Справа № 684/138/22
Провадження № 2/684/81/2022
11 липня 2022 року смт.Стара Синява
Старосинявський районний суд Хмельницької області у складі:
головуючого судді Волошина Р.Р.
за участі секретаря судового засідання Басок Н.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт.Стара Синява Хмельницької області в залі суду в порядку спрощеного позовного провадженя цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг та Тарифів.
Ухвалою Старосинявського районного суду Хмельницької області від 01.06.2022 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачці строк для подання відзиву на позовну заяву.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовом надав до суду клопотання про розгляд справи в його відсутності, не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження із постановленням заочного рішення у справі (а.с. 73).
Відповідачка у судове засідання не з`явилася повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву, жодних заяв чи клопотань до суду не подала.
Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.
ОСОБА_1 звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з чим підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приват Банку б/н від 29.06.2016 року, згідно якої отримала платіжну картку кредитка «Універсальна» (а.с.12).
Підписавши вказану заяву відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг.
14.06.2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» змінило назву на АТ КБ «Приватбанк».
Докази у справі достовірно вказують на те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» відкрило на ім`я відповідачки картковий рахунок, видало кредитну картку, на яку перераховані кредитні кошти.
Вказані обставини підтверджуються наступними письмовими доказами: анкетою-заявою ОСОБА_1 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 29.06.2016 року; розрахунком заборгованості за договором № б/н від 29.06.2016 року, укладеним між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 , станом на 16.02.2022 року; паспортом споживчого кредиту підписаного ОСОБА_1 25.10.2019 року; довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки; довідкою про виданні кредитні картки; Умовами та Правилами надання банківських послуг; випискою за договором про рух коштів.
Відповідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 згідно кредитного договору б/н отримала кредитну картку 21.02.2016 № НОМЕР_1 строком дії до 02/20; 13.10.2018 - кредитну картку № НОМЕР_2 строком дії до 08/21; 25.10.2019 - кредитну картку № НОМЕР_3 строком дії до 08/23.
Згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», відповідно до якої сторонами погоджено розмір штрафу при порушенні термінів платежів та розмір пені, а також базову ставку відсотків в місяць, проте, позивач не заявляє вимогу про стягнення штрафу та пені.
У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною 1 статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України, в редакції чинній на час укладення договору, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно із частинами 1 та 2 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Частиною 1 статті 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно п. 1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
У ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
За ст.ст. 526, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, Велика Палата Верховного Суду погоджується із висновком судів попередніх інстанцій, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості по процентам вбачається, що заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом становить 3493,36 грн.
В Паспорті споживчого кредиту зазначено умови кредитування з використанням платіжної кредитної карти «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 25.10.2019 року, підписаною ОСОБА_1 , сторонами погоджена процентна ставка за користування кредитними коштами, погоджено розмір пені та штрафів за порушення строків платежів та інші умови.
Отже сторонами було обумовлено та погоджено умови договору щодо процентної ставки за користування кредитом, строків сплати кредиту, в зв`язку з чим суд вважає, що у позивача було право нараховувати заборгованість за простроченими відсотками.
У відповідності до п.3.ч.2, ч.13 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 2481 грн. (а.с. 5).
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 280-282, 289 ЦПК України,
Позов акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованосі за кредитним довором задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів до Хмельницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків відповідачем не подана заява про його перегляд, а позивачем апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач: ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , серія та номер паспорта НОМЕР_6 , виданий Старосинявським РС УДМС України в Хмельницькій області від 26.07.2014 року).
Повне заочне судове рішення складено 11 липня 2022 року.
Суддя Роман ВОЛОШИН