Справа № 466/8020/22
Провадження № 2/466/2307/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

«22» листопада 2022 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Кавацюка В.І.

при секретарі Хомляк О.П.

учасники справи: позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Львові

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

у с т а н о в и в:

12 жовтня 2020 року ОСОБА_1 пред`явила в Шевченківський районний суд м. Львова позов до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обгрунтування позовних вимог зазначила про те, що вона, ОСОБА_1 , є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №311312602 від 30 вересня 2022 року, виданим на підставі договору купівлі-продажу квартири від 30 вересня 2022 року, який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Клімовою А.В. та зареєстрований в реєстрі за №1769.

У акті про факт не проживання від 12 вересня 2022 року, який виданий головою правління ОСББ «Величковського-36» вказано, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2 , 1987 року народження, однак за даною адресою він не проживає.

Фактично, відповідач ОСОБА_2 за вищевказаною адресою зареєстрований формально.

Відповідач ОСОБА_2 виїхав з України до Польщі, де фактично проживає і зареєстрований, про що вказано у відповідному документі, який долучено до позовної заяви. В спірній квартирі він не з`являвся та не проживав, в ній не має його речей та вказаною квартирою він не користувався та не користується.

Відповідач ОСОБА_2 є чужою для неї особою, будучи зареєстрованим у спірному помешканні, він не здійснював та не здійснює оплату за електроенергію, газ, не надає допомоги в утриманні квартири у належному стані тощо. Реєстрація відповідача у її квартирі створює перешкоди у користуванні та розпорядженні своєю власністю.

Будь-якої домовленості щодо проживання відповідача у спірному приміщенні між нею, позивачем, та відповідачем не існує.

Таким чином, відповідач, який не проживає у спірній квартирі без поважних причин тривалий час, втратив право на користування цією квартирою.

Оскільки відповідача не бажає добровільно знятися з реєстраційного обліку за адресою спірної квартири, вона, ОСОБА_1 , змушена звернутися до суду з даним позовом.

З огляну на вищенаведені обставини, враховуючи положення ст. ст. 321, 383, 391, 405 ЦК України, просить ухвалити рішення, яким визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 13 жовтня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідачі ОСОБА_2 відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 до суду не надіслав.

В судове засідання, яке було призначено на 28 листопада 2022 року о 16.00 год., позивач ОСОБА_1 не з`явилась та в позовній заяві зазначила про те, що вона просить проводити судовий розгляд справи без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку.

У відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних в ній доказів.

У відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини, права та обов`язки сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

За змістом ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Положеннями ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 15 цього Кодексу кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Положеннями ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України особа втрачає право на користування житлом у разі її відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом.

В судовому засідання встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №311312602 від 30 вересня 2022 року, виданим на підставі договору купівлі-продажу квартири від 30 вересня 2022 року, який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Клімовою А.В. та зареєстрований в реєстрі за №1769.

З вищевказаного договору купівлі-продажу квартири від 30 вересня 2022 року, копія якого долучена до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 , як власник, продав, а ОСОБА_1 купила спірну двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 за 953 000,00 грн.

Від імені ОСОБА_3 при укладенні цього договору купівлі-продажу на підставі довіреності, посвідченої нотаріусом Ярославом-Войцех Сєлєцкі у м. Нова Суль Республіки Польша 20 вересня 2022 року, діяла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

12 вересня 2022 року комісією ОСББ «ВЕЛИЧКОВСЬКОГО-36» за зверненням позивача ОСОБА_1 було складено акт по факту непроживання, який затверджений головою правління ОСББ «Величковського-36» Сергієм Лисенко. В цьому акті зазначено, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2 , 1987 року народження, однак за даною адресою він не проживає.

Як вбачається з позовної заяви, відповідач ОСОБА_2 лише формально зареєстрований за адресою спірної квартири, однак він фактично виїхав з України до Республіки Польща, де проживає по даний час. В спірній квартирі він не з`являвся та не проживав, в ній не має його речей та вказаною квартирою він не користувався та не користується.

З матеріалів справи видно, що відповідач ОСОБА_2 є чужою для позивача особою. Будучи зареєстрованим у спірній квартирі, він не здійснював та не здійснює оплату за електроенергію, газ, не надає допомоги в утриманні квартири у належному стані тощо.

Оскільки відповідач не проживає у спірній квартирі без поважних причин тривалий час, він втратив право на користування цією квартирою.

Вищевказані обставини підтверджуються обставинами, які викладені в позовній заяві, та долученими до справи копіями договору купівлі-продажу квартири від 30 вересня 2022 року, який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Клімовою А.В. та зареєстрований в реєстрі за №1769, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 311312602 від 30.09.2022, актом комісії ОСББ «ВЕЛИЧКОВСЬКОГО-36» від 12 вересня 2022 року та іншими доказами у справі.

Судом також встановлено, що наявність реєстрації відповідача ОСОБА_2 у вищевказаній квартирі порушує права позивача ОСОБА_1 , як власника квартири, оскільки створює перешкоди в користування і розпорядженні своєю власністю.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд дійшов до висновку, що позов ОСОБА_1 є підставним та таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 81, 82, 83, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 280, 281, 282, 284 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 316, 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 992, 40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок) витрат по оплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя В. І. Кавацюк