ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

30 листопада 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/8853/21

Головуючий у першій інстанції Маринченко О. А.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/71/22

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Скрипки А.А.

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.

сторони:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

відповідач: Акціонерне товариство Облтеплокомуненерго

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова у складі судді Маринченко О.А. від 04 листопада 2021 року, місце ухвалення рішення м. Чернігів, дата складання повного тексту рішення - 09 листопада 2021 року, у справі за позовами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства Облтеплокомуненерго про захист прав споживача, визнання неправомірними дій, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із позовами до Акціонерного товариства Облтеплокомуненерго про захист прав споживача, визнання неправомірними дій, стягнення моральної шкоди, в яких просили: визнати неправомірними дії Акціонерного товариства Облтеплокомуненерго по припиненню надання послуги з постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати Акціонерне товариство Облтеплокомуненерго відновити надання послуги з постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнути з Акціонерного товариства Облтеплокомуненерго на користь кожного із позивачів по 7 000 грн. моральної шкоди кожному. В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначали, що вони є співвласниками квартири АДРЕСА_2 , кожному із позивачів належить по 1/5 частині даної квартири. Позивачі вказували, що Акціонерне товариство Облтеплокомуненерго надає їм послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення на підставі типового договору про надання послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води від 06.01.2013 року, укладеного між ОСОБА_2 та відповідачем. Позивачі є споживачами послуг, які надає Акціонерне товариство Облтеплокомуненерго і на правовідносини між ними поширюється дія Закону України Про захист прав споживачів. Позивачі зазначали, що 17.05.2021 року Акціонерне товариство Облтеплокомуненерго припинило надавати послуги з централізованого постачання гарячої води, в тому числі і до квартири АДРЕСА_2 . Вказані дії відповідача позивачі вважають незаконними та такими, що порушують їх право на безперервне одержання комунальної послуги з постачання гарячої води, оскільки припинення надання позивачам вказаної послуги здійснено відповідачем з підстав, не передбачених договором та Законом України Про житлово-комунальні послуги. Також через припинення відповідачем постачання гарячої води позивачам завдано моральної шкоди, оскільки вони змушені щодня або підігрівати воду на газовій плиті або митися в крижаній воді, що створює великі незручності в побуті, також процес миття посуду потребує додаткових зусиль та часу. Позивачі стверджують, що внаслідок протиправних дій відповідача вони були змушені внести корективи у своє повсякденне життя та вживати додаткових зусиль для його влаштування. Враховуючи вимушені зміни в організації життя позивачів, додаткові зусилля щодо пристосування до вказаних умов життя, душевні страждання, які позивачі зазнали у зв`язку із незаконним припиненням постачання гарячої води без будь-яких попереджень, відчуття невизначеності через відсутність повідомлень відповідача про терміни відновлення надання послуги, повторність вчинених протиправних дій відповідачем, моральну шкоду позивачі оцінюють у 7 000 грн. кожний.

Ухвалами Деснянського районного суду м.Чернігова від 09.08.2021 року прийнято позовні заяви до розгляду та відкрито провадження у справах; справи призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи (а.с.23-24, 88-89).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.08.2021 року справу №750/8855/21 за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства Облтеплокомуненерго про захист прав споживача, визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди об`єднано в одне провадження зі справою №750/8853/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Облтеплокомуненерго про захист прав споживача, визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди (а.с.58-59).

Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 04.11.2021 року позови ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства Облтеплокомуненерго про захист прав споживача, визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди в частині зобов`язання відновити надання послуги з постачання гарячої води - залишено без розгляду (а.с.133-134).

