід державного бюджету штраф у розмірі 681,00 грн.

05.07.2021 року на підставі виданого Деснянським районним судом м. Києва виконавчого листа від 25.06.2021 № 754/3288/21 державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Благовісним В.М. було відкрито виконавче провадження за № 65964760.

ОСОБА_1 наголосила, що нею була подана апеляційна скарга на вказану ухвалу, оскільки її копію фактично вона отримала тільки 15.07.2021 року. При цьому нею у добровільному порядку було сплачено вказаний штраф 10.07.2021 року. Таким чином ОСОБА_1 вважає виданий Деснянським районним судом м. Києва виконавчий лист від 25.06.2021 № 754/3288/21 таким, що не підлягає виконанню.

07.02.2022 р. до суду першої інстанції від ОСОБА_1 надійшла заява про передачу поданої нею заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, до Київського апеляційного суду для визначення підсудності, оскільки вона була обрана присяжною Деснянського районного суду м. Києва, а відтак вважає, що даний суд не має права розглядати її заяву.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 07 лютого 2022 року заявлене клопотання про передачу заяви до Київського апеляційного суду для визначення підсудності залишено без задоволення, а також залишено без задоволення й саму заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 направила апеляційну скаргу, в якій зазначила, що оскаржувану ухвалу вважає незаконною та такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та є помилковими. У зв`язку з цим апелянт просить апеляційний суд скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції.

Станом на початок розгляду справи по суті відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходив.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

05.07.2022 року на електронну адресу Київського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без її часті.

В судове засідання 07.07.2022 року державний виконавець Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Благовісний В.М. та представник Державної судової адміністрації не з`явились, про розгляд справи належним чином повідомлялись, про причини неявки суд не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подали.

Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав:

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Фактично свою незгоду з ухваленим судовим рішенням апелянт ґрунтувала на твердженні щодо неможливості розгляду судом першої інстанції справи стосовно особи, обраної присяжним даного суду, що в свою чергу обумовлює з точки зору апелянта необхідність звернення до апеляційного суду з питанням щодо визначення підсудності даної справи.

Колегія суддів апеляційного суду не може погодитись із такою позицією апелянта.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 34 ЦПК України у випадках, встановлених цим Кодексом, цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються колегією у складі одного судді і двох присяжних, які при здійсненні правосуддя користуються всіма правами судді.

Аналогічне положення міститься і в главі 3 розділу 3 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

На підставі наведених положень ОСОБА_1 зазначає, що відносно неї мають бути застосовані положення ч. 1 ст. 26 ЦПК України, відповідно до яких підсудність справи, у якій однією зі сторін є суд або суддя суду, до підсудності якого віднесена ця справа за загальними правилами, визначається ухвалою суду вищої інстанції. В той же час, дане твердження не ґрунтується на вимогах закону, оскільки жодного обов`язку аналогічного змісту по відношенню до присяжного в даному випадку ні ЦПК України, ні Закон України «Про судоустрій і статус суддів» не встановлюють.

Посилання заявника з цього приводу були розглянуті судом першої інстанції, за результатами чого було констатовано відсутність підстав для направлення заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що підлягає виконанню, до суду наступної інстанції для визначення підсудності.

З таким твердженням суду першої інстанції в повній мірі погоджується і колегія суддів апеляційного суду, оскільки воно в повній мірі ґрунтується на положеннях процесуального закону.

Оскаржуваною ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 07 лютого 2022 року також було також вирішена й заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, по суті питання, за результатами розгляду якої судом першої інстанції була встановлена відсутність передбачених ст. 432 ЦПК України підстав для задоволення такої заяви.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд може визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. При цьому для ухвалення такого рішення мають бути наявні та доведені відповідним чином передбачені законом підстави, зокрема помилковість видання виконавчого документу, повна чи часткова відсутність на час видання такого документу обов`язку боржника, тощо.

Як зазначив суд першої інстанції, передбачений таким виконавчим листом штраф був сплачений заявницею вже після передання такого листа до виконання та відкриття виконавчого провадження.

Не відповідають дійсності й твердження заявника щодо того, що виконавчий лист було видано згідно ухвали суду першої інстанції, яка ще не вступила в силу у зв`язку з її апеляційним оскарженням. Ухвала Деснянського районного суду міста Києва про накладення штрафу була постановлена 18 березня 2021 року.

У відповідності до положень ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення.

Положеннями ч. 2 ст. 354 ЦПК України передбачене право учасника справи клопотати про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, в тому числі й у зв`язку з часом отримання повного тексту документу, однак поновлення строку не є тотожним його дотриманню. Не мало місце в даному випадку й зупинення дії оскаржуваного судового рішення.

Постановою Київського апеляційного суду від 29 вересня 2021 року в задоволенні апеляційної скарги на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 18 березня 2021 року відмовлено.

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про безпідставність твердження заявника щодо помилковості видання 25.06.2021 року виконавчого листа у зв`язку з подачею 16.07.2021 р. ОСОБА_1 апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції.

З огляду на вказане, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про залишення без задоволення вищевказаних клопотання та заяви ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, відтак дійшов законної та обґрунтованої позиції при вирішенні справи. Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи апеляційним судом. За таких умов підстави для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції при апеляційному розгляді відсутні.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 07 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько