Справа № 461/6989/21
Провадження № 2/461/236/22
У Х В А Л А

про забезпечення позову

24.11.2022 року м. Львів

Галицький районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Мисько Х.М,

при секретарі судового засідання Кухар Р.В.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові заяву адвоката Чубика Богдана Григоровича в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Лілії Володимирівни, Державний нотаріус 5-ї Львівської державної нотаріальної контори Кірілова Т.М. про витребування майна з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в :

в провадженні Галицького районного суду м.Львова перебуває справа за позовом адвоката Чубика Богдана Григоровича в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Лілії Володимирівни, Державний нотаріус 5-ї Львівської державної нотаріальної контори Кірілова Т.М. про витребування майна з чужого незаконного володіння.

22.11.2022 року представником позивача ОСОБА_1 подано заяву зміну предмету позову.

Крім того, 22.11.2022 року, адвокат Чубик Б.Г. подав заяву про забезпечення позову, в якій просить суд накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 із забороною будь-яким уповноваженим особам на внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, в т.ч. нотаріусам, суб`єктам державної реєстрації прав та приватним і державним виконавцям, посадовим та службовим особам «Сетам» та його територіальним підрозділам вчиняти будь-які дії, спрямовані на примусову реалізацію вищевказаного майна, а також вчиняти будь-які дії з таким нерухомим майном чи його частинами в примусовому порядку та в межах відкритих виконавчих проваджень до прийняття рішення про зняття арешту.

В обґрунтування заяви вказує на те, що 23.01.2020 року Миколаївський районний суд Львівської області, розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_4 , виніс рішення, яким позов задоволив та вирішив: встановити факт батьківства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; зобов`язати Львівський міський відділу ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області внести зміни до актового запису про народження №4666 від 30.07.1986 р.н., а саме: у графі відомості про батька, записати батьком « ОСОБА_5 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, в графі по батькові дитини змінити з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ». 12.05.2020 року ухвалено додаткове рішення, яким зобов`язано Львівський міський відділ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області внести зміни до актового запису про народження №4668 від 30.07.1968 року, а саме: у графі прізвище дитини змінити з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 ». 09.02.2021 року Львівським апеляційним судом задоволено скарги частково та постановлено рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 23.01.2020 року та додаткове рішення від 12.05.2020 року скасовано, заяву ОСОБА_4 залишено без розгляду, з роз`ясненням їй права подати позов на загальних підставах. 19.06.2020 року, з урахуванням рішення Миколаївського районного суду Львівської області, на підставі Свідоцтва про право на спадщину, П`ятою Львівською державною нотаріальною конторою право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_11 , за реєстровим номером 3-899. 23.06.2020 року ОСОБА_11 продала вищевказану квартиру ОСОБА_12 на підставі договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гусаком Р.Т. 23.04.2021 року. 23.04.2021 року державним нотаріусом П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Кіріловою Т.М. посвідчено договір Іпотеки на квартиру АДРЕСА_2 між іпотекодержателем ОСОБА_3 та іпотекодавцем ОСОБА_12 , в якості забезпечення позики на суму 3 000 000 грн. строком на 1 місяць. Адвокат Чубик Б.Г. зазначає, що ОСОБА_3 став власником квартири на АДРЕСА_1 , загальною площею 109.0 кв.м., на підставі свідоцтва посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук М.В. Зважаючи на викладені обставини, просить заяву про забезпечення позову задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні заяву про забезпечення позову підтримав повністю, просив таку задовольнити.

Суд, заслухавши думку представника позивача, проаналізувавши матеріали заяви, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1,п.2 та п.3 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Вказана стаття не встановлює для заявника обов`язку надавати докази на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує заяву про забезпечення позову.

Згідно з положеннями ст. 150 ЦПК України, встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно, що належать відповідачеві і знаходяться у нього. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який просить позивач вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Метою забезпечення позову є збереження матеріального об`єкта спору до вирішення справи в суді.

Верховним Судом України у постанові від 25 травня 2016 року по справі № 6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи представника заявника про наявність реального спору майнового характеру, та існування вірогідності того, що відповідач за позовною заявою ОСОБА_3 може вільно та на власний розсуд розпорядитися вищевказаним нерухомими майном, а саме: квартирою АДРЕСА_2 , на яку заявник просить накласти арешт, внаслідок чого заявник буде позбавлений можливості задовольнити свої вимоги у разі задоволення позову, який подано.

Так, згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа, оскільки саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому законом передбачена можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом як вид забезпечення позову.

Звертаючись до суду, позивач належним чином вказав причини, у зв`язку із якими необхідно вжити заходи забезпечення позову та обґрунтував існуванням реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Виходячи зі змісту та розміру позовних вимог, співрозмірності вимог заяви, обраного способу забезпечення позову та зазначених причин, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, убачається прямий зв`язок між заявленими вимогами та способом забезпечення позову, а тому заява підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст.149-150, 153, 258, 260, 261 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт (із забороною відчуження) на об`єкт нерухомого майна, а саме: квартиру АДРЕСА_2 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:101), що належить на праві власності ОСОБА_3 .

Заборонити суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо об`єкту нерухомого майна а саме: квартиру АДРЕСА_2 .

Міри по застосуванню зустрічного забезпечення позову судом не приймалися.

Суд роз`яснює відповідачу, що він може у відповідності до положень ч. 6 ст. 154 ЦПК України звернутися до суду із клопотанням про зустрічне забезпечення. Питання про зустрічне забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Копію ухвали про забезпечення позову направити сторонам по справі, а також державному (приватному) виконавцю - для негайного виконання та вжиття відповідних заходів.

Суд роз`яснює, що у відповідності до ч. 4 ст. 157 ЦПК України, особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 24.11.2022 року.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Стягувач (позивач):

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_1 , 9А/74, РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Боржники (відповідач):

ОСОБА_3 (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 ).

Суддя Мисько Х.М.