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 04.11.2021 року позови ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства Облтеплокомуненерго про захист прав споживача, визнання неправомірними дій, стягнення моральної шкоди - задоволено частково. Судом визнано неправомірними дії Акціонерного товариства Облтеплокомуненерго по припиненню надання послуги з постачання гарячої води ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнуто з Акціонерного товариства Облтеплокомуненерго на користь ОСОБА_1 1 500 грн. у відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з Акціонерного товариства Облтеплокомуненерго на користь ОСОБА_2 1 500 грн. у відшкодування моральної шкоди. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Стягнуто з Акціонерного товариства Облтеплокомуненерго на користь ОСОБА_1 2 000 грн. у відшкодування витрат на правничу допомогу. Стягнуто з Акціонерного товариства Облтеплокомуненерго на користь ОСОБА_2 2 000 грн. у відшкодування витрат на правничу допомогу. Стягнуто з Акціонерного товариства Облтеплокомуненерго на користь держави судовий збір в сумі 1 816 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 просять змінити рішення суду першої інстанції від 04.11.2021 року у даній справі, стягнувши з Акціонерного товариства Облтеплокомуненерго на користь кожного із позивачів по 7 000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_1 вказують, що рішення суду першої інстанції від 04.11.2021 року у оскаржуваній частині є незаконним, необґрунтованим, та таким, що не відповідає завданням цивільного судочинства та обставинам справи. В доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_1 зазначають, що стягнутий з відповідача на користь позивачів розмір моральної шкоди по 1 500 грн. на користь кожного із позивачів, є таким, що не відповідає принципам розумності, справедливості та співмірності, оскільки стягнута судом першої інстанції сума відшкодування моральної шкоди не компенсує завдані неправомірними діями відповідача труднощі, яких зазнали позивачі, які змушені протягом тривалого часу задовольняти свої побутові потреби за відсутності гарячої води. Апелянти стверджують, що стягнутий судом першої інстанції на їх користь розмір відшкодування моральної шкоди майже вдвічі менший за встановлений в Україні прожитковий мінімум для працездатних осіб. За даних обставин апелянти вважають, що вимоги про стягнення на їх користь компенсації моральної шкоди у розмірі 7 000 грн. кожному ніяк не є більшими, ніж достатньо для розумного задоволення потреб особи, потерпілої від неправомірних дій відповідача, і не призведе до безпідставного збагачення позивачів.

В іншій частині рішення суду першої інстанції від 04.11.2021 року апелянтами не оскаржується.

Оскільки апелянтами оскаржується рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 04.11.2021 року лише в частині вирішення позовних вимог про стягнення моральної шкоди, відповідно до приписів ч.1 статті 367 ЦПК України, апеляційний суд переглядає справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 04.11.2021 року у справі за позовами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства Облтеплокомуненерго про захист прав споживача, визнання неправомірними дій, стягнення моральної шкоди, в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ Облтеплокомуненерго просить залишити апеляційну скаргу без задоволення у зв`язку із її безпідставністю. При цьому, відповідач вказує, що позивачі із березня 2019 року і на час подання даного відзиву показання лічильника не передавали, послугою із централізованого постачання гарячої води по житловому будинку в АДРЕСА_1 , не користуються, плата за дану послугу не нараховується.

Оскільки апелянтами оскаржується рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 04.11.2021 року лише в частині вирішення позовних вимог про стягнення моральної шкоди, відповідно до приписів ч.1 статті 369 ЦПК України, апеляційний суд розглядає справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 04.11.2021 року у справі за позовами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства Облтеплокомуненерго про захист прав споживача, визнання неправомірними дій, стягнення моральної шкоди, без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч.13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Як вбачається із матеріалів справи, учасники даної справи обізнані про наявність ухвал апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження у справі та про призначення справи до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення (виклику) учасників справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 є співвласниками квартири АДРЕСА_2 , кожному із даних співвласників належить по 1/5 частині вказаної квартири, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.15).

Позивачі є зареєстрованими у вказаній квартирі, та є споживачами послуг, які надає Акціонерне товариство Облтеплокомуненерго на підставі Типового договору про надання послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води від 06.01.2013 року, укладеного між ОСОБА_2 та Акціонерним товариством Облтеплокомуненерго (а.с.13-14,16, 75).

Заборгованість у позивачів перед відповідачем за послуги з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води відсутня (а.с.11).

17.05.2021 року Акціонерне товариство Облтеплокомуненерго припинило надання послуги з централізованого постачання гарячої води, зокрема, і до квартири АДРЕСА_2 .

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 04.11.2021 року у оскаржуваній частині позовні вимоги позивачів до відповідача про стягнення моральної шкоди, задоволено частково. З відповідача на користь кожного із позивачів стягнуто по 1 500 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Як вбачається із рішення суду першої інстанції від 04.11.2021 року у оскаржуваній частині, частково задовольняючи заявлені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції виходив із фактичних обставин справи та норм права, які регулюють спірні правовідносини. А саме, судом першої інстанції при вирішенні питання стягнення на користь позивачів заподіяної ним діями відповідача моральної шкоди було прийнято до уваги наявні у справі докази та доводи сторін. В ході судового розгляду даної справи суд першої інстанції дійшов висновку, що у зв`язку із неправомірними діями відповідача по припиненню надання послуги з постачання гарячої води, позивачі зазнали порушення своїх прав та понесли моральні страждання. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції, виходячи із характеру страждань, які зазнали позивачі, їх тривалості, а також враховуючи вимушені зміни в організації життя позивачів, керуючись принципами розумності, справедливості та співмірності, дійшов висновку, що компенсація в сумі 1 500 грн. кожному із позивачів буде належною сатисфакцією понесених душевних страждань.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що доводи апеляційної скарги відносно того, що рішення суду першої інстанції від 04.11.2021 року у вказаній оскаржуваній частині є необґрунтованим, таким, що не відповідає фактичним обставинам справи та нормам права, які регулюють спірні правовідносини, не можуть бути підставою для зміни рішення суду першої інстанції від 04.11.2021 року у оскаржуваній частині, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_1 зазначають, що стягнутий з відповідача на користь позивачів розмір моральної шкоди по 1 500 грн. на користь кожного із позивачів, є таким, що не відповідає принципам розумності, справедливості та співмірності, оскільки стягнута судом першої інстанції сума відшкодування моральної шкоди не компенсує завдані неправомірними діями відповідача труднощі, яких зазнали позивачі, які змушені протягом тривалого часу задовольняти свої побутові потреби за відсутності гарячої води. Апелянти стверджують, що стягнутий судом першої інстанції на їх користь розмір відшкодування моральної шкоди майже вдвічі менший за встановлений в Україні прожитковий мінімум для працездатних осіб. За даних обставин апелянти вважають, що вимоги про стягнення на їх користь компенсації моральної шкоди у розмірі 7 000 грн. кожному ніяк не є більшими, ніж достатньо для розумного задоволення потреб особи, потерпілої від неправомірних дій відповідача, і не призведе до безпідставного збагачення позивачів.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставами для зміни рішення суду першої інстанції від 04.11.2021 року у оскаржуваній частині, виходячи із наступного.

