КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження № 22-ц/824/7291/2022 Доповідач Заришняк Г.М
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Кулікової С.В., Рубан С.М.

при секретарі - Діденко А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Петрушиної Катерини Ігорівни, діючої в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 28 січня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи: Публічне акціонерне товариство «Альфа Банк», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мазепіна Валентина Георгіївна, про визнання недійсним договорів, скасування запису та витребування майна з чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И В :

У січні 2022 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи: ПАТ «Альфа Банк», приватний нотаріус КМНО Чуловський В.А., приватний нотаріус КМНО Мазепіна В.Г., про визнання недійсним договорів, скасування запису та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Разом з позовною заявою була подана заява про забезпечення позову в якій позивач просила накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 та заборонити вчиняти будь-які дії щодо квартири, пов`язані з відчуженням, розпорядженням в будь-який інший спосіб та з державною реєстрацією прав власності або інших речових прав на нерухоме майно.

Заява мотивована тим, що права позивача грубо порушені банком, державним реєстратором та подальшим незаконним відчуженням нерухомого майна - зазначеної квартири, третім особам продовжують вчинятися дії відносно нерухомого майна, які утруднюють виконання рішення суду та повернення цього майна законному володільцю ОСОБА_2 .

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 січня 2022 року заяву про забезпечення позову задоволено частково шляхом накладення арешту на нерухоме майно.

Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , реєстаційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

В іншій частині відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат Петрушина К.І., діюча в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Правом подачу відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористались.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представника Петрушина К.І. , діюча в інтересах ОСОБА_1 , підтримала подану апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Інші учасники справи до суду не з`явились, про день час розгляду справи повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленої ухвали суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову в частині накладення арешту, суд першої інстанції виходив з того, що незабезпечення позову може утруднити або зробити неможливим у подальшому можливе виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим та повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі їх задоволення, не порушуючи при цьому збалансованості інтересів інших осіб.

Відповідно до ч.1,2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 частини 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, і їх значення полягає в тому, що вони захищають законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 4 Постанови Пленуму №9 Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо: необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи: ПАТ «Альфа Банк», приватний нотаріус КМНО Чуловський В.А., приватний нотаріус КМНО Мазепіна В.Г., про визнання недійсним договорів, скасування запису та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Отже, предметом позову є визнання недійсними ряд правочинів вчинених щодо квартири АДРЕСА_1 , скасування запису про іпотеку та про обтяження, які були вчинені третіми особами відносно спірної квартири, витребування майна - квартири, що є предметом позову, з чужого незаконного володіння.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову представник позивача зазначає, що у 2018 році АТ «Альфа-банк» було незаконно здійснено перереєстрацію спірної квартири, в подальшому вказана квартира була продана ОСОБА_1 , тому невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити розгляд справи.

З позовної заяви та заяви про забезпечення позову вбачається, що між сторонами існує спір щодо незаконного відчуження квартири АДРЕСА_1 .

Враховуючи наведене, а також те, що незабезпечення позову може утруднити або зробити неможливим у подальшому можливе виконання рішення суду, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищевказану квартиру.

Ухвала суду відповідає вимогам норм процесуального права й не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги про те, що таким забезпеченням позову будуть порушені права відповідача, як власника спірної квартири, не можуть бути підставою для скасування законної та обґрунтованої ухвали суду, оскільки накладення арешту на спірне майно до вирішення спору по суті, не призведе до обмеження прав відповідача, такий вид забезпечення позову, як накладення арешту на належну відповідачу квартиру, не перешкоджає йому володіти та користуватись вказаною квартирою, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача. Заявлені позивачем заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими нею позовними вимогами.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Поряд з цим, п.п.1,2 ч.3 даної норми визначено, що суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Отже, застосування зустрічного забезпечення є прерогативою суду, а підстав для обов`язкового забезпечення позову матеріали справи не містять.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленої ухвали суду.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Петрушиної Катерини Ігорівни, діючої в інтересах ОСОБА_1 ,- залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 28 січня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлений 5 липня 2022 року.

Головуючий

Судді: