Справа № 505/1100/22
Провадження № 2-о/505/83/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.07.2022 Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Івінського О. О.,

секретаря судового засідання - Черчел Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Куяльницька сільська рада Подільського району Одеської області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулась 11.05.2022 до суду з заявою, вказуючи, що з вересня 2005 року вона та ОСОБА_2 почали проживати однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу та вести спільне господарство.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Вона є єдиним спадкоємцем після його смерті.

Вона фактично прийняла спадщину оскільки проживала зі спадкодавцем на час його смерті за однією адресою. Проте, отримати свідоцтво про право на спадщину вона не має змоги через відсутність будь-якого родинного зв`язку із померлим.

Вказана обставина на даний час позбавляє її права у позасудовому порядку оформити майнові права на спадкове майно її цивільного чоловіка.

ОСОБА_1 просить встановити юридичний факт, що вона постійно проживала з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу з вересня 2005 року і до часу його смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявниця у судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій підтримала вимоги заяви та просила її задовольнити, розгляд справи проводити за її відсутності.

Представник Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив розгляд справи проводити без участі представника, проти заявлених вимог не заперечували.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з такого.

Згідно вимог ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Як вбачається із матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 50 років в с. Борщі Подільського району Одеської області помер ОСОБА_2 (актовий запис №401), що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 20.04.2022.

Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно.

Заявниця вказувала, що вона з ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з вересня 2005 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до часу відкриття спадщини.

Згідно довідки Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області за вих. № 312 від 25.04.2022, ОСОБА_1 дійсно проживала понад 17 років в громадянському шлюбі з ОСОБА_2 та була зареєстрована разом з ним в одному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , вели пазом спільне господарство до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_1 дійсно здійснила поховання ОСОБА_2 19.04.2022 на ділянці кладовища, розміщеного на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області в с. Зелений Кут.

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Здійснення права на спадкування визначено Главою 87 ЦК України.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно із ч. 1ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно).

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1ст. 1269 ЦК України).

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Статтею 3 СК України встановлено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Статтею 1264 ЦК України встановлено, що особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, має право на спадкування за законом як спадкоємець четвертої черги.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї

Відповідно до роз`яснень наданих у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права і обов`язки.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що заявниця ОСОБА_1 постійно проживала з ОСОБА_2 однією сім`єю, була пов`язана з ним спільним побутом, та введенням спільного домашнього господарства по день його смерті, що підтверджено письмовими доказами, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована.

При таких обставинах, заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 81, 89, 141, 263-265, 293, 315-319 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживала з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу з вересня 2005 року і до часу його смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя О. О. Івінський

Повне судове рішення складено 07 липня 2022 року.