Справа №522/7895/22
Провадження №2-з/522/218/22
УХВАЛА

06 липня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді Науменко А.В.,

за участю секретаря судового засідання Звонецької І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі провадження по заяві ОСОБА_1 про скасування арешту, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси, надійшла заява ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, шляхом зняття арешту з майна, в якій заявник просить скасувати вжиті ухвалою суду від 07.07.2003 року заходи забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріального та морального збитку.

З метою дослідження справи та оригіналу вказаної ухвали від 07.07.2003 року судом було направлено запит до архіву Приморського районного суду м. Одеси з витребуванням справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріального та морального збитку чи оригіналу судового рішення по даній справі, яка розглядалась у Приморському районному суді м. Одеси в 2003 році.

05.07.2022 року до справи надійшла відповідь, відповідно до якої встановлено, що справа за вказаними сторонами не реєструвалась у Приморському районному суді м. Одеси, отже надати вказаний оригінал судового рішення не є можливим.

Суд дослідивши заяву про скасування заходів забезпечення позову, приходить до наступного висновку.

Відповідно до наданого заявником витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 накладено на підставі ухвали б/н 07.07.2003 року Приморського районного суду м. Одеси ( рег. Номер 8178821 від 12.11.2008 р) та постанови бн, 14.07.2003, Приморським РВ УМВС України в Одеській області ( рег. Номер 8274049 від 09.12.2008 р).

Ухвалення Приморським районним судом м. Одеси «Определения» від 07.07.2003 року, копію якого надана заявником, не підтверджується, а наявність справи у 2003 році за участю сторін вказаних в даному «Определении» не підтверджена архівом суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Однак, як вбачається з матеріалів провадження арешт на квартиру був накладений не в порядку забезпечення позову (справи та оригіналу ухвали у суді не існує), та на підставі постанови бн, 14.07.2003, Приморським РВ УМВС України в Одеській області. У зв`язку з чим Приморським райвідділом УМВС ухвалена постанова про арешт майна з матеріалів провадження не вбачається.

Згідно Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи.

За таких обставин, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову.

Суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику можливість захисту порушеного права наявністю арешту майна в порядку позовного провадження.

Керуючись статтями 158, 183, 223, 258-260 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів. Учасники справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя: А.В. Науменко