НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

02 грудня 2022 рокуСправа № 322/911/22

Новомиколаївського районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Губанова Р.О., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Острика С.Ю. про забезпечення позову,

встановив:

представник позивача ОСОБА_1 адвокат Острик С.Ю. одночасно з подачею позовної заяви до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договорами позики на загальну суму 2268204,98 грн звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки:

- площею 7,23 гектарів, кадастровий №:10:006:0016, розташовану на території Софіївської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області та належить на праві приватної власності ОСОБА_2 ;

- площею 7,23 гектарів, кадастровий №:10:006:0017, розташовану на території Софіївської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області та належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ЗП №030307, виданого головою Новомиколаївської РДА 30.07.2004, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №6891.

В обґрунтування заяви зазначає наступне.

25.12.2009 між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 укладений договір позики, що посвідчений приватним нотаріусом Моргуновим О.В. та зареєстрований в реєстрі за №2266, за умовами якого ОСОБА_1 як Позикодавець передав ОСОБА_2 у власність як Позичальникові грошові кошти у сумі 18 000 (вісімнадцять тисяч) гривень, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів та сплатити проценти за користування грошовими коштами на умовах, визначених цим договором.

01.02.2010 між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , укладений договір позики, що посвідчений приватним нотаріусом Моргуновим О.В. та зареєстрований в реєстрі за №99, за умовами якого ОСОБА_3 як Позикодавець передав ОСОБА_2 у власність як Позичальникові грошові кошти у сумі 18 000 (вісімнадцять тисяч) гривень, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів та сплатити проценти за користування грошовими коштами на умовах, визначених цим договором.

Позивач неодноразово направляв відповідачеві вимоги про повернення боргу, однак відповідач ухилявся від їх отримання, при цьому знявся із реєстраційного обліку за місцем проживання.

Остання вимога про повернення грошових коштів, переданих у позику, та процентів за користування грошовими коштами (в т., ч., для передання представниками ОСОБА_2 ), від 27.10.2022, направлена 28.10.2022 ОСОБА_2 , у якій ОСОБА_1 просив ОСОБА_2 повернути йому суму боргу разом із процентами:

- за договором позики від 25.12.2009, - 1138385 (один мільйон сто тридцять вісім тисяч триста вісімдесят п`ять) грн 52 коп;

- за договором позики від 01.02.2010, - 1129819 (один мільйон сто двадцять дев`ять тисяч вісімсот дев`ятнадцять) грн 46 коп.

У вимозі вказувались можливі способи повернення грошових коштів і контактний телефон Позикодавця.

Визначено строк для виконання ОСОБА_2 вимоги про повернення грошових коштів 10 днів дня її отримання, що передбачено п.п. 5, 7 кожного із договорів.

Незважаючи на це, ОСОБА_2 свої зобов`язання зі сплати позики та процентів не виконав, у зв`язку з чим ОСОБА_1 був вимушений звернутися до суду із позовом стягненням грошових коштів.

Відповідачу на праві приватної власності належать згадані земельні ділянки, сукупна вартість яких становить 404545,03 грн.

Позивач наводить доводи в контексті можливості купівлі/продажу земельних ділянок сільськогосподарського призначення після 01.07.2021 (скасування мораторію), існування судового спору між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 щодо згаданих земельних ділянок, поведінки відповідача (зняття з реєстрації, не повідомлення суду адреси і контактних даних), яка вказує на імовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання. Сукупна вартість земельних ділянок є меншою суми заявленого позову. У підсумку і права ОСОБА_1 і права ОСОБА_2 будуть співрозмірно забезпечені, та судом буде досягнуто баланс інтересів обох сторін.

Вирішуючи питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суддя виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 частини першої статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За правилом ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до ч.7 ст.153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Оцінивши наведені заявником доводи для вжиття заходів забезпечення позову, суд вважає їх достатньо переконливими, оскільки невжиття запропонованих заявником заходів забезпечення позову в разі задоволення позовних вимог, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

З огляду на запропонований заявником захід забезпечення позову, суд на момент розгляду заяви про забезпечення позову не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Таким чином, заява про забезпечення позову є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 157, 260, 261, 263, 272 ЦПК України, суд

ухвалив:

заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Острика С.Ю. про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на:

- земельну ділянку площею 7,23 гектарів, кадастровий №:10:006:0016, розташовану на території Софіївської сільської ради, Новомиколаївського району, Запорізької області та належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , номер запису про право (в державному реєстрі прав): 2426476.

- земельну ділянку площею 7,23 гектарів, кадастровий №:10:006:0017, розташовану на території Софіївської сільської ради, Новомиколаївського району, Запорізької області та належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ЗП №030307, виданого головою Новомиколаївської РДА 30.07.2004, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №6891.

Копію ухвали направити до відома сторонам по справі, для виконання державному реєстратору і Новомиколаївському відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 2 грудня 2022 року.

Суддя Р.О. Губанов