Згідно приписів статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом частини другої статті 22 Закону України Про захист прав споживачів, при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди передбачено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

Згідно роз`яснень пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15.12.2020 року у справі №752/17832/14-ц, провадження №14-538цс19, вказала, що моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності.

Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення (п.90 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 року у справі №752/17832/14-ц, провадження №14-538цс19).

Велика Палата Верховного Суду в пункті 49 постанови від 01.09.2020 року у справі №216/3521/16-ц, провадження №14-714цс19, вказала: …Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.

Як вбачається із вимог заявлених позовів, обгрунтовуючи позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, позивачі вказували, що внаслідок припинення 17.05.2021 року відповідачем надання послуг з централізованого постачання гарячої води, в тому числі, і до їх квартири, позивачам завдано моральну шкоду, оскільки вони змушені щодня підігрівати воду на газовій плиті, митися в крижаній воді, що створює незручності у побуті, процес миття посуду потребує додаткових зусиль та часу. Позивачі зазначали, що внаслідок протиправних дій відповідача, вони були змушені внести корективи у своє повсякденне життя та вживати додаткових зусиль для його влаштування. Враховуючи вимушені зміни в організації життя позивачів, додаткові зусилля щодо пристосування до вказаних умов життя, душевні страждання, які позивачі зазнали у зв`язку із незаконним припиненням постачання гарячої води без будь-яких попереджень, відчуття невизначеності через відсутність повідомлень відповідача про терміни відновлення надання послуги, повторність вчинених протиправних дій відповідачем, моральну шкоду позивачі оцінюють у 7 000 грн. кожний.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що враховуючи встановлені по справі документально підтверджені фактичні обставини справи, заперечення сторони відповідача щодо позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в тому числі, і щодо позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди (а.с.33-37, 99-104), а також норми чинного законодавства, яке регламентує спірні правовідносини, суд першої інстанції дійшов висновку, що у зв`язку із неправомірними діями відповідача по припиненню надання послуги з постачання гарячої води, позивачі зазнали порушення своїх прав та понесли моральні страждання. При визначенні при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди на користь позивачів, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із характеру страждань, які зазнали позивачі, їх тривалості, а також врахував вимушені зміни у організації їх життя. Виходячи із принципів розумності, справедливості та співмірності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що компенсація моральної шкоди у розмірі 1 500 грн. кожному із позивачів є належною сатисфакцією понесених ними душевних страждань.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що стягнута судом першої інстанції на користь позивачів сума відшкодування моральної шкоди не компенсує завдані неправомірними діями відповідача труднощі, яких зазнали позивачі, не спростовують обгрунтованості висновку суду першої інстанції про стягнення на користь кожного із позивачів по 1 500 грн. із відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди. Оскільки вказаний висновок оскаржуваного рішення суду від 04.11.2021 року узгоджується із фактичними документально підтвердженими обставинами справи та нормами права, які регламентують спірні правовідносини.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не містять в собі підстав для зміни рішення суду першої інстанції від 04.11.2021 року у оскаржуваній апелянтами частині.

За даних обставин, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 04.11.2021 року, у оскаржуваній частині, необхідно залишити без змін.

У іншій неоскаржуваній апелянтами частині рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 04.11.2021 року апеляційним судом не переглядається, в силу приписів ч.1 статті 367 ЦПК України.

Керуючись статтями: 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 04 листопада 2021 року, у оскаржуваній частині, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених п.2 ч.3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: